Справа № 755/11667/15-а
Суддя: Гром Л.М.
Дата ухвалення: 2015-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Гром Л.М.
ПОСТАНОВА

Іменем України

15 жовтня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого-судді - Гром Л.М.;

суддів - Бєлової Л.В.,

Міщука М.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 03 липня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва про зобов'язання призначити та виплатити пенсію на пільгових умовах,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва, в якому просив призначити та виплатити йому пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 починаючи з 15.07.2014 року.

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 03 липня 2015 року позовні вимоги за період з 15.07.2014 року по 04.12.2014 року залишені без розгляду, в задоволенні позову з 05.12.2014 року відмовлено.

Не погоджуючись із судовим рішенням, позивач звернувся до Київського апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою задовольнити позовні вимоги з 05.12.2014 року, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

За змістом ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь в справі, про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які прийняті у порядку скороченого провадження за результатами розгляду справ, передбачених пунктами 1, 2 частини першої статті 183-2 цього Кодексу.

З огляду на викладене та враховуючи те, що справу можливо вирішити на основі наявних у ній доказів, колегія суддів вважає, що розгляд справи має бути проведено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до ч. 1 ст. 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 з 11.06.1993 року по 27.06.2002 року працював мулярем в Державному будівельному комбінаті Управління справами Верховної Ради України, про що свідчить відповідний запис зроблений в трудовій книжці.

15.07.2014 року ОСОБА_3 звернувся до відповідача з заявою про призначення йому пенсії за Списком № 2.

Своїм листом від 23.09.2014 року вих. № 16223/06 Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва відмовило позивачу в задоволенні його заяви.

01.04.2015 року ОСОБА_3 повторно звернувся до відповідача з заявою про призначення йому пенсії за Списком № 2.

Листом від 15.04.2015 року вих. № 6280/06 відповідач відмовив позивачу в задоволенні його заяви.

Не погоджуючись з даною відмовою позивач звернувся до суду.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що пільговий стаж позивача за період роботи з 11.06.1993 року по 28.01.1999 року, який дає право на отримання пенсії по Списку №2 не підтверджено, оскільки бригади мулярів, в які увійшов позивач, були створені на підприємстві лише 28.01.1999 року наказом № 24 «Про створення комплексних бригад на будівельних ділянках комбінату».

Однак, з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не може погодитись з огляду на наступне.

Відповідно до п. 10 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену п. 20 порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

Відповідно до п. п. 1, 2 п. 20 порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Згідно з п. 43 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846, право особи на одержання пенсії встановлюється на підставі всебічного, повного і об'єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Згідно п. б ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 вказаного Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам.

Таким чином, необхідними умовами для призначення пенсії на пільгових умовах є наявність стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці не менше 6 років 3 місяці. Після чого особа має право на призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до відпрацьованого стажу.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Якщо працівник працював в період дії списку № 2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 року № 10, яким була передбачена ця професія, до пільгового стажу зараховується весь період роботи за цією професією при дотриманні вимог, передбачених законодавством.

Крім того, слід зазначити, що трудова книжка, відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є основним документом, який підтверджує стаж роботи і дає право на зарахування позивачу вищевказаного трудового стажу.

З наявної у матеріалах справи копії трудової книжки позивача вбачається, що він працював муляром у період з 11.06.1993 року по 27.06.2002 року.

Отже, виходячи із записів у трудовій книжці позивача, його стаж роботи муляром складає більше 9 років.

На переконання позивача, професія муляр, передбачена Списком № 2 виробництв, цехів, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких на повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, який у відповідні періоди його праці, було затверджено: Постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 р. № 10, Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 р. № 162, а отже він має право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Колегія суддів вважає вказані доводи позивача обґрунтованими, оскільки згідно Списку № 2 право на пільгову пенсію передбачено в тому числі для мулярів (стосовно будівництва, реконструкції будівель тощо), які постійно працюють в бригадах мулярів і в спеціалізованих ланках мулярів комплексних бригад (Постанова Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 р. № 1173 (розділ XXIX), Постанова Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 р. № 10 (поз. 2290000а-12680), Постанова Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 р. № 162 (поз. 2290000а-12680), Постанова Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 р. № 36 (розділ XXVII "Будівництво" п.27а).

Таким чином, в даному випадку, пільговий характер професії позивача передбачений Списком № 2, при цьому не встановлено будь-якої залежності від характеру виконуваної роботи.

Разом з тим, зі змісту листа відповідача від 15.04.2015 року, позивачу було відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у зв'язку з тим, що його стаж є недостатнім.

При цьому відповідачем не було зараховано до спеціального стажу періоди роботи позивача в Державному будівельному комбінаті Управління справами Верховної Ради України з 11.06.1993 року по 28.01.1999 року з огляду на те, що в товаристві створено комплексні бригади мулярів лише 28.01.1999 року в яку увійшов позивач.

З цього приводу, колегією суддів встановлено, що позивачем із заявою до пенсійного фонду було надано уточнюючу довідку Державного Будівельного комбінату УС ВРУ №296/14 від 26.06.2015 року, копія якої наявна в матеріалах справи (а.с. 16).

