Справа № 320/11318/14-а
Суддя: Редько О. В.
Дата ухвалення: 2015-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 12.10.2015
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2015 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області в складі: головуючого судді Редько О.В., при секретарі Мазуріній О.В. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Мелітопольської районної ради Запорізької області про визнання незаконними рішення 36 сесії Мелітопольської районної ради від 11 вересня 2014 року і рішення позачергової 37 сесії Мелітопольської районної ради від 12.09.2014 року в частині незаконного звільнення з посади голови районної ради та в частині обрання нового голови районної ради та поновлення на роботі і стягнення заробітної плати за весь час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, уточнивши позовні вимоги в ході судового розгляду справи. Позов обґрунтовує тим, що рішенням першої сесії Мелітопольської районної ради пятого скликання № 3 від 25.04.2006 року мене, позивача по справі, ОСОБА_1 було обрано головою Мелітопольської районної ради, що підтверджується копією рішення Мелітопольської районної ради № 3 від 25.04.2006 року, доданою до позову.

Рішенням першої сесії Мелітопольської районної ради шостого скликання № 2 від 18.11.2010 року, позивача по справі, ОСОБА_1 було повторно обрано головою Мелітопольської районної ради.

Позивач зазначає, що він, як голова Мелітопольської районної ради, 11.09.2014 року, у відповідності до свого розпорядження за № 71-р від 22.08.2014 року, провів з початку до кінця 36 чергову сесію Мелітопольської районної ради шостого скликання від 11.09.2014 року. На даній сесії рішення про його звільнення з посади голови Мелітопольської районної ради не приймалось, що підтверджується стенографічним звітом 36 сесії Мелітопольської районної ради від 11.09.2014 року та протоколом засідання Мелітопольської районної від 11.09.2014 року, з яких вбачається, що у порушення Регламенту депутати не проголосували за протокол лічильної комісії та за проект рішення про звільнення голови з займаної посади, що свідчить про те, що дане рішення про звільнення голови не затверджене 36 черговою сесією Мелітопольської міської ради.

На другий день після проведення даної сесії, згідно розпорядження № 60-в від 10.09.2014 року, тобто 12.09.2014 року позивач відбув у щорічну відпустку на 29 календарних днів, з 12.09.2014 року по 10.10.2014 року, що підтверджується розпорядженням № 60-в від 10.09.2014 року про відпустку.

Перебуваючи у щорічній відпустці, позивачу стало відомо про те, що під час його відпустки, 12.09.2014 року була проведена позачергова 37 сесія Мелітопольської міської ради, на якій було обрано нового голову. На його письмові звернення від 15.09.2014 року та від 22.09.2014 року про видачу йому рішень 36 чергової сесії та 37 позачергової сесії Мелітопольської районної ради, а також стенографічних звітів 36 та 37 сесії Мелітопольської районної ради від 11.09.2014 року та від 12.09.2014 року, протоколів засідання Мелітопольської районної від 11.09.2014 року та від 12.09.2014 року з метою зясування причин проведення позачергової 37 сесії Мелітопольської районної ради, ОСОБА_1, 07.10.2014 року, поштовою кореспонденцією одержав письмову відповідь нового голови ради, ОСОБА_2 про те, що позивача 11.09.2014 року рішенням районної ради № 16 було звільнено з посади голови районної ради, що підтверджується письмовою відповіддю за № 01-14/200 від 06.10.2014 року.

Як зазначає, ОСОБА_1, вищевказані обставини свідчать про те, що відомості про звільнення його з посади голови районної ради він одержав тільки 07.10.2014 року. А відповідні документи на його неодноразові звертання, тобто рішення відповідних сесій позивач одержав рекомендованим листом тільки 28.10.2014 року, що підтверджується супровідним листом за № Є-29/28 від 20.10.2014 року, за підписом голови ради, ОСОБА_2 з конвертом.

З представлених позивачу документів вбачається, що копія рішення про його звільнення з посади голови с 11.09.2014 року, на думку позивача, у порушення Регламенту, було сфальсифіковано депутатами на 37 позачерговій сесії Мелітопольської районної ради, тобто під час знаходження його у щорічний відпустці, що підтверджується копією рішення Мелітопольської районної ради № 16 від 11.09.2014 року з підписами депутатів та стенографічним звітом засідання 37 позачергової сесії Мелітопольської районної ради.

Вищевказані обставини, вказують на те , що про звільнення ОСОБА_1 з посади голови районної ради йому стало відомо з письмового повідомлення нового голови ради ОСОБА_2В тільки 07.10.2014 року, а копії відповідних рішень 36 чергової сесії та 37 позачергової сесії Мелітопольської районної ради, про звільнення з займаної посади, позивач одержав лише 28.10.2014 року.

