Справа № 2А/1711/1422/11
Суддя: Майор Г.І.
Дата ухвалення: 2012-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
Справа № 2А/1711/1422/11
Головуючий у 1-й інстанції: Малков В.В.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

іменем України

"03" лютого 2012 р. м. Житомир

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Майора Г.І.

суддів: Бучик А.Ю.

ОСОБА_2,

розглянувши в порядку письмового провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в м.Кузнецовську Рівненської області на постанову Кузнецовського міського суду Рівненської області від "17" червня 2011 р. справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в м.Кузнецовську Рівненської області про визнання бездіяльності протиправною і зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

23 травня 2011 року ОСОБА_4 звернувся до Кузнецовського міського суду Рівненської області з адміністративним позовом до ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в м.Кузнецовську Рівненської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 17 червня 2011 року позов задоволено.

Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в місті Кузнецовську провести перерахунок та виплатити позивачу ОСОБА_4 додаткову пенсію відповідно до ст.51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи із розміру додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 30 процентів мінімальної пенсії за віком, що визначається згідно із ч.1 ст.28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого законом, починаючи з 23 листопада 2010 року по 23 травня 2011 року, з урахуванням проведених позивачу пенсійних виплат за вказаний період.

Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в місті Кузнецовську провести нарахування та виплатити позивачу ОСОБА_4 підвищення пенсії відповідно до ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи із розміру підвищення пенсії - одна мінімальна заробітна плата, що встановлена законами про Державний бюджет України на відповідний рік, починаючи з 23 листопада 2010 року по 23 травня 2011 року, з урахуванням проведених позивачу пенсійних виплат за вказаний період.

Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в місті Кузнецовську нарахувати та виплачувати позивачу ОСОБА_4 збільшення пенсії у розмірі один процент заробітку за кожний рік роботи понад 20 років наявного у нього стажу (з урахуванням періоду роботи по Спискам №1 та №2), але не вище 75 процентів заробітку позивача з якого обчислювалась пенсія, починаючи з 23 листопада 2010 року.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням відповідач по справі - управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовську подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову повністю. В апеляційній скарзі відповідач посилається на незаконність, необєктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з такого.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхні посадови і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач, є пенсіонером та перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м.Кузнецовську, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, яке відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №106 від 23.07.1991 року віднесено до зони радіоекологічного контролю, а також є потерпілим від аварії на ЧАЄС 2-ї категорії, що підтверджується відповідним посвідченням.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 01 листопада 1996 року №9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", судам необхідно виходити з того, що нормативно-правові акти будь-якого державного чи іншого органу (акти Президента України, постанови Верховної Ради України, постанови і розпорядження Кабінету Міністрів України, нормативно-правові акти Верховної Ради Автономної Республіки Крим чи рішення Ради міністрів Автономної Республіки Крим, акти органів місцевого самоврядування, накази та інструкції міністерств та відомств, накази керівників підприємств, установ та організацій, тощо) підлягають оцінці на відповідність як Конституції, так і закону.

Якщо при розгляді справи буде встановлено, що нормативно-правовий акт, який підлягав застосуванню, не відповідає чи суперечить законові, суд зобов'язаний застосувати закон, який регулює ці правовідносини.

При цьому, визначаючи базову величину, з якої розраховується сума допомоги згідно зі ст.39 Закону, відповідачу слід керуватися розміром мінімальної заробітної плати, а не сумою, передбаченою Постановою Кабінету Міністрів України "Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 26.07.1996 року №836.

Базовою величиною, з якої розраховується сума додаткової пенсії згідно зі ст.51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", відповідачу слід керуватися розміром прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Виходячи із засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами при вирішенні спору в частині того, яка сума підлягає стягненню з відповідача за визначений позивачкою період, застосуванню підлягають саме статті 39, 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а не постанови Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року №836 "Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та від 03 січня 2002 року №1 "Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету".

Тому позивач, відповідно до ст.39 Закону, як непрацюючий пенсіонер, має право отримувати доплату до пенсії у розмірі однієї мінімальної заробітної плати та відповідно до ст.51 Закону, має право на отримання додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

У відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України від 11 квітня 2002 року №497 "Про забезпечення виконання функцій з призначення і виплати пенсій органами Пенсійного фонду" на органи Пенсійного фонду України покладено обов'язок щодо виплати пенсій та доплат до пенсій, які передбачені Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Таким чином, обов'язок проводити нарахування та виплату сум, передбачених ст.ст.39, 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" відноситься до відання органів Пенсійного фонду України, а отже відповідач по справі є належним.

Відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1,2,3,4, за умови стажу роботи для жінок не менше 15 років, із збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожен рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75% заробітку.

Колегією суддів встановлено, що позивач отримує основну пенсію за віком згідно Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" (розпорядження УПФУ в м.Кузнецовську №119785 від 29.04.2011 року).

Відповідно до ст.10 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", особі, яка має одночасно право на різні види пенсії, призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

З наведеного слідує, що позивач отримує пенсію за віком згідно Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", а тому до призначеної їй основної пенсії не можуть застосовуватися норми ст.56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в частині механізму підвищення пенсії.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, зокрема, скасувати її та прийняти нову постанову суду.

З врахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції, була прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права в частині зобов'язання управління Пенсійного фонду України в місті Кузнецовську нарахувати та виплачувати позивачу ОСОБА_4 збільшення пенсії у розмірі один процент заробітку за кожний рік роботи понад 20 років наявного у нього стажу (з урахуванням періоду роботи по Спискам №1 та №2), але не вище 75 процентів заробітку позивача з якого обчислювалась пенсія, починаючи з 23 листопада 2010 року підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позову в цій частині.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в м.Кузнецовську Рівненської області задовольнити частково.

Постанову Кузнецовського міського суду Рівненської області від "17" червня 2011 року скасувати в частині зобов'язання управління Пенсійного фонду України в місті Кузнецовську нарахувати та виплачувати позивачу ОСОБА_4 збільшення пенсії у розмірі один процент заробітку за кожний рік роботи понад 20 років наявного у нього стажу (з урахуванням періоду роботи по Спискам №1 та №2), але не вище 75 процентів заробітку позивача з якого обчислювалась пенсія, починаючи з 23 листопада 2010 року скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову в цій частині.

В решті постанову Кузнецьвского міського суду Рівненської області від 17 червня 2011 року залишити без змін.

Постанова набирає чинності з моменту її прийняття і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Г.І. Майор

судді: ОСОБА_5 ОСОБА_2

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_4 АДРЕСА_1, 34400

3- відповідачу ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в м.Кузнецовську Рівненської області м-н Вараш, 25, м.Кузнецовськ, Рівненська область, 34400