Справа № 2а-783/12/1370
Суддя: Судова-Хомюк Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2015-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2015 року Справа № 876/7755/13

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,

суддів Гуляка В.В.,Гудима Л.Я.

за участі секретаря судового засідання Малетич М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Державної фінансової інспекції у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 04.04.2013 року у справі за позовом Державного підприємства «Золочівське лісове господарство» до Державної фінансової інспекції у Львівській області та начальника відділу Державної фінансової інспекції у Золочівському районі Львівської області Денис Р. З. про визнання протиправними дій та скасування пунктів вимоги, -

В С Т А Н О В И В:

26.01.2012 року позивач - Державне підприємство «Золочівське лісове господарство» звернулось з позовом до суду та просило визнати протиправними дії відповідача щодо встановлення висновків про порушення:

- ст. 97 Кодексу законів про працю України, ст. 6 та ст. 11 Закону України «Про оплату праці», п. п. 5.1.-5.3. Галузевих угод на 2007 рік та на 2010-2012 роки, укладених між Державним комітетом лісового господарства України та Профспілкою працівників лісового господарства України; порушення п. 1, 5 Положення про організацію та проведення аукціонів з продажу необробленої деревини; невжиття заходів щодо нарахування штрафних санкцій за неналежне виконання договірних відносин ДП «Голопристанське ЛМГ»;

- ст. ст. 16, 69 Лісового кодексу України щодо рубки 75 дерев без спеціального дозволу;

- п. 5 Положення про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти та п. п. 1, 5 ст. 2, п. 4 ст. 40 Закону України «Про здійснення державних закупівель» у 2009-2010 роках та в січні-квітні 2011 року щодо закупівлі послуг з урахуванням паливно - мастильних матеріалів без проведення процедур закупівлі;

- п. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та п. 1 ст. 14, п. 1 ст. 629, п. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України щодо списання та віднесення на витрати паливно - мастильних матеріалів на суму 87870 грн..

Скасувати пункти 1, 2, 5, 11, 18, 19 обов'язкових для виконання вимог № 29-15 від 27.12.2011 року про усунення виявлених ревізією недоліків та порушень.

Визнати протиправними та скасувати:

- висновки до п. 1 щодо відображення в бухгалтерському обліку заборгованості з виплати заробітної плати в сумі 2498040 грн. і вжити заходи щодо її виплати;

- висновки до п. 5 щодо відображення в обліку дебіторської заборгованості ДП «Голопристанське ЛМГ» по штрафних санкціях за неналежне виконання договорів. Проведення претензійно - позовної роботи з ДП «Голопристанське ЛМГ» щодо стягнення 101790 грн. дебіторської заборгованості за виконані робот та штрафних санкцій в сумі 44280 грн.;

- висновки до п. 18 щодо визначення можливості нанесення матеріальної шкоди (збитків) на суму списання паливно - мастильних матеріалів в розмірі 328710 грн. та необхідності ініціювання розгляду питання щодо внесення змін до договорів на суму 328710 грн. та щодо зменшення вартості послуг закупівлі до рівня, визначеного за результатами торгів та пропозицій конкурсних торгів учасників, що визнані переможцями чи проведення претензійно - позовної роботи з виконавцями послуг щодо відшкодування зайвих виплат шляхом повернення коштів;

- висновків до п. 19 щодо визначення можливості нанесення матеріальної шкоди (збитків) на суму зайвого списання та віднесення на витрати паливно - мастильних матеріалів на суму 87870 грн. та необхідності ініціювання розгляду питання щодо внесення змін до договорів щодо зменшення кредиторської заборгованості на суму ненаданих послуг.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 14.02.2012 року вимоги державного підприємства «Золочівське лісове господарство» до Державної фінансової інспекції у Львівській області та начальника відділу Державної фінансової інспекції у Золочівському районі Львівської області Денис Р. З. про визнання протиправними дій відповідачів щодо встановлення висновків про порушення статті 16, 69 Лісового кодексу України від 21.01.2004 року щодо рубки 75 дерев без спеціального дозволу виділено в самостійне провадження.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 04 квітня 2013 року адміністративний позов задоволено частково. Скасовано пункти 1, 2, 5, 18,19 обов'язкових для виконання вимог від 27.12.2011 року № 29-15 про усунення виявлених ревізією недоліків та порушень. В решті позовних вимог відмовлено повністю.

