Справа № 2-а-144/10
Суддя: Покотілова О. Г.
Дата ухвалення: 2010-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №2-а-144/2010р.

26.03.2010 року суддя Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області - Покотілова О.Г. розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України у м. Первомайську Миколаївської області про визнання дій неправомірними, стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги Дітям війни за період з 01.01.2006р. по і 1.12.2008р. в сумі 4471 грн. 20коп., -

ВСТАНОВИВ:

25.01.2010р. ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України у м. Первомайську Миколаївської області про визнання дій неправомірними та стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги «Дітям г ійни» за 2006р., 2007р. та 2008р. в сумі 4471 грн. 20 коп., мотивуючи свої вимоги тим, що вона народилася 3 1.07.1934р. та має статус дитини війни, тому відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004р., який вступив у дію 01.01.2006р., має право на отримання щомісячної надбавки до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, однак у 2006р., 2007р., 2008р. така надбавка їй не нараховувалась та не виплачувалась.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання надала заяву в якій просила поновити пропущений строк для звернення до суду за захистом своїх прав та свобод, визнати неправомірними дії посадових осіб ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України у м. Первомайську Миколаївської області щодо нездійснення виплат ОСОБА_1 щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 01.01.2006р. по 31.12.2008р. та зобовязати відповідача провести їй виплату недоплаченої соціальної допомоги відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 01.01.2006р. по 31.12.2008р. в сумі 4471грн. 20коп., також позивачка просила розглядати справу в її відсутність.

Представник відповідача ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України у м. Первомайську Миколаївської області в судове засідання не зявився, надав суду заяву в якій просить розглянути справу в його відсутність на підставі наданих раніше заперечень.

З наданих відповідачем заперечень вбачається, що відповідач позов не визнає, мотивуючи тим, що розмір мінімальної пенсії за віком, з якої потрібно обчислювати 30% надбавки до пенсії, законодавчо не визначений; застосувати мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність) не можна, оскільки він застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з вказаним Законом, с не надбавок до пенсій; Законом України «Про державний бюджет на 2007рік» дія ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» на 2007рік призупинялась; у 2008році надбавка до пенсії, як дитині війни, позивачу виплачувалась у розмірі 10% прожиткового мінімуму згідно нової редакції ст. 6 Закону України «Про соціальний захисти дітей війни». Крім того, вказує на пропуск строку для звернення до суду позивачем.

Відповідно до ч. З ст. 122 КАС України, у разі якщо клопотання про розгляд справи за їх підсутності заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Вивчивши заяви сторін та письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. З ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед Законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Вимогами ч. 1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства

є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно- правових відносин, від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважіень.

Виходячи з зазначених положень та з контексту Конституції України можна зробити висновок що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, у тому числі судового контролю за правомірністю і обгрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень.

Позивач ОСОБА_1 народилася 31 липня 1934року, що підтверджується її паспортом: серія НМ 128368 виданим Первомайським МВ УМВС України в Миколаївській області 09.09.2002р. Отже, станом на 02 вересня 1945року вона не досягла вісімнадцятирічного віку, тобто

на неї розповсюджується норма Закону України «Про соціальний захист дітей війни» №2195-1V

від 18.11.2004 року, який набрав чинності з 01.01.2006 року (далі Закон), та вона має статус

дитини війни. Про це наявна відмітка в пенсійному посвідчені позивача.

Зазначеним законом встановлено правовий статус дітей війни, визначено основи їх

соціального захисту да гарантовано їх соціальну захищеність шляхом надання пільг і державної

соціальної підтримки.

Відповідно до ст. 6 Закону, дітям війни пенсії або щомісячне грошове утримання чи

державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30% мінімальної

пенсії за віком.

Законом України від 20.12.2005р. № 3235-ІV «Про державний бюджет України на 2006рік

та Законом України від 19.12.2006р. № 489-V «Про державний бюджет України на 2007 рік» буде

зупинено дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» №2195-1V від 18.11.2004

року.

