Справа № 2-а-1862/11
Суддя: Хаюк С.М.
Дата ухвалення: 2012-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
Справа № 2-а-1862/11
Головуючий у 1-й інстанції: Іванків О.В.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

іменем України

"30" січня 2012 р. м. Житомир

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Хаюка С.М.

суддів: Бондарчука І.Ф.

ОСОБА_2,

розглянувши в письмовому провадженні у м.Житомрі апеляційну скаргу ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Володимирецької райдержадміністрації Рівненської області на постанову Володимирецького районного суду від "18" липня 2011 р. у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Володимирецької райдержадміністрації Рівненської області про зобов'язання нарахувати та виплатити допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Володимирецького районного суду Рівненської області від 18.07.2011р. позов задоволено. Визнано право ОСОБА_4 на отримання допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку виходячи розміру прожиткового мінімуму, встановленого для дітей віком до 6-ти років. Зобов'язано управління праці та соціального захисту населення Володимирецької райдержадміністрації Рівненської області нарахувати та виплатити державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку виходячи з розміру прожиткового мінімуму, встановленого для дітей віком до 6-ти років, починаючи з 04 жовтня 2010 року по 15 липня 2011 року з врахуванням виплат, проведених протягом цього часу та зміни розміру прожиткового мінімуму.

В апеляційній скарзі управління праці та соціального захисту населення Володимирецької райдержадміністрації Рівненської області, посилаючись на порушення норм матеріального права, просить скасувати зазначену постанову та прийняти нову про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновків, що позивачка має право на отримання державної допомоги по догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого Законом України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку із тимчасовою втратою працездатності та витратами, пов'язаними з народженням та похованням".

Колегія суддів не погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 є матір'ю ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Позивачка отримує допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі 130,00 грн.

Закон України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" № 2811-XII від 21 листопада 1992 року відповідно до Конституції України встановлює гарантований державою рівень матеріальної підтримки сімей з дітьми шляхом надання державної грошової допомоги з урахуванням складу сім'ї, її доходів та віку дітей і спрямований на забезпечення пріоритету державної допомоги сім'ям з дітьми у загальній системі соціального захисту населення.

Частиною 1 статті 1 вказаного Закону встановлено, що громадяни України, в сім'ях яких виховуються та проживають неповнолітні діти, мають право на державну допомогу у випадках та на умовах, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Ст.3 вищевказаного Закону України передбачено, що право на допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку має особа (один з батьків дитини, усиновитель, опікун, баба, дід або інший родич), яка фактично здійснює догляд за дитиною.

Закон України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" є спеціальним законом, що регулює правовідносини, повязані з призначенням та виплатою державної допомоги на неповнолітніх дітей, а тому в даному випадку положення Закону України "Про загальнообов"язкове державне соціальне страхування у зв"язку з втратою працездатності та витратами , зумовленими народженням та похованням" не можуть застосовуватись.

Статтею 1 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" встановлено, що порядок призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми та перелік документів, необхідних для призначення допомоги за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Функції щодо встановлення розміру допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку вказаним Законом Кабінету Міністрів України не делеговані.

Умови призначення допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку передбачені статтею 14 цього Закону. Законом не розмежовані права застрахованих та не застрахованих осіб на отримання вказаної допомоги.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28.12.2007 року, який набрав чинності з 01.01.2008 року, внесені зміни до ч.1 ст.15 Закону України "Про державну допомогу сімям з дітьми", відповідно до яких допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сімї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 грн.

В подальшому, в 2009-2011 роках зміни до Закону України "Про державну допомогу сімям з дітьми", зокрема, щодо розміру виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку не вносились.

Із довідки управління праці вбачається , що позивачці виплачується допомога по догляду за дитиною в розмірі 130 грн., який визначений чинним законодавством, а тому підстави для задоволення позовних вимог в даному випадку відсутні.

Відповідно до ст.27 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", до дітей , потерпілих внаслідок чорнобильської катастрофи, належать неповнолітні діти, які: проживали на момент аварії чи прожили або постійно навчалися після аварії не менше трьох років у зоні посиленого радіологічного контролю; народились після 26.04.1986 року від батька або матері, які на час настання вагітності має підстави належать до категорії 1,2, або 3 постраждалих внаслідок чорнобильської катастрофи.

Позивачка є потерпілою від аварії на ЧАЕС 4-ї категорії, а так як нею не надано доказів того , що її дитина належить до категорії дітей, потерпілих від наслідків Чорнобильської катастрофи, то колегія суддів прийшла до висновку, що до неї не можуть бути застосовані приписи п.10 ч.1 ст. 30 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

З огляду на вищенаведене, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову у задоволені позовних вимог.

Керуючись ст.ст.195,198, 202,205,206,212,254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Володимирецької райдержадміністрації Рівненської області задовольнити.

Постанову Володимирецького районного суду від "15" липня 2011 року скасувати та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя С.М.Хаюк

судді: ОСОБА_6 ОСОБА_2

ОСОБА_1

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_7 вул.Степова,16,смт.Володимирець,Рівненська область,34300

3- відповідачу ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Володимирецької райдержадміністрації Рівненської області вул.Соборна, 23,смт.Володимирець,Рівненська область,34300