Держфінінспекція у Львівській області не погодилась з винесеною Львівським окружним адміністративним судом постановою від 04 квітня 2013 року по справі №2а-783/12/1370 в частині задоволення позовних вимог Державного підприємства «Золочівське лісове господарство» та подала апеляційну скаргу.

Вважає, що судом не в повній мірі досліджено докази і з'ясовано обставини у справі, а також неправильно застосовано норми права, у зв'язку з чим вона підлягає скасуванню з підстав зазначених в апеляційній скарзі.

В додаткових поясненнях до апеляційної скарги звертає увагу суду на те, що колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України винесено постанову від 15.04.2014 (по справі за позовом Талалаївського районного центру зайнятості Чернігівської області - робочого органу виконавчої дирекції Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття до Державної фінансової інспекції в Чернігівській області про визнання протиправними та скасування пунктів вимоги), згідно з якою встановлено, що: «Зважаючи на те, збитки стягуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність їх обчислення перевіряє суд, який розглядає цей позов, а не позов підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною».

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Судом встановлено, що Державне підприємство «Золочівське лісове господарство» зареєстровано Золочівською районною державною адміністрацією Львівської області 30.12.1991 року, що підтверджено Свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи серія А00 № 461134.

У період з 20.09.2011 року по 14.11.2011 року Контрольно-ревізійним відділом у Золочівському районі Львівської області проведено ревізію фінансово-господарської діяльності державного підприємства «Золочівське лісове господарство» за період з 01.01.2009 року по 30.09.2011 року, про що складено Акт № 29-38/12 від 14.11.2011 року.

Перевіркою встановлено порушення позивачем ст. 97 Кодексу законів про працю України, ст. 6 та ст. 11 Закону України «Про оплату праці», п. п. 5.1.-5.3. Галузевих угод на 2007 рік та на 2010-2012 роки, укладених між Державним комітетом лісового господарства України та Профспілкою працівників лісового господарства України, внаслідок чого працівниками недоотримано належних грошових доходів на загальну суму 2498043,31 грн.; порушення п. 1, 5 Положення про організацію та проведення аукціонів з продажу необробленої деревини; невжиття заходів щодо нарахування штрафних санкцій за неналежне виконання договірних відносин ДП «Голопристанське ЛМГ» в сумі 101793,33 грн.; п. 5 Положення про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти та п. п. 1, 5 ст. 2, п. 4 ст. 40 Закону України «Про здійснення державних закупівель»у 2009-2010 роках та в січні-квітні 2011 року, внаслідок чого підприємству завдано матеріальну шкоду (збитки) на суму списання паливно-мастильних матеріалів в розмірі 328710 грн. та на вартість збільшення ціни за одиницю послуги на суму 5150 грн.; п. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та п. 1 ст. 14, п. 1 ст. 629, п. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України, внаслідок чого здійснено списання та віднесення на витрати паливно-мастильних матеріалів на суму 87870 грн..

