Справа № 2а-4/10
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2012-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2012 р. Справа № 35919/10

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Сапіги В.П., Попка Я.С.,

з участю секретаря судового засідання Патлевіч Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 на ухвалу Городоцького районного суду Львівської області від 15 жовтня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_2 до начальника комунального підприємства «Управління будинками № 2» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди , -

ВСТАНОВИВ :

У грудні 2007 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом, у якому після уточнення своїх вимог просив визнати неправомірними дії начальника комунального підприємства «Управління будинками № 2» (далі КП «Управління будинками №2») ОСОБА_3 щодо відмови у видачі довідок, зобовязати надати необхідні довідки та стягнути на його користь 5700,41 грн. матеріальної та 5000 грн. моральної шкоди.

.

Ухвалою Городоцького районного суду Львівської області від 15.10.2010 року у справі № 2а-4/10 провадження у справі було закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України з огляду на те, що вказаний позов не повинен вирішуватися у порядку адміністративного судочинства.

У поданій апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_3 просить зазначену ухвалу скасувати і прийняти нову з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції. Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що дана справа повинна розглядатися за правилами адміністративного судочинства, про що додатково свідчить ухвала Городоцького районного суду Львівської області від 09.11.2007 року, якою було закрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди з огляду на те, що така не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Окрім того, на думку апелянта, його правота підтверджується рішенням Європейського суду з прав людини від 12 березня 2009 року (справа «Отиченко та Федіщенко проти України», у якому зазначено, що держава несе відповідальність за борги державних підприємств, що належать та підконтрольні місцевим органам влади, як і за їх дії та/або бездіяльність.

Апелянт у ході апеляційного розгляду свої вимоги підтримав, просить скасувати оскаржуване судове та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідач на виклик апеляційного суду не прибув, що не перешкоджає розгляду справи на підставі ч. 4 ст. 196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апелянта у їх сукупності, апеляційний суд приходить до переконання, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких мотивів.

Закриваючи провадження у справі за позовом ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив із того, що правовий статус начальника КП «Управління будинками №2» визначається статутом підприємства, затвердженим виконавчим комітетом Городоцької міської ради 20.09.2007 року. Виходячи із змісту статуту КП «Управління будинками №2», контракту, укладеного між виконавчим комітетом Городоцької міської ради в особі міського голови ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 01.06.2001 року відповідач не наділений владними повноваженнями, не є субєктом владних повноважень, а тому оскарження його дій повинно здійснюватися в порядку цивільного судочинства.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку апеляційного суду, відповідають нормам матеріального і процесуального права та фактичним обставинам справи.

Згідно із п.1 ст. 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції (адміністративна справа) це публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший субєкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 17 КАС України компетенція адміністративних судів України поширюється на спори фізичних або юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дії чи бездіяльність.

Як свідчать матеріали справи, позивачем ОСОБА_1 в судовому порядку оспорюються дії начальника КП «Управління будинками №2» ОСОБА_3 щодо відмови у видачі довідок з одночасною вимогою про стягнення з відповідача заподіяної у звязку із цим матеріальної та моральної шкоди.

При цьому апеляційний суд вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що за своїм правовим статусом начальника КП «Управління будинками №2» не наділений владними управлінськими функціями, а отже не є субєктом владних повноважень. Тому позовні вимоги про оскарження його дій не підлягають оскарженню за правилами адміністративного судочинства, як і вимоги про відшкодування заподіяної ним шкоди.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання про те, що при вирішенні даного процесуального питання судом першої інстанції було правильно встановлено фактичні обставини справи та надано належну правову оцінку, а відтак подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 199, 200, 205, 206, 254 КАС України апеляційний суд,

УХВАЛИВ :

апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Городоцького районного суду Львівської області від 15 жовтня 2010 року у справі № 2а-4/10 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Ухвала у повному обсязі складена 02 лютого 2012 року.

Головуючий суддя Т.В.Онишкевич

Судді В.П.Сапіга

ОСОБА_6