У відповідності до вимог ст. 99 ч.2 КАС України строк звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів, обчислюється з дня коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод та інтересів.

Згідно вимог ч. 3 ст. 99 КАС України для звернення до суду у справі щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження та звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк, який також обчислюється з дня коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод та інтересів.

Відповідно до п.13 постанови Пленуму Вищого Адміністративного Суду України № 2 від 06.03.2008 року «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства підчас розгляду адміністративних справ» при розгляді спорів з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби застосовуються строки звернення до суду, встановлені спеціальними законами. У разі коли ці закони зазначені питання не врегульовують, то з урахуванням необхідності субсидіарного застосування законів про працю суди повинні виходити із строків звернення до суду, визначених частиною першою ст. 233 Кодексу законів про працю України. Тому громадянин може звернутися із заявою про вирішення спору у справах про звільнення з публічної служби у місячний строк із дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Виходячи із змісту наведених норм, початок перебігу строку звернення до суду законодавець повязує з днем коли особа отримала відповідне рішення про її звільнення з посади, що свідчить про те, що початок перебігу строку звернення до суду для позивача почався з 07.10.2014 року, тобто з дня коли він довідався про своє звільнення з посади, а спливає місячний строк для звернення до суду 07.11.2014 року. Позивач звернувся до суду 31.10.2014 року.

Позивач вважає рішення 36 сесії Мелітопольської районної ради шостого скликання від 11.09.2014 року, в частині його звільнення з посади голови Мелітопольської районної ради та рішення позачергової 37 сесії Мелітопольської районної ради від 12.09.2014 року, в частині обрання нового голови районної ради є незаконними та такими, що підлягають скасуванню з наступних підстав.

У порушення вимог діючого законодавства питання про звільнення голови Мелітопольської районної ради було винесено на розгляд 36 сесії Мелітопольської районної ради від 11.09.2014 року незаконно. Так, у відповідності до ст. 15, 21,22 Регламенту роботи Мелітопольської районної ради, затвердженого рішенням районної ради від 16.12.2010 року за № 18 та у відповідності до п.1 ст. 59 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» розпорядження голови ради чи пропозиції (у випадках, передбачених ст. 46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні») про скликання сесії та порядок денний сесії доводяться через засоби масової інформації до відома депутатів і населення не пізніш, як за 10 днів до сесії. При цьому, мотивовані пропозиції, щодо кожного питання, яке пропонується включити до проекту порядку денного сесії, подаються субєктами зазначеними у статті 18 регламенту до виконавчого апарату ради за 25 днів до сесії з супровідною запискою і проектом рішення, яке пропонується прийняти з цього питання. Проекти рішень повинні бути юридично обґрунтованими. Також всі проекти нормативно-правових актів, рішень, органів місцевого самоврядування, розроблені відповідними розпорядниками повинно оприлюднювати не пізніше, як за 20 днів до дати розгляду з метою прийняття. У той час, як пропозиція та проект рішення ради у порушення вищевказаних норм чинного законодавства про звільнення його з займаної посади було отримано позивачем вже після початку пленарного засідання 36 сесії Мелітопольської міської ради, тобто з порушенням строків його подання та не було підписано головою постійної комісії, його не було своєчасно роздано депутатам для ознайомлення, що свідчить про порушення ст. 21 Регламенту, яка передбачає, що проекти порядку денного надаються депутатам не пізніше, як за три дні до відкриття чергової сесії; та дана пропозиція і проект не було опубліковано в офіційних ЗМІ, а також ця пропозиція не було надана до виконавчого апарату ради, що свідчить про порушення вимог ст. 22 Регламенту, оскільки пропозиції щодо кожного питання, яке пропонується включити до проекту порядку денної сесії, подаються субєктами до виконавчого апарату ради за 25 днів до сесії з супровідною запискою і проектом рішення за 25 днів до прийняття питання. Крім того, в проекті рішення ради та виступах депутатів не було вказано мотивів та підстав звільнення його з займаної посади. Питання про звільнення голови Мелітопольської районної ради з займаної посади відноситься до основного питання, по якому приймається рішення. Тому це питання вноситься порядок денний при призначенні чергової сесії.

На думку позивача, всі вищевказані порушення свідчать про незаконність винесення питання про звільнення голови Мелітопольської районної ради з займаної посади на розгляд сесії Мелітопольської районної ради від 11.09.2014 року.

