Справа № 562/837/15-а
Суддя: Зарудяна Л.О.
Дата ухвалення: 2015-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Плевако О.П.,
Суддя-доповідач:Зарудяна Л.О.
ПОСТАНОВА

іменем України

"07" жовтня 2015 р. Справа № 562/837/15-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Зарудяної Л.О.

суддів: Іваненко Т.В.

Шевчук С.М.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області на постанову Здолбунівського районного суду Рівненської області від "18" червня 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області про скасування постанови ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою від 18 червня 2015 року Здолбунівський районний суду Рівненської області позов ОСОБА_3 задовольнив повністю.

Визнав протиправними дії Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області щодо винесення постанови від 20.03.2015 р. ВП № 44162720 про закінчення виконавчого провадження з виконання виконавчого листа від 21.07.2014 р. № 562/827/14-а.

Скасував постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області про закінчення виконавчого провадження від 20.03.2015 р. ВП № 44162720 з виконання виконавчого листа від 21.07.2014 р. № 562/827/14-а.

Зобов"язав Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області відновити виконавче провадження з виконання виконавчого листа Здолбунівського районного суду від 21.07.2014 р. № 562/827/14-а.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неповне з"ясування судом обставин справи, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Здолбунівського районного суду Рівненської області та прийняти нову, якою відмовити ОСОБА_3 в задоволенні позову.

Відповідно до ст.197 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скаргу належить задовольнити, враховуючи таке.

Як свідчать матеріали справи, ОСОБА_3 звернувся з позовом до Здолбунівського районного суду Рівненської області посилаючись на те, що державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Черпаком М.Л. на підставі п.11 ч.1 ст. 49, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» винесена постанова про закінчення виконавчого провадження від 20.03.2015 року ВП № 44162720, яка затверджена в.о. начальника.

Суд першої інстанції встановив, що у Відділі примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області перебуває виконавче провадження по виконанню виконавчого листа № 562/827/14-а від 21.07.2014р., згідно якого управління Пенсійного фонду України в Здолбунівському районі Рівненській області зобов'язано провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_3 у розмірі 85% заробітної плати згідно Закону України "Про державну службу" відповідно до довідки Здолбунівської ОДПІ Головного управління Міндоходів у Рівненській області №77/05-26 від 10 лютого 2014 року з урахуванням винагороди за вислугу років у розмірі 40% в сумі 584 грн., матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та на оздоровлення в сумі 6681 грн. 40 коп. і надбавки за високі досягнення у праці в розмірі 40%, починаючи з 01 березня 2014 року.

20.03.2015 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_3 було винесено постанову ВП № 44162720 про закінчення виконавчого провадження по виконавчому листу № 562/827/14-а, виданого 21.07.2014р. У постанові вказується, що 17.09.2014 року та 15.12.2014 року на боржника було накладено штрафи та одночасно направлено до Здолбунівського РВ УМВС України в Рівненській області повідомлення про вчинення злочину службовими особами боржника. Державний виконавець зазначає, що ним були в повному обсязі вжито заходи примусового виконання рішення.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що державний виконавець виніс постанову про закінчення виконавчого провадження з підстав невиконанням боржником рішення суду без поважних причин, хоча на момент винесення вказаної постанови дані підстави були відсутні, так як управління ПФУ направило до суду заяву про роз"яснення виконання судового рішення, а постанова про накладений штраф на боржника була скасована у судовому порядку, про що державний виконавець був повідомлений.

Проте, колегія суддів вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити, враховуючи таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 КАС України відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби.

Статтею 3 Закону України "Про державну виконавчу службу" встановлено, що органами державної виконавчої служби є:

Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, до складу якого входить відділ примусового виконання рішень;

управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, до складу яких входять відділи примусового виконання рішень;

районні, районні у містах, міські (міст обласного значення), міськрайонні відділи державної виконавчої служби відповідних управлінь юстиції.

У пункті 11 постанови Пленуму Вищого Адміністративного суду України від 13 грудня 2010 року № 3 "Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби" (із змінами та доповненнями) зазначено, що відповідачем у справах з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби чи іншої посадової особи державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби (стаття 181 Кодексу адміністративного судочинства України). Такими органами державної виконавчої служби є:

Державна виконавча служба України, до складу якої входить відділ примусового виконання рішень;

Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, до складу яких входять відділи примусового виконання рішень;

Районні, районні в містах, міські (міст обласного значення), міськрайонні, міжрайонні відділи державної виконавчої служби відповідних управлінь юстиції.

Отже, в цій категорії справ відповідачами можуть бути лише перераховані органи державної виконавчої служби у зв'язку з тим, що структурні підрозділи органів державної виконавчої служби: відділ примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України, відділи примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі - не визначені Законом України "Про державну виконавчу службу" як самостійні органи державної виконавчої служби, що виключає можливість їхньої участі як відповідачів у таких справах.

З огляду на викладене, відповідачем у даній справі має бути Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, до складу якого входить структурний підрозділ - Відділ примусового виконання рішень.

Таким чином, позов заявлено не до належного відповідача.

Відповідно до ст. 52 КАС України суд першої інстанції мав право здійснити заміну первинного відповідача на належного, або, у разі заперечень позивача, залучити його як другого відповідача.

Однак, суд першої інстанції вимоги ст. 52 КАС України не виконав.

Отже, суд першої інстанції порушив норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів вважає, що постанову суду першої інстанції у даній справі слід скасувати та прийняти нову - про відмову в задоволенні позову.

Слід зазначити, що позивач має право звернутись до суду з вказаним позовом до належного відповідача.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області задовольнити.

Постанову Здолбунівського районного суду Рівненської області від "18" червня 2015 р. скасувати.

Прийняти нову постанову.

В задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Л.О. Зарудяна

судді: Т.В. Іваненко

С.М. Шевчук

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1,35700

3- відповідачу/відповідачам: Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Рівненській області вул.Замкова, 22а,м.Рівне,33028

4-третій особі: - ,