Справа № 219/8190/15-а
Суддя: Букрєй С. П.
Дата ухвалення: 2015-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 219/8190/15-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2015 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого - судді Букрєй С.П.

при секретарі ОСОБА_1

з участю позивача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Артемівська адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 міської ради, третьої особи - постійно діючої міжвідомчої комісії виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради для розгляду питань щодо відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання, про визнання рішення протиправним та про зобовязання видачі дозволу на відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулась до суду з адміністративним позовом, в якому зазначила, що вона є власницею квартири АДРЕСА_1. 12.06.2015 року вона звернулась до виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради з заявою про надання їй дозволу на відключення від мережі централізованого опалення її квартири та влаштування в ній індивідуального опалення, надавши всі необхідні документи та лист погодження на встановлення індивідуального опалення. Згідно витягу з протоколу № 5 від 18.08.2015 року міжвідомча комісія з розгляду питань пов`язаних з відключенням споживачів від мереж центрального опалення і гарячого водопостачання при виконавчому комітеті ОСОБА_3 міської ради відмовила їй у відключенні від мереж централізованого опалення і установки індивідуального опалення. Комісія при прийнятті відмови про надання дозволу на відключення від мереж централізованого опалення квартири та влаштування в ній індивідуального опалення опиралась на Постанову КМУ від 21.07.2005 року № 630 та наказ Міністерства будівництва архітектури та житлово-комунального господарства від 22.11.2005 року, мотивуючи відмову тим, що відключення від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання проводиться тільки для житлових будинків в цілому. Відповідач не звернув увагу на клопотання депутата ОСОБА_3 міської ради щодо явної потреби на відключення квартири позивачки та встановлення індивідуального опалення. Позивач вважає, що відповідач своєю відмовою порушує Закони України «Про житлово-комунальні послуги», «Про теплопостачання» і «Про захист прав споживачів», за якими відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються без обмеження прав власника на власний розсуд володіти, користуватися, розпоряджатися своїм майном, зокрема виключно на договірних засадах та за наданням споживачу права вибрати один або декілька джерел теплової енергії чи теплопостачальних організацій, якщо це можливо за існуючими технічними умовами. Предявляючи позов, позивач зазначає, що своєю відмовою відповідач обмежує її право власника розпоряджатися своїм майном, ставить її в залежність від інших мешканців будинку, які в даний час не мають можливості або не хочуть встановити індивідуальне опалення в належних їм квартирах. У звязку з відмовою вона не може відєднати свою квартиру від незадовільно функціонуючої застарілої системи центрального опалення, вимушена користуватися послугами, які фактично їй не потрібні. Послуги надаються неякісні, оскільки тепло в квартирі нижче 18 градусів по С. Внаслідок цього порушуються її права. Вона є інвалідом 3-ї групи, опікувана нею ОСОБА_4 є інвалідом 1-ї групи. В осінньо-зимовий період вони не можуть мешкати в квартирі із-за систематично низької температури і змушені проживати в іншому чужому житлі при тому, що мають своє. Просить визнати протиправною відмову міжвідомчої комісії з розгляду питань, пов'язаних з відключенням споживачів від мереж центрального опалення і гарячого водопостачання при виконавчому комітеті ОСОБА_3 міської ради у наданні їй дозволу на відєднання належної їй квартири АДРЕСА_2 від мереж централізованого опалення та влаштування у вказаній квартирі індивідуального опалення, визнати за нею право скористатися відключенням від мереж централізованого опалення і право скористатися підключенням індивідуального опалення квартири АДРЕСА_3 та зобовязати виконавчий комітет ОСОБА_3 міської ради розглянути заяву ОСОБА_2 щодо дозволу на відєднання квартири АДРЕСА_3 від мереж централізованого опалення та влаштування індивідуального опалення квартири.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_2 підтримала заявлені вимоги адміністративного позову на підставах поданої заяви та пояснила, що вона є власницею квартири АДРЕСА_4. В зазначеній квартирі вона мешкає разом з опікуваною нею онукою малолітньою ОСОБА_4 Дарєю, яка є інвалідом першої групи. 12.06.2015 року вона звернулась з заявою до виконкому ОСОБА_3 міської ради щодо надання їй дозволу на відєднання її квартири від централізованої мережі опалення та встановлення індивідуального опалення квартири. Рішенням міжвідомчої комісії з розгляду питань відключення від мереж центрального опалення і постачання гарячої води при виконкомі ОСОБА_3 міської ради їй було відмовлено у наданні дозволу. Вважає, що своїм рішення виконком порушив її права як власника майна, оскільки в зазначеній квартирі проживати разом з дитиною-інвалідом неможливо, постійно порушується температурний режим, температура в квартирі в опалювальний сезон нижче вісімнадцяти градусів. Зазначене підтверджено наданими Актами заміру температурного режиму. У 2014 році радіатори та труби системи опалення в квартирі були промиті, однак позитивних наслідків це не дало. В квартирі постійно холодно. Внаслідок чого вона змушена з дитиною-інвалідом проживати в чужому житлі при тому, що має власну квартиру. Просить задовольнити її позов, оскільки має намір встановити в квартирі сучасне опалювальне індивідуальне обладнання та економити кошти, неоплачууючи послуги які фактично вона не отримує.