Більш того, як підкреслює позивач, у порушення ст. ст. 34,61,62,63 Регламенту роботи Мелітопольської районної ради, затвердженого рішенням районної ради від 16.12.2010 року за № 18 при вирішенні цього питання була порушена процедура таємного голосування, оскільки в сесійній залі не було кабінки для голосування, а вона знаходилась в іншому приміщенні, яке має вихід до КП «Студія Мелітопольський район» та на вулицю. Також на при кінці сесії протокол лічильної комісії про результати голосування не був проголосований депутатами, що свідчить про його незаконність. Проект рішення про звільнення голови ради також не був поставлений на голосування та не був затверджений сесією, що не відповідає вимогам діючого законодавства. Дані обставини свідчать про те, що рішення про звільнення голови ради з займаної посади не було прийнято на 36 сесії Мелітопольської районної ради від 11.12.2014 року.

Крім того, 11.09.2014 року для позивача по справі, як голови Мелітопольської районної ради був робочим днем, оскільки весь робочий час цього дня ОСОБА_1О, у відповідності до вимог ст. 115 Регламенту роботи Мелітопольської районної ради, затвердженого рішенням районної ради від 16.12.2010 року за № 18, у повному обсязі виконував покладені на нього обовязки, а саме: проводив дану сесію, голосував на сесії, підписував рішення ради про зміни бюджету районну, фінансування програм та інші документи, що свідчить про неможливість його звільнення саме з 11.09.2014 року. Відповідно до розпорядження № 60-в від 10.09.2014 року з 12.09.2014 року по 10.10.2014 року позивач знаходився у щорічній відпустці, що свідчить про неможливість його звільнення у період з 12.09.2014 року по 10.10.2014 року, оскільки у відповідності до чинного законодавства звільнення робітника у період щорічної відпустки не допускається. Його звільнення з займаної посади голови районної ради саме з 11.09.2014 року суперечить вимогам ч. 2 ст.55 ЗУ «Про місцеве самоврядування в України», з якої вбачається, що голова ради вважається звільненим з посади з дня припинення ним повноважень голови.

Також, позивач зазначає, що 12.09.2014 року була незаконно проведена позачергова 37 сесія Мелітопольської міської ради, оскільки при її проведенні були порушені строк її скликання та порядок її проведення, передбачений ч.5 ст. 46 ЗУ «Про місцеве самоврядування в України», а також вимогам ст.10 Регламент, з яких вбачається, що сесії ради скликаються в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал. А позачергові сесії районної ради можуть скликатися тільки у виняткових випадках з питань, що потребують невідкладного рішення або в інших випадках, якщо цього вимагає чинне законодавство. Вищевказані обставини свідчать про те, що питання обрання голови не відноситься до компетенції позачергової сесії і його можливо вносити в порядок денній тільки на чергову сесію у відповідності до вимог ст.46 ЗУ «Про місцеве самоврядування в України», ст. ст.15,21,21,23, 34,61,62,63 Регламенту роботи Мелітопольської районної ради, затвердженого рішенням районної ради від 16.12.2010 року за № 18.

Дані обставини, за думкою позивача, свідчать про те, що 37 позачергова сесія Мелітопольської міської ради є незаконною та порушує законні права та інтереси ОСОБА_1, оскільки останнього звільнили з займаної посади голови районної ради на підставі незаконного рішення 36 сесії Мелітопольської районної ради, у той час, як він вважається легітимним головою Мелітопольської районної ради, повноваження голови районної ради виконує незаконно обрана особа, що позбавляє його виконувати покладені на нього обовязки голови районної ради та порушує його законні права та інтереси, що підтверджується розпорядженням незаконно обраного нового голови районної ради за № 10 від 19.09.2014 року.

З наведених підстав позивач просить визнати рішення 36 сесії Мелітопольської районної ради від 11.09.2014 року, в частині звільнення ОСОБА_1 з посади голови Мелітопольської районної ради не чиннім та скасувати його в цій частині, визнати рішення 37 позачергової сесії Мелітопольської районної ради від 12.09.2014 року в частині обрання нового голови Мелітопольської районної ради не чиннім та скасувати його в цій частині, поновити ОСОБА_1 на роботу на посаду голови Мелітопольської районної ради з 11.09.2014 року та стягнути з відповідача судові витрати.

Позивач та його представник, не заперечували проти розгляду справи в порядку письмового провадження (ч. 6 ст. 128 КАС України) та у своїх заявах на задоволені позовних вимог наполягали.

Представник відповідача у письмових запереченнях, просив суд у задоволені позову відмовити, вказуючи, що припинення повноважень голови районної ради відбувалось на підставі і в порядку, визначених Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні». Рішення було прийняте за результатами розгляду депутатами районної ради пропозиції про вираження недовіри, припинення повноважень та звільнення ОСОБА_1О, за що проголосувало більшість депутатів від загального їх складу.