Конституційний Суд своїм рішенням № 6-рп/2007 року від 09.07.2007року визнав таким, що

не відповідає Конституції України і є неконституційним положення пункту 12 ст. 71 Закону

України від 19.12.2006р. № 489-V «Про державний бюджет України на 2007 рік», яким зупинено

на 2007 р. дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України, закони, інші правові акти або їх окремі

положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним

Судом України рішення про їх неконституційність. '

Таким чином, з 09.07.2007р. п. 12 ст. 71 Закону України «Про державний бюджет України на

2007 рік» втратив чинність.

Також, своїм рішенням № 10-рп/2008 року від 22.05.2008року Конституційний Суд України

визнав неконституційними положення Закону України «Про Державний бюджет України на

2008рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», що стосуються змін до ст. 6

Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Згідно ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у

спосіб,що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ст. 22 Конституції

України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Однак відповідачем рішення про підвищення пенсії позивачу не приймалось, перерахунки відповідно до зазначеного Закону не проводились, отже дії відповідача щодо нездійснення виплат позивачу щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 09.07.2007року по 31.12.2007 року та за період з 22.05.2008року по 31.12.2008року є неправомірними.

Рішення Конституційного Суду № 6-рп/2007 року від 09.07.2007року та № 10-рп/2008 року від 22.05.2008року, якими положення Законів України про бюджет на 2007 та 2008роки відносно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» визнано неконституційними, не мають зворотної сили у часі, тому в періоди з 01.01.2007року до 09.07.2007року та з 01.01.2008року до 22.05.2008року діяли встановлені законами обмеження щодо виплати підвищення до пенсії і у суду не має підстав вважати, що відповідач діяв неправомірно в дані періоди часу.

Що стосується вимог позивача за 2006рік, то вони задоволенню не підлягають з підстав необґрунтованості, оскільки Закони України «Про державний бюджет на 2006рік» від 10.12.2005року та «Про внесення змін до Закону Україну «Про державний бюджет на 2006рік»» і ід 19.01,2006року не були визнані неконституційними та діяли протягом 2006року.

Що стосується твердження представника відповідача з приводу того, що підстави для задоволення позову позивача відсутні у звязку з тим, що визначений Законом України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування» розмір мінімальної пенсії за віком повинен застосовуватися виключно для розмірів пенсії, призначеної згідно з вказаним законом, то воно не може бути судом взяте до уваги, так як відповідно до ч.4 ст. 8 КАС України забороняється відмова і розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

Отже, факт відсутності визначення та врегулювання на законодавчому рівні питання і изначєння величини мінімальної пенсії за віком, що застосовується для обчислення підвищення пенсії особам, яким встановлено статус дитини війни, не може бути підставою для позбавлення позивача визначених державною соціальних гарантій та підтримки як дитини війни.

Згідно з ч.7 ст. 9 КАС України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

На час розгляду справи розмір мінімальної пенсії за віком, визначений лише ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування», згідно якого мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму, встановленого для осіб, що втратили працездатність. Відповідно до ст.2 ч.І Закону України «Про прожитковий мінімум» від 15 липня 1999 року, прожитковий мінімум застосовується для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком.

Статтею 62 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» прожитковий мінімум для особи, яка втратила працездатність, встановлено з 1 січня - 380 грн., з 1 квітня - 406 Гривень, з 1 жовтня - 411 грн., при цьому зазначена стаття доповнена абзацом, яким передбачено встановити, що для визначення мінімального розміру пенсії за віком відповідно до абзацу першого 1 астини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з 1 квітня та з 1 жовтня 2007р. застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили Працездатність, визначений абзацом 5 частини 1 цієї статті, збільшений на 1 відсоток, що складає відповідно 410 грн. 06 коп. та 415 грн. 11 коп.

Таким чином, позивач з 09.07.2007року по 31.12.2007року мав право на отримання доплати до пенсії в розмірах:

, з 09.07.2007р. по 3 1.07.2007р.-91грн. 27коп.,

з 01,08.2007р. по 3 1,08.2007р. - 123грн. 02коп., з 01,09.2007р. по 30.09.2007р. - 123грн. 02коп., з 01.10.2007р. по 31,10.2007р. - 124 грн. 53 коп., з 01.1 1.2007р. по 30.11.2007р. - 124 грн. 53 коп., з 01.12.2007р. по 31.12.2007р. - 124 грн. 53 коп.

