Справа № 2а-322/10/1370
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2012-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2012 р. Справа № 25825/10

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Сапіги В.П., Попка Я.С.,

з участю секретаря судового засідання Патлевіч Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Львівського обласного центру зайнятості на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2010 року у справі за позовом приватного підприємства «Маркет-Плюс» до Львівського обласного центру зайнятості про скасування припису, -

ВСТАНОВИВ :

У січні 2010 року приватне підприємство «Маркет-Плюс» (далі ПП «Маркет-Плюс») звернулося до суду з адміністративним позовом, у якому після уточнення свої вимог просило скасувати п. 1 припису Львівського обласного центру зайнятості (далі ЛОЦЗ) від 10.06.2009 року про сплату штрафних санкцій у сумі 12 500 грн. за використання праці громадянина ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3 на посаді системного адміністратора підприємства впродовж 08.05.2009 року та 09.05.2009 року.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 30.04.2010 року у справі № 2а-322/10/1370 позов було задоволено частково. Визнано протиправним п. 1 припису ЛОЦЗ від 10.06.2009 року щодо застосування до ПП «Маркет-Плюс» штрафних санкцій в сумі 12 500 грн. за використання праці громадянина ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3 на посаді системного адміністратора ПП «Маркет-Плюс» упродовж 08.05.2009 року та 09.05.2009 року.

У поданій апеляційній скарзі відповідач ЛОЦЗ просить зазначену постанову суду скасувати. Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що судом не було враховано тієї обставини, що у наданому ПП «Маркет-плюс» в обґрунтування позовних вимог наказі № 2к від 09.05.2009 року вказано про звільнення ОСОБА_3 з посади системного адміністратора з 01.05.2009 року, що суперечить вимогам чинного законодавства України, так як дія акту починається з моменту набрання цим актом чинності.

Крім того, оскільки наказ № 2к було видано підприємством 09.05.2009 року і найманий працівник ОСОБА_3 був ознайомлений із ним не раніше 09.05.2009 року, то днем звільнення зазначеного працівника слід вважати саме 09.05.2009 року.

Додатково ЛОЦЗ звертає увагу на те, що наказ № 2к було видано ПП «Маркет-Плюс» пізніше вказаної у ньому дати, оскільки у листі підприємства № 12.05-09/1 від 12.05.2009 року відповідача повідомлялося про те, що ОСОБА_3 працював на посаді системного адміністратора з 09.05.2008 по 09.05.2009 та 09.05.2009 звільнений з посади згідно наказу № 1к від 09.05.2009, який додано до листа.

Окрім того ЛОЦЗ звертає увага суду апеляційної інстанції на наявні суперечності щодо суми нарахованого заробітку ОСОБА_3.

Представник апелянта ЛОЦЗ у ході апеляційного розгляду підтримав вимоги, викладені у апеляційній скарзі, і просить її задовольнити.

Представник позивача ПП «Маркет-плюс» на виклик апеляційного суду не прибув, що не перешкоджає розгляду справи на підставі ч. 4 ст. 196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апелянта у їх сукупності, апеляційний суд приходить до переконання, що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких мотивів.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що при прийнятті оспорюваного припису відповідачем було зроблено висновок про порушення ПП «Маркет-Плюс» вимог ст. 8 Закону України «Про зайнятість населення» на підставі наказу № 1к від 09.05.2009 року про звільнення ОСОБА_3 з посади системного адміністратора з 09.05.2009 року, однак не було взято до уваги наказ № 2к від 09.05.2009 року, відповідно до пункту першого якого ОСОБА_3 звільнено з посади системного адміністратора з 01.05.2009 року, а пунктом другим наказ № 1к визнано недійсним у звязку із допущеною помилкою.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку апеляційного суду, лише частково відповідають нормам матеріального і процесуального права та фактичним обставинам справи.