Пропозицію 17 депутатів районної ради про винесення на розгляд ради питання про звільнення голови Мелітопольської районної ради Запорізької області було подано та зареєстровано 10.09.2014 року.

Зазначене питання було додатково включено в порядок денний пленарного засідання ради, попередньо було розглянуто та позитивно узгоджено на засіданні комісії з питань законності, боротьби з корупцією, регламенту, депутатської діяльності, депутатської етики, прав людини, інформації та свободи слова від 11.09.2014р.

Крім загально встановленої норми оприлюднення проектів рішень не пізніш як за 20 робочих днів до дати їх розгляду з метою прийняття, передбачається також можливість у невідкладних випадках включення до порядку денного питань, які не були оприлюднені у загальновстановлений строк та можливості їх розгляду за умови підтримання такої пропозиції депутатами відповідної ради. У цих випадках такі проекти актів мають оприлюднюватися негайно після їх підготовки. З огляду на це, твердження позивача про прийняття районною радою оскаржуваного рішення без дотримання вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації» вважають необґрунтованим.

Порядок проведення таємного голосування обговорювався лічильною комісією на установчому засіданні. Протокол (№1) установчого засідання лічильної комісії був затверджений районною радою. Жодних заперечень щодо прийнятих рішень лічильною комісією не було.

Також, представник відповідача підкреслив, що позивачем не наведено жодних фактичних даних щодо незаконності прийнятого рішення про обрання на посаду громадянина ОСОБА_2

Також відповідач зазначає, що посилання позивача на те, що він дізнався про своє звільнення з посади голови Мелітопольської районної ради Запорізької області лише 07.10.2014 року є недоречними, оскільки відповідно до ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня виникнення права на позов, тобто коли особа дізналась або мала дізнатись про порушення свого права, або про особу, яка його порушила. Оскільки ОСОБА_1 був присутнім під час голосування щодо питання про його звільнення 11.09.2014 року, тому перебіг позовної давності починається саме з цього дня.

Крім того, представник відповідача зазначив, що посилаючись на порушення районною радою вимог чинного законодавства щодо оприлюднення проекту рішення про його звільнення, умисно не наводить зміст статті 23 Регламенту, яка прямо передбачає внесення змін до порядку денного сесії під час пленарного засідання: «Стаття 23. Пропозиції до порядку денного, внесені пізніше зазначеного строку або під час чергової сесії, вносяться на розгляд райрада після обговорення та підготовки висновку про доцільність їх включення до порядку денного сесії відповідною постійною комісією». В даному випадку проект рішення про звільнення голови Мелітопольської районної ради Запорізької області ОСОБА_1 був внесений 11.09.2014 року головою комісії з питань законності, боротьби з корупцією, регламенту, депутатської діяльності та депутатської етики, прав людини, інформації та свободи слова ОСОБА_3 під час чергової сесії після підготовки висновку про доцільність його включення до порядку денного.

Також, як зазначив представник відповідача, голова комісії з питань законності, боротьби з корупцією, регламенту, депутатської діяльності та депутатської етики, прав людини інформації та свободи слова ОСОБА_3 підписав проект рішення про звільнення голови Мелітопольської районної ради Запорізької області ОСОБА_1 при поданні до головуючого на пленарному засіданні, а тому доводи позивача, що цей проект рішення не був підписаний, є хибними.

Представник відповідача наголосив, що жодною статтею Регламенту не передбачено зазначення в проекті рішення про звільнення голови районної ради мотивів та підстав звільнення.

Порядок таємного голосування щодо звільнення голови Мелітопольської районної ради Запорізької області ОСОБА_1 був затверджений шляхом відкритого голосування депутатами Мелітопольської районної ради Запорізької області та набрав необхідну кількість голосів.

Відсутність з 12.09.2014 року голови та заступника голови Мелітопольської районної ради, якого було звільнено раніше, що фактично зупиняло роботу районної ради, як раз і були тими невідкладними причинами проведення 12.09.2014 року позачергової 37 сесії Мелітопольської районної ради Запорізької області, на якій було обрано голову районної ради.

Також представник відповідача зазначив, що ч. 4 ст. 55 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що голова ради може бути звільнений з посади радою у випадку, якщо питання про його звільнення винесено на розгляд ради на вимогу не менше як третини депутатів від загального складу ради. Це виключне право ради, воно не передбачає додаткових умов для звільнення і рада, як колегіальний орган, в даному випадку цим правом скористалась. Тим більше, що ініціатива щодо внесення до порядку денного сесії питання про звільнення ОСОБА_1 з посади голови ради була підтримана 17 депутатами, що є більше ніж визначена законом необхідна мінімальна кількість, а саме - третина депутатів, так само як і безпосередньо за його звільнення проголосувало 17 депутатів, що є абсолютною більшістю від загального складу депутатів районної ради.