Отже підвищення до пенсії, що належало позивачу, з 09.07.2007р. по 31.12.2007р. складає 710 грн. 90 роп.

Крім того, підвищення до пенсії дітям війни у 2008р. повинно було визначатись, виходячи із попередньої редакції ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», а саме 30% прожиткового мінімуму з підстав, наведених вище.

Позивачу ж таке підвищення до пенсії виплачувалось у розмірі 10% від прожиткового мінімуму для осіб які втратили працездатність.

Прожитковий мінімум на 2008 рік затверджений у розмірах: з 01,04.2008р. - 481 грн. 00 коп., з 01.07.2008 року - 482 грн. 00 коп., з 01.10.2008 року - 498 грн. 00 коп.

Таким чином, позивач з 22.05.2008року по 31,12.2008року мав право на отримання доплати до пенсії в розмірах:

з 22.05.2008р. по 3 1,05.2008р. - 31грн. 03коп., з 01,06.2008р. по 30.06.2008р. - 96грн. 20коп., з 01,07.2008р. по 31,07.2008р. - 96грн. 40коп., з 01.08.2008р. по 31.08.2008р. -96грн. 40коп., з 01,09.2008р. по 30.09.2008р. - 96грн. 40коп., з 01.10.2008р. по 31.10.2008р. - 99грн. 60коп., з 01.11.2008р. по 30.11.2008р.-99грн. 60коп., з 01.12.2008р. по 31.12.2008р. - 99грн. 60коп.

Отже підвищення до пенсії, що належало позивачу, з 22.05.2008р. по 31.12.2008р. складає 715 грн 23 коп.

Відповідно до ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду встановленого цим Кодексом, або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася, або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Позивач звернувся до суду 25 січня 2010 року.

Враховуючи положення ст. 99 КАС України, позивачем було порушено строк для звернення до суду за захистом порушених прав.

Відповідно до ст. 100 КАС України пропущення строку звернення до адміністративною суду є підставою для відмови в задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін. Якщо суд визнає причину пропущення строку звернення до суду поважною, адміністративна справа розглядається і вирішується в порядку встановленому цим Кодексом.

Із заперечень відповідача вбачається, що останній наполягає на застосуванні до спірних правові зносин положення КАС України щодо звернення до суду.

Проте, позивач просить поновити пропущений строк для звернення до суду за захистом і своїх пдав та свобод, оскільки вона тяжко хворіє.

Враховуючи, що позивач є людиною похилого віку, тяжко хворіє, що підтверджується постановою ВКК № 192 від 04.02.2009р., суд вважає можливим поновити позивачу строк для звернення до суду за захистом порушених прав, свобод і інтересів з 22.05.2008р., оскільки він

порушений з поважних причин.

Керуючись ст.ст. 6-11, 159-163 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Поновити ОСОБА_1 пропущений строк для звернення до суду за захистом своїх прав та свобод з 22 травня 2008р.

Визнати протиправною бездіяльність ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в місті Первомайську Миколаївської області щодо відмови провести підвищення до пенсії ОСОБА_1 з 22.05.2008р. по 31.12.2008р. в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідне до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Зобовязати ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України у м. Первомайську Миколаївської області провести ОСОБА_1 виплату недоплаченої соціальної допомоги відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 22 травня 2008року по 31 грудня 2008року в сумі 715 грн. 23 коп.

В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Копії постанови направити особам, які беруть участь у справі в порядку ст. 167 КАС України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подачі заяви на апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Заяву про апеляційне оскарження постанови може бути подано до Одеського апеляційною

адміністративного суду через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом

десяти днів з дня проголошення постанови.

Апеляційну скаргу може бути подано в такому ж порядку протягом двадцяти днів після

закінченняя строку подачі заяви про апеляційне оскарження, якщо її було подано або протягом

строку, вс тановленого для подання заяви про апеляційне оскарження.

В разі, якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, однак у встановлений строк не

було подано апеляційну скаргу - постанова вступає в законну силу по закінченні строку на подачу

апеляційної скарги.

У разі подачі апеляційної скарги постанова набирає законної сили в день прийнятрішення в справі судом апеляційної інстанції, якщо постанову не буде скасовано.

СУДДЯ