Як встановлено судом першої інстанції, ПП «Маркет-Плюс» 09.05.2008 року уклало трудовий контракт з громадянином ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3, відповідно до п. 19 якого строк його дії встановлено у відповідності до строку, на який видано дозвіл на працевлаштування Державним центром зайнятості Міністерства праці та соціальної політики України.

Витягом з наказу № 84/13 від 08.05.2008 року ЛОЦЗ та дозволом на працевлаштування № 1442 від 08.05.2008 року № 031081 підтверджується, що такий надано ПП «Маркет-Плюс» на працевлаштування громадянина ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3 на посаді системного адміністратора з 08.05.2008 року по 07.05.2009 року.

Інспекцією з контролю за дотриманням законодавства про зайнятість населення ЛОЦЗ було проведено перевірку щодо дотримання вимог чинного законодавства про зайнятість населення, зокрема ст. 8 Закону України «Про зайнятість населення» та Порядку оформлення іноземцями та особами без громадянства дозволу на працевлаштування в Україні, за наслідками якої складено акт від 10.06.2009 року.

У ході перевірки було встановлено порушення ПП «Маркет-Плюс» вимог ст. 8 Закону України «Про зайнятість населення», що полягало у звільненні громадянина ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3 після закінчення дії дозволу на працевлаштування (дозвіл з 08.05.2008 року по 07.05.2009 року), наказом від 09.05.2009 року № 1к з 09.05.2009 року.

За наслідками перевірки ЛОЦЗ в акті від 10.06.2009 року виніс припис, пунктом 1 якого зобов'язав підприємство сплатити штрафні санкції у сумі 12 500 грн. за використання праці громадянина ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3 на посаді системного адміністратора ПП «Маркет-Плюс» упродовж 08.05.2009 року та 09.05.2009 року.

При цьому апеляційний суд вважає обґрунтованим висновок відповідача про порушення ПП «Маркет-Плюс» вимог ст. 8 Закону України «Про зайнятість населення», оскільки позивач у листі на адресу ЛОЦЗ № 12.05-09/1 від 12.05.2009 року сам повідомив ЛОЦЗ те, що ОСОБА_3 працював на посаді системного адміністратора з 09.05.2008 по 09.05.2009 та 09.05.2009 звільнений з посади згідно наказу № 1к від 09.05.2009, який було додано до листа.

Слід зауважити, що у вказаному листі позивача від 12.05.2009 року відсутня згадка про наявність на підприємстві наказу № 2к від 09.05.2009 року, а відтак суд апеляційної інстанції відноситься до нього критично і до уваги не приймає.

Окрім того, апеляційний суд звертає увагу на наявні розбіжності щодо нарахованого ОСОБА_3 заробітку у індивідуальних відомостях про застраховану особу ОСОБА_4 із Системи персоніфікованого обліку (сума нарахованого заробітку (доходу) за квітень-травень 2009 року складає 684,00 грн.) та у розрахунковій відомості про нарахування і перерахування страхових внесків до Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття за І півріччя 2009 року (сума виплат, на які нараховуються страхові внески іноземця за II квартал 2009 року складає 707,81 грн.).

На підставі наведеного суд апеляційної інстанції дійшов переконання про обґрунтованість висновків ЛОЦЗ щодо звільнення громадянина ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3 з посади системного адміністратора ПП «Маркет-Плюс» саме 09.05.2009 року, тобто після закінчення відповідного дозволу на працевлаштування.

З огляду на викладене апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції було неповно зясовано обставин справи та допущено невідповідність своїх висновків таким обставинам, що дає підстави для задоволення вимог апелянта шляхом скасування оскаржуваного судового рішення та прийняття нового про відмову у задоволенні позову ПП «Маркет-Плюс».

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу Львівського обласного центру зайнятості задовольнити.

Скасувати постанову Львівського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2010 року у справі № 2а-322/10/1370 та прийняти нову, якою у задоволенні позову приватного підприємства «Маркет-Плюс» відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Постанова у повному обсязі складена 02 лютого 2012 року.

Головуючий суддя Т.В.Онишкевич

Судді В.П.Сапіга

ОСОБА_5