Представник відповідача ОСОБА_3 міської ради та представник третьої особи Міжвідомчої комісії виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради для розгляду питань щодо відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання у судове засідання не з'явились, про день слухання повідомлялись належним чином. Заяву про відкладення слухання справи до суду від них не надійшла. Пояснень з приводу заявленого адміністративного позову та заперечень по справі не надано. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника відповідача та представника третьої особи по наявним матеріалам справи.

Проаналізувавши надані докази, з урахуванням пояснень позивачки, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до вимог ст.42 Конституції України права споживачів захищає держава.

В судовому засіданні встановлено, що позивачка ОСОБА_2 є власницею квартири АДРЕСА_5 (Свідоцтво про право власності на житло від 25.07.1994р. (а.с. 41)

Розпорядженням голови Артемівської районної державної адміністрації від 28.12.2009 року № 660 ОСОБА_2 призначена опікуном над малолітньою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 29). Згідно довідки серії 10 ААВ № 488856 ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 є інвалідом першої групи з дитинства безстроково (а.с.38).

Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов від 25.06.2015 року вікна в квартирі АДРЕСА_6 утеплені, двері подвійні, в підїзді вікна застеклені, маються подвійні двері. Зі слів ОСОБА_2 радіатори центрального опалення в квартирі промиті в 2014 році, однак з наданих актів заміру температурного режиму вбачається, що температурний режим в квартирі нижче 18 градусів. Депутат ОСОБА_3 міської ради клопоче перед міжвідомчою комісією ОСОБА_3 міської ради про вирішення питання про відключення квартири ОСОБА_2 від централізованого опалення та дачі дозволу на встановлення в квартирі індивідуального опалення (а.с.30).

12.06.2015 року ОСОБА_2 звернулась до виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради з заявою про надання їй дозволу на відключення від мереж централізованого опалення її квартири та влаштування в ній індивідуального опалення (а.с. 22).

Згідно листа-погодження на встановлення індивідуального опалення за адресою: м. Сіверськ, вул. Ювілейна, 4/32 заборгованості у ОСОБА_2 по оплаті комунальних послуг нема, заперечень проти встановлення індивідуального опалення за зазначено (а.с.40).

Згідно витягу з протоколу № 5 засідання міжвідомчої комісії з розгляду питань відключення від мереж ЦО і ГВП від 18.08.2015 року ОСОБА_2, з посиланням на Наказ Міністерства ЖКГ від 22.11.2005 року № 4 «Про затвердження Порядку відключення окремих житлових будинків від системи централізованого опалення», п. 26 Постанови КМУ від 21.07.2005 № 630, відмолено у наданні дозволу на відключення від системи централізованого опалення та на встановлення індивідуального опалення (а.с.25)

Відповідно до ч. 1. 2, 6 ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Це означає, що власник може чинити стосовно своєї речі усе, що не заборонено законом або не суперечить соціальній природі власності. Воля власника щодо реалізації влади над річчю, у тому числі і над нерухомою, виражається у володінні, користуванні і розпорядженні нею.

Власник майна, права якого у даному випадку суттєво порушені, відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таке право особи реалізується шляхом звернення до суду з позовом про захист свого порушеного права та усунення будь-яких перешкод у вільному та на власний розсуд користуванні та розпорядженні майном.

Відносини щодо отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води регулюються між власниками окремих житлових та нежитлових приміщень та постачальниками таких послуг на підставі договорів про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, укладеними між конкретними споживачами та комунальними підприємствами, які надають такі послуги.