На підставі вказаного акту перевірки 27.12.2011 року Контрольно-ревізійним відділом у Золочівському районі Львівської області Контрольно-ревізійного управління у Львівській області надано позивачу вимогу № 29-15 про усунення виявлених ревізією вищезазначених недоліків та порушень.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що позов у частині позовних вимог про визнання протиправними дій відповідачів щодо встановлення висновків про порушення: - ст. 97 Кодексу законів про працю України, ст. 6 та ст. 11 Закону України «Про оплату праці», п. п. 5.1.-5.3. Галузевих угод на 2007 рік та на 2010-2012 роки, укладених між Державним комітетом лісового господарства України та Профспілкою працівників лісового господарства України; порушення п. 1, 5 Положення про організацію та проведення аукціонів з продажу необробленої деревини; невжиття заходів щодо нарахування штрафних санкцій за неналежне виконання договірних відносин ДП «Голопристанське ЛМГ»; п. 5 Положення про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти та п. п. 1, 5 ст. 2, п. 4 ст. 40 Закону України «Про здійснення державних закупівель» у 2009-2010 роках та в січні-квітні 2011 року щодо закупівлі послуг з урахуванням паливно - мастильних матеріалів без проведення процедур закупівлі; п. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та п. 1 ст. 14, п. 1 ст. 629, п. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України щодо списання та віднесення на витрати вартості паливно - мастильних матеріалів на суму 87870 грн., а також визнання протиправними та скасування висновків до п. 1 щодо відображення в бухгалтерському обліку заборгованості з виплати заробітної плати в сумі 2498040 грн. і вжити заходи щодо її виплати; висновків до п. 5 щодо відображення в обліку дебіторської заборгованості ДП «Голопристанське ЛМГ» по штрафних санкціях за неналежне виконання договорів, проведення претензійно - позовної роботи з ДП «Голопристанське ЛМГ» щодо стягнення 101790 грн. дебіторської заборгованості за виконані робот та штрафних санкцій в сумі 44280 грн.; висновків до п. 18 щодо визначення можливості нанесення матеріальної шкоди (збитків) на суму списання паливно - мастильних матеріалів в розмірі 328710 грн. та необхідності ініціювання розгляду питання щодо внесення змін до договорів на суму 328710 грн. та щодо зменшення вартості послуг закупівлі до рівня, визначеного за результатами торгів та пропозицій конкурсних торгів учасників, що визнані переможцями чи проведення претензійно - позовної роботи з виконавцями послуг щодо відшкодування зайвих виплат шляхом повернення коштів; висновків до п. 19 щодо визначення можливості нанесення матеріальної шкоди (збитків) на суму зайвого списання та віднесення на витрати вартості паливно - мастильних матеріалів на суму 87870 грн. та необхідності ініціювання розгляду питання щодо внесення змін до договорів щодо зменшення кредиторської заборгованості на суму ненаданих послуг є безпідставними, оскільки визнання протиправними дій щодо встановлення порушень, викладених у акті ревізії, є по суті визнанням неправомірним самого акта ревізії. Суд першої інстанції зазначив, що даний акт не є рішенням суб'єкта владних повноважень індивідуальної дії, оскільки не носить обов'язкового характеру для позивача та не породжує для нього будь-яких прав та обов'язків.

Колегія суддів частково погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

У справі, яка розглядається, Державна фінансова інспекція у Львівській області пред'явила вимогу від 27.12.2011 року № № 29-15 про усунення порушень, виявлених під час ревізії Державного підприємства «Золочівське лісове господарство».

При цьому оскаржувана вимога Інспекції вказує на виявлені збитки та їхній розмір.

Зважаючи на те, що збитки стягуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність їх обчислення перевіряє суд, який розглядає цей позов, а не позов підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною.

Така правова позиція узгоджується з судовою практикою Верховного Суду України (постанова від 15 квітня 2014 року справа №21-40а14, постанова від 18 вересня 2014 року справа №21-332а14, постанова від 07 жовтня 2014 року справа №21-368а14, постанова від 20 січня 2015 року справа №21-603а14), що в силу вимог ст.244-2 КАС України є обов'язковою для застосування, а суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Щодо позовних вимог про визнання неправомірними дій головного державного фінансового інспектора відділу інспектування у сфері матеріального виробництва та фінансових послуг Державної фінансової інспекції у Львівській області з формування висновків за наслідками ревізії та скасування акта ревізії, то колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставність таких позовних вимог з наступних підстав.