Враховуючи вищевикладене, представник відповідача вважає, що оскаржувані рішення прийняті Мелітопольською районною радою Запорізької області у межах повноважень, у порядку та у спосіб встановлений нормативно-правовими актами, а позовні вимоги ОСОБА_1 є такими, що не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Суд, оцінив та дослідив наявні в справі докази надані сторонами, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень, обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положення ст. 9 КАС України передбачає, що суди при вирішенні справи керуються принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно частини 1 статті 2 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.

Відповідно до змісту ст. 10 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», голови районних рад відносяться до посадових осіб органів місцевого самоврядування.

Правовий статус посадових осіб місцевого самоврядування визначається Конституцією та законами України. Зокрема законами від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі - Закон № 280/97-ВР), від 11 липня 2002 року №93-IV «Про статус депутатів місцевих рад», від 10 липня 2010 року №2487-VI «Про вибори депутатів Верховної Ради Автономної Республіки Крим, місцевих рад та сільських, селищних, міських голів» та іншими.

Підстави припинення служби в органах місцевого самоврядування регламентуються ст.20 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», яка встановлює, що крім загальних підстав, передбачених Кодексом законів про працю України, служба в органах місцевого самоврядування припиняється на підставі і в порядку, визначених Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», цим та іншими законами України.

Відповідно до ч.1 ст.55 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», голова районної, обласної, районної у місті ради обирається відповідною радою шляхом таємного голосування з числа її депутатів на строк повноважень ради.

Згідно ч.2 цієї ж статті, голова ради здійснює свої повноваження до припинення ним повноважень депутата ради відповідного скликання, крім випадків, передбачених частинами четвертою та пятою цієї статті. Голова ради вважається звільненим з посади з дня припинення ним депутатських повноважень або повноважень голови.

Відповідно ч.4 ст.55 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) у своїй діяльності голова ради є підзвітним раді та може бути звільнений з посади радою шляхом таємного голосування. Питання про звільнення голови ради може бути внесено на розгляд ради на вимогу не менш як третини депутатів від загального складу ради. Звільнення особи з посади голови ради не має наслідком припинення нею повноважень депутата цієї ради.

Згідно ч.5 цієї ж статті, повноваження голови районної, обласної, районної у місті ради також вважаються достроково припиненими без припинення повноважень депутата ради в разі: 1) звернення з особистою заявою до відповідної ради про складення ним повноважень голови ради; 2) порушення ним вимог щодо обмеження сумісності його діяльності з іншою роботою (діяльністю), встановлених законом; 3) набрання законної сили рішенням суду про притягнення його до відповідальності за адміністративне корупційне правопорушення, пов'язане з порушенням обмежень, передбачених Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції».

Судом зясовано, що ОСОБА_1 обіймав посаду голови Мелітопольської районної ради Запорізької області згідно рішення першої сесії пятого скликання від 25.04.2005 р. №3 та рішення першої сесії шостого скликання від 18.11.2010 р. №2.

На засіданні тридцять шостої сесії Мелітопольської районної ради Запорізької області шостого скликання від 11.09.2014 Мелітопольська районна рада, прийняла рішення №16 «Про звільнення з посади голови Мелітопольської районної ради Запорізької області» (а.с.53, т.1).

Встановлено, що питання про звільнення ОСОБА_1 з посади голови Мелітопольської районної ради Запорізької області було внесено на розгляд сесії за відповідною пропозицією депутатів районної ради (т.1 а.с.30).

Пропозиція «Про винесення на розгляд ради питання про звільнення голови Мелітопольської районної ради Запорізької області ОСОБА_1О.», зареєстрована Мелітопольською районною радою 10.09.2014р. за вхідним номером 525/01-27 (а.с.30, т.1) та підписана 17 депутатами ради, що складає більше ніж 1/3 від загальної кількості депутатів Мелітопольської районної ради Запорізької області.

Разом із тим, встановлено, що зі змісту протоколу засідання комісії з питань законності, боротьби з корупцією, регламенту, депутатської діяльності та депутатської етики, прав людини інформації та свободи слова від 11.09.2014 року (т.1 а.с.31), вбачається, що комісією було вирішено винести на розгляд сесії районної ради питання про недовіру голові Мелітопольської районної ради Запорізької області ОСОБА_1 та внести пропозицію про проведення таємного голосування про звільнення голови Мелітопольської районної ради Запорізької області ОСОБА_1 При цьому в протоколі засідання комісії відсутні будь-які обґрунтування та посилання на підстави недовіри депутатів та членів комісії діючому голові районної ради ОСОБА_1 та відсутні висновку про доцільність включення цього питання до порядку денного.

