Справа № 520/8682/15-а
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2015-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2015 р. Справа № 520/8682/15-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Чаплицький В.В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Осіпова Ю.В.,

суддів - Золотнікова О.С., Скрипченка В.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м. Одеси від 31 липня 2015 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси про визнання протиправним рішення та зобов'язання здійснити перерахунок,-

В С Т А Н О В И В:

22.06.2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Управління ПФУ у Київському районі м. Одеси, в якому просить суд:

- визнати протиправним рішення №1559 про відмову у призначенні (перерахунку) пенсій від 05.06.2015 року у призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах;

- зобов'язати відповідача призначити та виплатити йому пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до положень п.2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 22.01.2015 року.

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 31 липня 2015 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою суду 1-ї інстанції, ОСОБА_1 21.08.2015 року подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що судом, при винесенні оскаржуваної постанови порушено норми процесуального і матеріального права, просила скасувати постанову Київського районного суду м. Одеси від 31.07.2015 року та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Згідно приписів п.п.1,2 ч.1 ст.197 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі: відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю та/або неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, сповіщених належним чином про дату, час і місце судового розгляду.

Заслухавши суддю - доповідача та перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про наявність належних підстав для її задоволення.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

03.03.2015 року ОСОБА_1 звернувся до Управління ПФУ у Київському районі м. Одеси із заявою про призначення пенсії за віком за Списком №1 відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення», до якої додав усі документи, передбачені вимогами «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»».

Проте, 05.06.2015 року, Управлінням ПФУ у Київському районі м. Одеси було прийнято рішення №1559 про відмову у призначенні позивачу пільгової пенсії у зв'язку з відсутністю документів, які б безпосередньо підтверджували зайнятість на роботах, передбачених Списком №1. Також, в цьому рішенні було зазначено, що довідки, які підтверджують особливий характер роботи, видані 30.01.2015 підприємством, яке згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року №1085, з 01.12.2014 року знаходяться на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, а тому не можуть бути прийняті до розгляду.

Не погоджуючись з вказаними діями та рішенням пенсійного органу, позивач оскаржив їх до суду.

Вирішуючи справу по суті та відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з необґрунтованості та недоведеності позовних вимог, та відповідно з правомірності спірного рішення.

Колегія суддів апеляційного суду, уважно дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, не може погодитися з такими висновками суду 1-ї інстанції і вважає їх необгрунтованими, з огляду на наступне.

Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як слідує з ч.3 ст.46 Конституції України пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до змісту приписів ст.ст.13,14,55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», при призначенні пенсій на пільгових умовах та пенсій за вислугу років провадиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цими статтями, за умови, що зазначені роботи дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах.

Згідно п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, які мали право на пенсію за віком на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

Так, пунктом «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах мають: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці - жінкам.

Відповідно до приписів ч.2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

У відповідності до п.1 «Порядку застосування Списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад та показників при розрахунку стажу роботи, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» (затв. наказом Міністерства ПСП України від 18.11.2005р. №383), згідно з п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад та показників та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад та показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, які мали право на пенсію за віком на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

Як слідує зі ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

Тобто, для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та у разу відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену п.20 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» (затв. Постановою КМУ від 12.08.1993р. №637).

Також, слід зазначити, що одночасно пунктом 20 Порядку передбачено, що у випадках, коли у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У такій довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія і посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи на підставі, яких видана пільгова довідка.

Як встановлено судовою колегією, в матеріалах справи міститься довідка про підтвердження стажу роботи у період з 30.05.1989 року по 28.12.1997 року, видана відділом кадрів ПАТ «Алчевський металургійний комбінат» №016/64 від 30.01.2015 року, яка повністю відповідає вимогам пункту 20 Порядку.

Що ж стосується посилань відповідача відносно не прийняття до розгляду вищезазначеної довідки, оскільки вона видана підприємством, яке знаходиться на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, то колегія суддів з цього приводу зазначає наступне.

Так, розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року №1085 дійсно було затверджено перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та перелік населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення.

Однак, з назви та змісту вказаного розпорядження КМУ вбачається, що він поширюється виключно на органи державної влади, які на визначених територіях тимчасово не здійснюють своїх повноважень, т.б. дане розпорядження не повинно застосовуватися до питань видачі підприємствами довідок про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1, відповідно до записів у його трудовій книжці та довідки ПАТ «Алчевський металургійний комбінат» від 30.01.2015 року №016/64, має загальний трудовий стаж роботи 33 роки 2 місяці, в період з 30.05.1989 року по 28.12.1997 року працював на посаді «електромонтера по ремонту та обслуговуванню електрообладнання», та був зайнятим ремонтом обладнання в місцях його встановлення на дільницях діючих виробництв (цех гарячої прокатки), основні працівники яких користуються правом на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №1, а з 29.12.1997 року - «електромонтером по ремонту та обслуговуванню електрообладнання» за Списком №2.

Крім того, як видно з наявного у трудовій книжці позивача запису №12, 29.12.1997 року за результатами атестації робочих місць за умовами праці «електромонтеру по ремонту та обслуговуванню електрообладнання» підтверджено право на пенсію за пільговими умовами за Списком №2, на підставі постанови Правління та профспілкового комітету комбінату №308 від 29.12.1997 року «Про результати атестації робочих місць за умовами праці».

А у відповідності до запису №15 в цій трудовій книжці, 24.09.2003 року за результатами атестації робочих місць за умовами праці електромонтера по ремонту та обслуговуванню електрообладнання підтверджено право позивача на пенсію за пільговими умовами за Списком №2.

Даний факт також підтверджується і наявними в матеріалах справи наказом генерального директора «Алчевський металургійний комбінат» №418 від 16.09.1994р. «Про підтвердження права на пільгове пенсійне забезпечення по Спискам №1 і №2» та постановою правління і профспілкового комітету металургійного комбінату №308 від 29.12.1997р «Про результати атестації робочих місць по умовам праці».

Отже, за таких обставин, апеляційний суд, уважно дослідивши наявні у справі докази, приходить висновку про те, що позивач ОСОБА_1 має необхідний стаж роботи для призначення йому пенсії на пільгових умовах, а тому, відповідно, його позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

До того ж, слід зазначити й про те, що згідно із вимогами ст.ст.11,71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст.86 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

А згідно ж з ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даної справи порушив норми матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, до того ж, висновки суду не відповідають обставинам справи та ґрунтуються на невірному тлумаченні норм діючого у цій сфері законодавства.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.198 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Таким чином, за вказаних обставин та враховуючи, що судом 1-ї інстанції було порушено норми матеріального і процесуального права, судова колегія, діючи в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, відповідно до п.4 ч.1 ст.202 КАС України, вважає за необхідне, скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову про задоволення вимог позивача.

Керуючись ст.ст.195,197,198,202,205,207,254 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Київського районного суду м. Одеси від 31 липня 2015 року скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати протиправним рішення Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м.Одеси №1559 від 05.06.2015 року про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м.Одеси призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до положень п.2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 22.01.2015 року.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: Ю.В. Осіпов

Судді: О.С. Золотніков

В.О. Скрипченко