Згідно вище зазначених договорів виконавці, тобто комунальні підприємства, зобов'язуються надавати споживачам вчасно та відповідної якості послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, а споживачі зобов'язуються своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених договором. У разі порушення умов договору однією із сторін договір може бути розірваний. Підставами для розірвання договору з ініціативи споживача може згідно п. 2 Типового договору «Правил надання послуг з централізованого опалення постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, зникнення потреби в отриманні послуги, або відмова споживача від, користування послугами, або невиконання умов договору виконавцем.

Позивачку не задовольняє якість послуг наданих виконавцем, тому вона виявила намір розірвати договір про отримання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води і відокремитися від мережі централізованого опалення.

Крім цього, згідно ст. 24 Закону України «Про теплопостачання» споживачу надано право на вибір одного, або декількох джерел теплової енергії чи теплопостачальних організацій, якщо це можливо за існуючими технічними умовами.

В матеріалах справи маються Акти заміру температурного режиму в квартирі АДРЕСА_7 від 25.03.2014 року, 14.01.2015 року, 23.01.2015 року, 04.03.2015 року, 17.03.2015 року, 03.04.2015 року, згідно яких температура в квартирі під час контрольного заміру нижче 18 градусів по Цельсію. (а.с. 31, 32, 33, 34, 35, 36).

Враховуючи вимоги ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суб'єктів владних повноважень повинні бути прийняті на підставі та у відповідності із Конституцією та законами України, обґрунтовано, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи.

Відповідно до ч.1 ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів незалежним і неупередженим судом. Право особи на звернення до суду, у тому числі адміністративного, на захист її прав, свобод та інтересів незалежним і неупередженим судом є одним із найважливіших прав, гарантованих Конституцією України. Кодексом адміністративного судочинства України гарантується усім суб'єктам правовідносин захист їх прав , свобод і законних інтересів. Кожен має право звернення до суду і будь-які угоди про відмову від звернення є недійсним.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтується її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Одночасно, при вирішенні даного спору, суд вважає за необхідне застосувати принцип верховенства права.

В даному випадку відповідач прийняв рішення без врахування інтересів власника житлового приміщення та з порушенням його прав щодо вільного користування та розпорядження майном, міжвідомчою комісією виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради прийнято рішення по формальним підставам лише з посиланням на Наказ Міністерства ЖКГ від 22.11.2005 року № 4 «Про затвердження Порядку відключення окремих житлових будинків від системи централізованого опалення», п. 26 Постанови КМУ від 21.07.2005 № 630, не враховані конкретні обставини справи, а саме те що позивачка будучи опікуном малолітньої дитини інваліда першої групи не має можливості забезпечити їй належні умови життя, т. я. постачальник тепла та виконавець послуг не забезпечує належну якість надання комунальних послуг, що документально доведено в судовому засіданні. Таким чином відповідно до діючого законодавства позивачка як власник житлового приміщення має право на вибір інших джерел теплової енергії чи теплопостачальних організацій, якщо це можливо за існуючими технічними умовами.

Приймаючи рішення суд виходить з того, що вищезазначена відмова з формальних підстав дійсно порушує права позивачки і обмежує її право шляхом заборони їй, як окремому власнику відокремленого приміщення, за наявності технічних можливостей вибирати спосіб опалення житлового приміщення, повязуючи свій вибір із волею власників інших окремих житлових приміщень багатоквартирного будинку. В такому випадку воля власника розпоряджатися своїм майном на свій розсуд обмежується бажанням або небажанням інших власників в такий же спосіб обігрівати приміщення.

Відповідно п. 24 Постанови КМУ від 21.07.2005 року № 630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води та водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» споживачі можуть відмовитись від отримання послуг з централізованого опалення і подачі гарячої води. В п. 25 цих Правил зазначено, що відключення споживачів від мереж централізованого опалення і подачі гарячої води здійснюється в порядку, який затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Згідно постанови КМУ № 1268 від 31.10.2007 року «Про внесення змін до Правил надання послуг з централізованого опалення, подачі холодної та гарячої води та водовідведення» встановлено, що відключення споживачів (всього житлового будинку) від мереж центрального опалення та постачання гарячої води здійснюється у випадку коли технічна можливість такого опалення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування згідно ЗУ «Про теплопостачання» схемою теплопостачання за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання житлового будинку та запровадження заходів відносно дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будівель, опалення, вентиляції, кондіционування, будівничої теплотехніки, державних будівельних норм з питань складу, порядку розробки і затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування, реконструкції та капітального ремонту в частині опалення.