Відповідно до змісту ч. 14 ст. 46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», порядок підготовки і розгляду питань на пленарних засіданнях, прийняття рішень ради про затвердження порядку денного та з інших процедурних питань, а також порядок роботи сесії визначаються регламентом ради з урахуванням вимог Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».

Регламент (надалі «Регламент») роботи Мелітопольської районної ради шостого скликання затверджений рішенням другої сесії Запорізької районної ради Запорізької області шостого скликання №18 від 16.12.2010р.

Згідно зі ст. 22 Регламенту пропозиції щодо кожного питання, яке пропонується включити до проекту порядку денного сесії, подаються субєктами зазначеними у статті 18 регламенту до виконавчого апарату ради за 15 днів до сесії з супровідною запискою і проектом рішення, яке пропонується прийняти з цього питання. Проекти рішень повинні бути юридично обґрунтованими.

Згідно зі ст. 23 Регламенту пропозиції до порядку денного, внесені пізніше зазначеного строку або під час чергової сесії, вносяться на розгляд райради після обговорення та підготовки висновку про доцільність їх включення до порядку денного сесії відповідною постійною комісією.

Відповідно до ч. 11 ст. 59 ЗУ «Про місцеве самоврядування» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування підлягають обовязковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації". Проекти актів органів місцевого самоврядування оприлюднюються в порядку, передбаченому Законом України "Про доступ до публічної інформації", крім випадків виникнення надзвичайних ситуацій та інших невідкладних випадків, передбачених законом, коли такі проекти актів оприлюднюються негайно після їх підготовки.

Разом із тим суд вважає, що питання припинення повноважень голови районної ради не є питанням, що забезпечує життєдіяльність територій, вирішення яких належить до повноважень Мелітопольської районної ради, а відтак повинно було бути включене до порядку денного сесії в загальному порядку.

Отже, вимоги ст. 22 та 23 Регламенту Мелітопольської районної ради щодо строків внесення, порядку та обґрунтування про включення до порядку денного пропозиції депутатів щодо звільнення з посади голови районної ради не дотримані, оскільки пропозиція надійшла за 1 день до дня проведення чергової сесії районної ради, без супровідної записки, юридичного обґрунтування та висновку відповідної постійної комісії про доцільність включення цього питання до порядку денного, як того вимагає Регламент Мелітопольської районної ради.

Статтею 16 Регламенту встановлено, що сесію відкриває голова районної ради, а у випадках, передбачених статтею 12 регламенту, його заступник. У випадку, передбаченому статтею 13 регламенту, сесію відкриває за дорученням групи депутатів, з ініціативи якої скликана сесія, один з депутатів, що входить до її складу, а веде за рішенням ради один з депутатів ради. За дорученням голови районної ради сесію може вести заступник голови.

Як вбачається з протоколу № 37 засідання тридцять шостої сесії Мелітопольської районної ради шостого скликання від 11.09.2014р., голова районної ради ОСОБА_1 відкрив сесію, у встановленому Регламентом порядку провів за участю депутатів ради таємне голосування з приводу питання про звільнення голови ради з займаної посади, вислухавши доповідь голови лічильної комісії щодо результатів таємного голосування, виловив свою незгоду з прийнятим рішенням, в звязку з порушенням норм діючого законодавства та закрив пленарне засідання 36 сесії.

З аналізу змісту стенографічного звіту 36 чергової сесії Мелітопольської районної ради 6 скликання вбачається, що на пленарному засіданні фактично депутати районної ради лише обговорювали питання про включення до порядку денного питання про звільнення з посади голови районної ради, при цьому підстави, обґрунтування, мотиви або будь-які інші причини для звільнення з посади діючого голови ради на пленарному засіданні не обговорювалися.

Відповідачем не зазначено жодної з передбачених ст. 20 ЗУ «Про службу в органах місцевого самоврядування», КЗпП, ЗУ «Про місцеве самоврядування» підстав припинення публічної служби, які б давали можливість прийняти рішення про дострокове припинення повноважень голови районної ради.

Не може бути правовою підставою для прийняття рішення про дострокове припинення повноважень голови райради лише одне бажання певної кількості депутатів, які невдоволені роботою цієї посадової особи. Статтею 69 Конституції України передбачено, що народне волевиявлення здійснюється через вибори, референдум та інші форми безпосередньої демократії. Це стосується і органів місцевого самоврядування. Згідно з Конституцією України держава гарантує свободу політичної діяльності, не забороненої Конституцією і законами України (частина четверта статті 15).

