Справа № 2а-424/09
Суддя: Довгополов О.М.
Дата ухвалення: 2012-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2012 р. Справа № 75244/09

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого Довгополова О.М.,

суддів: Святецького В.В., Глушка І.В.,

при секретарі судового засідання Саган Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Летичівського районного суду Хмельницької області від 8 вересня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до УДАІ Вінницької області про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ

У червні 2009 року позивач звернулася до суду з позовом, у якому просила скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії 093804 від 04.03.2009 року про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та закрити справу щодо неї. Вимоги обґрунтовані невчиненням нею правопорушення.

Постановою Летичівського районного суду Хмельницької області від 8 вересня 2009 року у позові відмовлено у звязку із пропущенням строку звернення до суду без поважних причин.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на неврахування невчинення ним правопорушення та на відсутність доказу направлення йому листа ДАІ, просить скасувати постанову суду, задовольнивши позов.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС у звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, зясувавши обставини справи, колегія суддів приходить до висновку про задоволення скарги, враховуючи наступне.

Відповідно до положень частин 1, 3-4 статті 99 КАС (у редакції, чинній на час звернення до суду) адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Якщо законом встановлена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, то обчислення строку звернення до адміністративного суду починається з дня, коли позивач дізнався про рішення суб'єкта владних повноважень за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу (ст. 289 КУпАП).

При цьому встановлено, що оскаржувану постанову позивач отримала 14.04.2009 року, оскаржила її до відповідача - 23.04.2009 року, тобто з дотриманням встановленого ст. 14-1 КУпАП строку, а звернулася до суду з позовом 05.06.2009 року.

Таким чином, початок обчислення строку звернення до суду припадає на день, коли позивач дізнався про рішення суб'єкта владних повноважень за результатами розгляду його скарги на оспорювану постанову.

Ураховуючи відсутність у матеріалах справи підтвердження надіслання позивачеві копії рішення, прийнятого за результатами розгляду його скарги на постанову, чи повідомлення про результати такого розгляду колегія суддів приходить до висновку про неможливість встановлення дня, з якого позивач дізнався про рішення відповідача, а отже, дня, з якого повинен був обчислюватися строк звернення до суду.

Отже, суд першої інстанції дійшов безпідставного висновку про пропущення позивачем строку звернення до суду. Крім того, пропущення строку звернення до суду відповідно до ч. 1 ст. 100 КАС було підставою для відмови у позові лише у разі наполягання однієї із сторін на цьому, однак у матеріалах справи відсутні такі умови.

За перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачено захід стягнення у вигляді штрафу від п'ятнадцяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до статей 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зі змісту оспорюваної постанови серії 093804 від 04.03.2009 року видно, що така винесена у порядку, встановленому ч. 1 ст. 141 КУпАП.

Відповідно до цієї норми до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху у разі їх фіксації працюючими в автоматичному режимі спеціальними технічними засобами, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису притягаються власники (співвласники) транспортних засобів.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням наведеного положення КАС, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідачем не доведено, що застосований ним пристрій для вимірювання швидкості «Візир» працював в автоматичному режимі, тому за правилами оцінки доказів зафіксовані ним дані не вважаються допустимими, а отже, не можуть свідчити про винуватість особи, яка керувала відповідним транспортним засобом.

Інших доказів вчинення позивачем передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП правопорушення відповідачем не надано.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин провадження в справі про адміністративне правопорушення закривається на такій підставі.

Недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції помилково вважає встановленими, згідно з п. 2 ст. 202 КАС є підставою для скасування постанови суду та прийняття нової про задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 247 п. 1 КУпАП, 41, 195, 196, 198, 202 п. 4, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково, постанову Летичівського районного суду Хмельницької області від 8 вересня 2009 року у справі № 2-а-424/09 - скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення серії 093804 від 04.03.2009 року скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, остаточна та оскарженню не підлягає.

Головуючий: О.М. Довгополов

Судді: І.В. Глушко

ОСОБА_2