Згідно вказаної довідки, позивач працював повний робочий день в Державному будівельному комбінаті Управління справами Верховної Ради України з 11.06.1993 року по 27.06.2002 року, виконував роботи за професією, посадою муляр та входив в спеціальну ланку мулярів комплексної бригади. Цією роботою був зайнятий повний робочий день, іншої роботи не виконував.

Підставами для видачі довідки були: особова картка Т2, особові рахунки на зарплату, накази по особовому складу та ЄТКД,. технологічний процес.

Факт пільгової роботи позивача муляром в комплексній бригаді мулярів також підтверджується первинними документами: наказом № 6 від 12.01.1999 року про проведення атестації робочого місця; протоколом дослідження важкості та напруженості праці муляр від 10 грудня 1998 року; висновком якості проведення атестації робочого місця муляра за умовами праці у Державному будівельному комбінаті УС ВРУ від 31.03.2014 року № 051/1709-015, в якому зазначено, що муляри, які працюють в бригадах мулярів і в спеціалізованих ланках мулярів комплексних бригад встановлено право на пільги та компенсації, що відображають шкідливий та важкий характер умов праці; картою умов праці; особовою карткою, в якій зазначена посада муляра; фотографією робочого дня при атестації робочого місця; протоколом вимірювання метереологічних факторів від 30.11.1998 року; наказом №24 «Про створення комплексних бригад в спеціалізованих ланках мулярів» від 23.01.1999 року; свідоцтвом державної санепідслужби про атестацію санітарних лабораторій та підприємств; витягами з наказів № 126, № 122, № 6, в яких зазначено, що позивачу надавались відпустки терміном на 24 р. дні. (а.с. 21-39)

Таким чином, пільговий стаж позивача за вказаний період роботи складає більше 9 років.

В своєму рішенні суд першої інстанції посилається на Акт про результати перевірки відповідності довідки про підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, виданої для призначення пенсії за віком громадянину №217 від 31.07.2014 року, відповідно до якого пільговий стаж позивача на посаді муляра, який постійно працює в бригадах мулярів не підтверджено.

Проте, на думку судової колегії, на підставі досліджених вище трудової книжки позивача, уточнюючої довідки, первинних та інших документів, позивачем надано всі докази, які він міг зібрати і які об'єктивно підтверджують наявність у нього права на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 згідно ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», так як містять всю необхідну інформацію, зокрема щодо характеру та умов праці, щодо проведення атестації, щодо зайнятості протягом повного робочого дня та інше.

Колегія суддів звертає увагу відповідача на те, що позивач, отримуючи за місцем роботи зазначену довідку та всі інші документи, об'єктивно позбавлений можливості впливати на зміст викладеної у них інформації та порядок її викладення, тобто зазначення всіх необхідних даних безпосередньо від позивача не залежить, а тому не може бути єдиною і беззаперечною підставою для позбавлення його права на відповідну пенсію.

Посилання відповідача на відсутність даних щодо проведення атестації на підприємстві, колегія оцінює критично з огляду на наступне.

Пунктом 2 вказаної постанови встановлено, що відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсії за віком на пільгових умовах за Списками № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, затверджуваними Кабінетом Міністрів України, а також пенсії, що можуть встановлюватися підприємствами й організаціями за рахунок власних коштів працівникам інших виробництв, професій та посад залежно від умов праці, призначаються за результатами атестації робочих місць.

Відповідно до п. 1 Порядку атестація проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров'я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.

Відповідно до ч. 2 п.4 Порядку відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Якщо чергова атестація була проведена з порушенням передбачених пунктом 4 Порядку проведення атестації строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.

Отже, проведення атестації або своєчасність проведення атестації робочих місць за умовами праці не залежить від працівника і не може обмежувати його право на отримання пенсії.

Таким чином, оцінивши всі наявні у справі матеріали у їх сукупності, судом апеляційної інстанції встановлено, що на час звернення позивача до управління, йому виповнилося повних 57 років, наявною у справі копією трудової книжки ОСОБА_3 підтверджується, що його загальний трудовий стаж перевищує 25 років, при цьому стаж роботи позивача за професією, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2, складає більше 9 років.

Зважаючи на приписи п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», судова колегія дійшла висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині зобов'язання відповідача призначити та виплатити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 з 05.12.2014 року.

Враховуючи викладене, оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставин, що мають значення для справи і висновки суду не відповідають обставинам справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є зокрема: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні постанови судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглянув справу.

Оскільки судом першої інстанції неповно з'ясовано обставин, що мають значення для справи і висновки суду не відповідають обставинам справи, то колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова скасуванню в частині.

Керуючись статтями 183-2, 195, 197, 202, 205, 207 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 03 липня 2015 року в частині відмови в задоволенні позову про визнання відмови Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Києва в призначенні пенсії за віком ОСОБА_3 на пільгових умовах за списком № 2 протиправною та зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Києва призначити та виплатити ОСОБА_3 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 починаючи з 05.12.2014 року - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Києва в призначенні пенсії за віком ОСОБА_3 на пільгових умовах за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за віком.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі міста Києва призначити та виплатити ОСОБА_3 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за віком починаючи з 05.12.2014 року.

В іншій частині постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 03 липня 2015 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Гром Л.М.

Судді: Бєлова Л.В.

Міщук М.С.