В адміністративній справі щодо оскарження рішення про звільнення з публічної служби суд повинен перевірити, зокрема, чи зазначені в оскарженому рішенні підстави для припинення публічної служби, якщо вони визначені законом, та чи застосовані вони обґрунтовано.

Таким чином депутати районної ради діяли всупереч вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України, ст. 20 ЗУ «Про службу в органах місцевого самоврядування», ст. 55, 75 ЗУ «Про місцеве самоврядування», КЗпП оскільки ніяким чином не обґрунтували правових підстав для звільнення позивача із займаної посади.

Порушення встановленої законодавством процедури ухвалення рішення може бути підставою для скасування цього рішення, якщо допущене порушення вплинуло або могло вплинути на його правильність.

Ухвалення рішення, наслідком якого є припинення публічної служби, без проведення обговорення цього питання на пленарному засіданні ради могло вплинути на його правильність.

Окрім того, на 36 сесії рішення про звільнення позивача з посади голови Мелітопольської районної ради не було підписано ні головою ради, ні його заступником, як це передбачено Регламентом районної ради пленарне засідання 36 сесії було закрито що підтверджується стенографічним звітом 36 сесії Мелітопольської районної ради від 11.09.2014 року та протоколом засідання Мелітопольської районної від 11.09.2014 року.

Після цього, на наступний день, у порушення Регламенту, депутати 12 вересня 2014 року, в той час як ОСОБА_1 знаходився у щорічній відпустці, а рішення № 16 від 11.09.2014 року про звільнення позивача з посади голови ради 36 сесії не було підписано депутатами та головою ради, під час скликання позачергової 37 сесії 12.09.2014 року до відкриття цієї сесії підписують рішення 36 сесії про звільнення ОСОБА_1 з посади голови Мелітопольської районної ради.

Також слід зауважити, що відповідно до ч. 3 ст. 40 КЗпП України, не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період перебування у відпустці.

П. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.92 року зазначено, що правила про недопустимість звільнення працівника в період тимчасової непрацездатності, а також у період перебування у відпустці (ч. 3 ст. 40 КЗпП) стосуються у випадках, як передбачених статтями 40,41(1) КЗпП, так і в інших випадках, коли розірвання трудового договору відповідно до чинного законодавства провадиться з ініціативи власника або уповноваженого ним органу.

Таким чином, звільнення ОСОБА_1 фактично відбулось у період перебування його у відпустці, оскільки рішення районної ради № 16 від 11.09.2014 року було оголошено та підписано 12.09.2014 року, тобто в день перебування позивача у відпустці, що прямо суперечить вимогам ч. 3 ст. 40 КЗпП України.

Таким чином, вимоги позову про визнання протиправним і скасування рішення сесії Мелітопольської районної ради №16 від 11.09.2014р. про звільнення з посади голови районної ради ОСОБА_1, а відтак і про зобовязання відповідача поновити ОСОБА_1 на посаді голови Мелітопольської районної ради підлягають задоволенню.

На засіданні тридцять сьомої сесії Мелітопольської районної ради шостого скликання від 12.09.2014 Мелітопольська районна рада прийняла також рішення №1 про обрання головою Мелітопольської районної ради Запорізької області ОСОБА_2 (а.с.62, т.1).

З Протоколів № 1, 2, 3 засідання лічильної комісії щодо розгляду питання про обрання голови Мелітопольської районної ради Запорізької області вбачається, що комісія обрала голову, встановила форму бюлетеня та місце проведення таємного голосування (а.с.55-60 т.1). Згідно Протоколу №3 засідання лічильної комісії про підрахунок голосів та встановлення результатів голосування, отримали бюлетені 22 депутати, пропозиція обрати головою ради ОСОБА_2 підтримана 21 голосами, проти пропозиції 1 голос (а.с.59, т.1).

Оскільки, як вбачається з матеріалів справи, на час винесення даної постанови ОСОБА_2 за рішенням районної ради від14.05.2015 року був звільнений з посади голови Мелітопольської районної ради Запорізької області, тому суд вважає, що не має потреби в задоволенні позовних вимог в частині визнання рішення 37 сесії не чинним щодо обрання ОСОБА_2 головою Мелітопольської районної ради Запорізької області.

Згідно п. 32 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в звязку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи - невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи.

Відповідно до п. 5 розділу ІV Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 ( далі Порядок), основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна (годинна) заробітної плати працівника, яка згідно з п. 8 Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі( календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством - на число календарних днів за цей період.

Після визначення середньоденної заробітної плати, як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику нараховується загальна сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множенням середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді. ( абзац 2 п. 8 Порядку).