Приймаючи рішення, судом враховано, що правовідносини у сфері житлово-комунальних послуг регулюються Конституцією України, Житловим Кодексом, Законом України „Про житлово-комунальні послуги, Законом України „Про теплопостачання», іншими нормативно-правовими актами.

Згідно преамбули Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875-ІV від 24.06.2004 року цей Закон визначає основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обовязки. Згідно п. 6 ст. 26 Закону України „Про житлово-комунальні послуги» у разі зникнення потреби в отриманні послуги або відмови споживача від користування послугою виконавця/виробника споживач має право розірвати договір у порядку, встановленому законом.

Згідно ст. 24 Закону України „Про теплопостачання» № 2633-ІV від 02.06.2005 року споживач теплової енергії має право на вибір одного або декількох джерел теплової енергії чи теплопостачальних організацій, якщо це можливо за існуючими технічними умовами.

Згідно п. 24 Постанови Кабінету Міністрів України „Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» №630 від 21.07.2005 року, споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Відповідно до п.4 ст.9 КАС України уразі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Таким чином, виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами, при вирішенні даного спору підлягає застосуванню саме Закон України «Про житлово-комунальні послуги» та Закон України «Про теплопостачання», а не Наказ Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України „Про затвердження Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води». Тому суд приходить до висновку, що вимоги позивача в частині визнання протиправною відмови постійно діючої міжвідомчої комісії виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради № 5 від 18.08.2015 року в наданні дозволу на відключення від системи централізованого опалення та на встановлення індивідуального газового опалення в квартирі АДРЕСА_3 є законними, оскільки відповідач необґрунтовано, з формальних підстав, не врахувавши конкретні обставини, не обґрунтувавши технічну можливість або її відсутність, відмовив позивачу у наданні дозволу на відключення її квартири від мереж централізованого опалення та теплопостачання. З метою захисту конституційних прав позивачки суд, враховуючи приписи ч. 2 ст. 11 КАС України, вважає доцільним визнати за ОСОБА_2 право скористатися відключенням від мереж централізованого опалення і право скористатися підключенням індивідуального опалення квартири АДРЕСА_3 саме за наявності технічних можливостей, і постійна діюча міжвідомча комісія при виконавчому комітеті ОСОБА_3 міської ради, як субєкт владних повноважень при здійсненні ним владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, повинна розглянути повно і обєктивно заяву ОСОБА_2 про надання дозволу на відключення від системи централізованого опалення та на встановлення індивідуального газового опалення в квартирі АДРЕСА_3, та за результатами надати обґрунтоване рішення.

Керуючись вищевикладеним та на підставі ст. 41, 42 Конституції України, ст. 316, 317, 319, 321, 391 Цивільного кодексу України, ЗаконуУкраїни «Про теплопостачання», Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Постанови КМУ від 21.07.2005 року № 630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води та водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», ст.ст. 6, 17, 104, 107, 158, 158, 162 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 міської ради, третьої особи - постійно діючої міжвідомчої комісії виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради для розгляду питань щодо відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання, про визнання протиправним рішення постійно діючої міжвідомчої комісія виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради №5 від 18.08.2015 року про відмову в наданні дозволу на відключення від системи централізованого опалення та на встановлення індивідуального газового опалення в квартирі АДРЕСА_3; визнання за ОСОБА_2 право скористатися відключенням від мереж централізованого опалення і право скористатися підключенням індивідуального опалення квартири АДРЕСА_3; зобовязати виконавчий комітет ОСОБА_3 міської ради розглянути заяву ОСОБА_2 щодо дозволу на відєднання квартири АДРЕСА_3 від мереж централізованого опалення та влаштування індивідуального опалення квартири задовольнити частково.

Визнати протиправним рішення постійно діючої міжвідомчої комісії виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради №5 від 18.08.2015 року про відмову в наданні дозволу на відключення від системи централізованого опалення та на встановлення індивідуального газового опалення в квартирі АДРЕСА_3 та визнати за ОСОБА_2 право скористатися відключенням від мереж централізованого опалення і право скористатися підключенням індивідуального опалення квартири АДРЕСА_3 за наявності технічних можливостей.

В іншій частині позовні вимоги залишити без задоволення.

Постанова виготовлена у повному обсязі 16 жовтня 2015 року.

Постанова може бути оскаржена до Донецького Апеляційного Адміністративного суду через Артемівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляції протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складання постанови у повному обсязі - з дня складення в повному обсязі.

Суддя С