Згідно зі ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється, зокрема, на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

П.3 Порядку проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2006р. № 550 передбачено, що акт ревізії - це документ, який складається посадовими особами контролюючого органу, що проводили ревізію, фіксує факт її проведення та результати. Заперечення, зауваження до акта ревізії (за їх наявності) та висновки на них є невід'ємною частиною акта. З огляду на це акт ревізії, в якому відображено узагальнений опис виявлених перевіркою порушень законодавства, що в свою чергу відповідає встановленим правилам складання акта перевірки, не є правовим документом, який встановлює відповідальність суб'єкта господарювання та, відповідно, не є актом індивідуальної дії у розумінні ч.1 ст.17 КАС України.

За змістом ч.1 ст.13 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» дії або бездіяльність службових осіб державної контрольно-ревізійної служби можуть бути оскаржені в судовому або адміністративному порядку. Диспозиція цієї статті передбачає оскарження дій службової особи, які пов'язані з порушенням порядку проведення перевірки (ревізії), наприклад із порушенням трудового розпорядку такою особою під час проведення ревізії; дій, які полягають у перевищенні повноважень службовою особою щодо обмеження прав у можливості ознайомлення з результатами контрольного заходу, (ревізії); дій щодо проведення ревізії без установлених законом підстав та/або з порушенням чинного законодавства тощо.

Дії службової особи щодо включення до акта певних висновків не можуть бути предметом окремого спору в суді, оскільки відповідно наведеної вище норми п. 3 Порядку заперечення, зауваження до акта ревізії (за їх наявності) та висновки на них є невід'ємною частиною акта. Це свідчить про те, що дії, пов'язані з включенням до акта висновків, є обов'язковими, тоді як самі висновки такими не є.

Обов'язковою ознакою дій суб'єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб'єктів відповідних правовідносин і мають обов'язковий характер. Висновки, викладені у акті, не породжують обов'язкових юридичних наслідків. Водночас судження контролюючого органу про допущення об'єктом контролю тих чи інших порушень законодавства у його фінансово-господарській діяльності є висновками тільки контролюючого органу, зазначення яких в акті ревізії не суперечить чинному законодавству. Такі твердження акта ревізії можуть бути підтверджені або спростовані судом у разі спору про законність рішень, дій, в основу яких покладені згадувані висновки акта.

Таким чином, предметом оскарження відповідно до ст.13 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» є дії чи бездіяльність службових осіб, якщо вони обмежують чи порушують права, свободи чи законні інтереси особи.

Враховуючи вищенаведене, акт ревізії не є рішенням суб'єкта владних повноважень у розумінні статті 17 КАС, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов'язків для осіб, діяльність яких перевірялися, тому його висновки не можуть бути предметом оскарження. Акт ревізії є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог законодавства об'єктом контролю, а отже - документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу. Тому оцінка акта ревізії, в тому числі й оцінка дій службових осіб контролюючого органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки, може бути надана судом при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акта.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом України, яка викладена в постанові № 21-237а13 від 10 вересня 2013р., що в силу вимог ст.244-2 КАС України є обов'язковою для суду при прийнятті рішення.

З врахуванням усіх вищенаведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції неповно з'ясував обставини справи, постанова суду прийнята з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, п.3 ч.1 ст.198, п.п.1, 4 ч.1 ст.202, 205, 207, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної фінансової інспекції у Львівській області задовольнити.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 04.04.2013 року у справі № 2а-783/12/1370 - скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог Державного підприємства «Золочівське лісове господарство» до Державної фінансової інспекції у Львівській області про визнання протиправними дій та скасування пунктів вимоги - відмовити .

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили, а у разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України - з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя Н.М. Судова-Хомюк

Судді В.В. Гуляк

Л.Я. Гудим

Повний текст

виготовлено 05.10.2015р.