Заробіток позивача за останні два календарних місяця, відповідно до довідки про доходи /а.с. 131 т. 1/ (вересень 2014 року, жовтень 2014 року) становить 20817 гривень ( 45 днів х 462,60 гривень). Отже, середньоденна заробітна плата за період вимушеного прогулу складає 462,60 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Оскільки в уточнених позовних вимогах від 10.06.2015 року позивач ставить питання про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, тому суд, не виходячи за межі позовних вимог, розраховує розмір заробітної плати за час вимушеного прогулу за станом на день подання уточненого позову, а саме на 10.06.2015 року.

Таким чином розмір заробітної плати за час вимушеного прогулу за період з 13.10.2014 року (перший робочий день ОСОБА_4 після щорічної відпустки) по 12.10.2015 року: жовтень 2014 року (з 13.10.2014 року 15 робочих днів)- 6933 грн.; листопад 2014 року (20 робочих днів) 9252 грн.; грудень 2014 року (23 робочих дня) 10639,80 грн.; січень 2015 року (20 робочих днів) - 9252 грн.; лютий 2015 року (20 робочих днів) - 9252 грн.; березень 2015 року (21 робочий день) 9714,60 грн.; квітень 2015 року (21 робочий день) - 9714,60 грн.; травень 2015 року (17 робочих днів) 7864,20 грн.; по 10 червеня 2015 року - (7 робочих днів) 3238,20 грн. Отже, загальна сума, за вирахуванням доходу у сумі 4526,20 грн., яку позивач отримав працюючи з 07.10.2014 року по 23.12.2014 року у ТОВ «МЗПК», складає 71334,20 грн.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу підлягають частковому задоволенню в розмірі 71334,20 грн.

Таким чином, на основі обставин справи, зясованих судом, підтверджених наданими сторонами та дослідженими судом доказами, оскільки відповідач ніяким чином не обґрунтував правових підстав для звільнення позивача із займаної посади, не зазначив жодної підстави припинення публічної служби, на пленарному засіданні підстави, обґрунтування, мотиви або будь-які інші причини для звільнення з посади діючого голови ради не обговорювалися, рішення підписувалось не в порядку передбаченому Регламентом ради, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання нечинним рішення ради про його звільнення з посади голови районної ради, поновлення на посаді є обґрунтованими та підлягають задоволенню, позовні вимоги в частині стягнення середнього заробітку підлягають частковому задоволенню згідно з вищенаведеним розрахунком.

В той же час, суд вважає, що не має потреби в задоволенні позовних вимог в частині визнання рішення 37 сесії не чинним щодо обрання ОСОБА_2 головою Мелітопольської районної ради Запорізької області, оскільки на час винесення даної постанови ОСОБА_2 за рішенням районної ради від14.05.2015 року був звільнений з посади голови Мелітопольської районної ради Запорізької області.

Керуючись Конституцією України, ст. 20 «Про службу в органах місцевого самоврядування», ст.ст. 54, 55, 59, 75 ЗУ «Про місцеве самоврядування», ст. 40 Кодексу законів про працю, Регламентом Мелітопольської районної ради Запорізької області, ст.ст. 2, 6, 11, 18, 70 -71, 122, 138, 158 -163, 256 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Мелітопольської районної ради Запорізької області про визнання незаконними рішення 36 сесії Мелітопольської районної ради від 11 вересня 2014 року і рішення позачергової 37 сесії Мелітопольської районної ради від 12.09.2014 року в частині незаконного звільнення з посади голови районної ради та в частині обрання нового голови районної ради та поновлення на роботі і стягнення заробітної плати за весь час вимушеного прогулу задовольнити частково.

Визнати рішення 36 сесії Мелітопольської районної ради № 16 від 11.09.2014 року, в частині звільнення ОСОБА_1 з посади голови Мелітопольської районної ради нечинним.

Поновити ОСОБА_1 на роботу на посаду голови Мелітопольської районної ради Запорізької області з 11.09.2014 року.

Стягнути з Мелітопольської районної ради Запорізької області (м. Мелітополь вул. Крупської 5, ) на користь ОСОБА_1 (ІНН НОМЕР_1, мешкає: АДРЕСА_1) заробітну плату за час вимушеного прогулу в розмірі 71334,20 (сімдесят одну тисячу триста тридцять чотири гривні) 20 копійок.

Стягнути з Мелітопольської районної ради Запорізької області (м. Мелітополь вул. Крупської 5, ) на користь ОСОБА_1 (ІНН НОМЕР_1, мешкає: АДРЕСА_1) витрати повязані з оплатою судового збору в сумі 153 грн. (сто пятдесят три гривні).

В решті позовних вимог відмовити.

Допустити негайне виконання постанови суду в частині поновлення на посаді та стягнення заробітної плати в межах суми стягнення за один місяць.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: О.В. Редько