Справа № 2а-14130/11/0550
Суддя: Горбенко К.П.
Дата ухвалення: 2012-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Нікіфоров М.Ю.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2012 року < > справа № 2а-14130/11/0550

приміщення суду за адресою: 83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: Горбенко К.П., Лях О.П., Попова В.В.,

секретар Братченко О.В.

за участю представника позивача ОСОБА_2 за довір. від 31.08.2011 року

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_3 та Управління Пенсійного фонду України в м. Харцизьку Донецької області на постанову Харцизького міського суду Донецької області від 21 листопада 2011 року по справі № 2а-14130/11/0550 за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в м. Харцизьку Донецької області про зобовязання зробити перерахунок та виплату пенсії у звязку із втратою годувальника, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Харцизьку Донецької області про зобовязання зробити перерахунок та виплату пенсії у звязку із втратою годувальника.

Постановою Харцизького міського суду Донецької області від 21 листопада 2011 року позовні вимоги задоволені частково: визнано неправомірною бездіяльність відповідача та зобовязано Управління Пенсійного фонду України в м. Харцизьку Донецької області зробити ОСОБА_3 перерахунок та виплату з 09.08.2011 року щомісячної компенсації в розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком відповідно до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

З постановою суду першої інстанції сторони не погодились та подали апеляційні скарги до Донецького апеляційного адміністративного суду. Позивач, в обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що постанова в частині відмови в задоволенні позовних вимог повинна бути скасована, тому що в цій частині вона винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, тому просив скасувати постанову та винести нову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати постанову суду першої інстанції, як таку, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Сторони у судове засідання не зявились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційних скарг, встановила наступне.

З матеріалів справи вбачається, що дружина позивача ОСОБА_4, яка померла 18.05.2011 року, як інвалід 1 групи, мала статус інваліда війни у наслідок захворювання, повязаного з участю в ЛНА на ЧАЕС, віднесена до категорії осіб, які постраждали внаслідок аварії на ЧАЕС.

Після смерті ОСОБА_4 позивач набув право на отримання пенсії по втраті годувальника.

19 серпня 2011 року ОСОБА_3 звернувся до Управління Пенсійного фонду України в м. Харцизьку Донецької області, де перебуває на обліку, із заявою про проведення перерахунку пенсії у звязку з втратою годувальника, у відповідності до вимог чинного законодавства. Рішенням від 29.08.2011 за № 93, позивачу було відмовлено в зазначеному перерахунку ( арк. спр. 11).

Колегія судів вважає висновок суду першої інстанції таким, що не ґрунтується на вимогах діючого законодавства з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку, у тому числі, органів державної влади.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 50 Конституції України кожен має право на безпечне для життя і здоровя довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди.

Частиною 1 статті 52 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» встановлена щомісячна компенсація сімям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, яка визначається в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, право на отримання якої має позивач.

Відповідно до ч. 3 ст. 52 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» право на щомісячну компенсацію в разі втрати годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи мають непрацездатні члени сім'ї годувальника, які були на його утриманні. При цьому дітям щомісячна компенсація призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника. Члени сім'ї, які вважаються непрацездатними і утриманцями, визначаються відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Таким чином, суд першої інстанції дійшов до вмотивованого висновку про те, що позивач як член сім'ї померлого має право на захист після його смерті та призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника.

Відповідно до ст. 63 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок державного бюджету.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема, соціальний захист потерпілого населення, визначені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та іншими актами законодавства України.

Крім того, під час апеляційного провадження зясовано, що Законом України від 14.06.2011 року № 3491-6 Про внесення змін до Закону України Про Державний бюджет України на 2011 рік доповнені прикінцеві положення пункту 4 певним змістом, яким серед іншого установлено, що у 2011 році норми і положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

На виконання п.7 Закону України від 14.06.2011 року № 3491-6, Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 745 від 06.07.2011 року Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету, відповідно до якої щомісячна компенсація сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", яка призначається на кожного непрацездатного члена сім'ї, який був на його утриманні, не може бути нижчою від 10 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність.

Зазначена постанова підлягає застосуванню у межах спірних відносин, тому колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для зміни постанови суду першої інстанції згідно статті 201 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 160, 167,184, 195, 196, 183-2 , 198, 201, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Харцизького міського суду Донецької області від 21 листопада 2011 року по справі № 2а-14130/11/0550 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Харцизьку Донецької області на постанову Харцизького міського суду Донецької області від 21 листопада 2011 року по справі № 2а-14130/11/0550 задовольнити частково.

Постанову Харцизького міського суду Донецької області від 21 листопада 2011 року по справі № 2а-14130/11/0550 змінити.

В абзаці третьому резолютивної частини постанови Харцизького міського суду Донецької області від 21 листопада 2011 року замість «50% мінімальної пенсії за віком», вказати «в розмірі не нижче від 10 % прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність».

В іншій частини постанову суду залишити без змін.

Вступна та резолютивна частини постанови постановлені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 24.01.2012р. Повний текст постанови складено 29.01.2012р.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Колегія суддів: К.П. Горбенко

ОСОБА_5

ОСОБА_6