Справа № П/811/180/15
Суддя: Р.І. Брегей
Дата ухвалення: 2015-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2015 року справа №П/811/180/15

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брегея Р.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративний позов Кіровоградської митниці державної фіскальної служби України (далі Митниця) до іноземного підприємства «Ліга» (далі Підприємство) про стягнення витрат за зберігання товарів на складі митного органу,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з заявою до Підприємства про стягнення витрат за зберігання товарів на складі митного органу в сумі 721939,34 грн.

У судовому засіданні представник позивача підтримав вимогу заяви.

Стверджував, що Підприємство звернулось до Митниці з проханням організувати склад митного органу, на якому зберігався товар (тварини).

Однак, відмовляється відшкодовувати витрати за зберігання товару, обов'язок сплати яких встановлено нормативно-правовим документом Міністерства фінансів України.

Представник відповідача заперечував щодо задоволення позову.

Пояснив, що Підприємство розмитнило товар після завершення карантину і зразу ж звернулося за дозволом про його вивантаження.

На його думку, у позивача на день подачі заяв про надання дозволів не виникало обов'язку сплачувати згадані витрати, оскільки до строку, за який вони нараховуються, не може бути включено період проведення карантину.

Водночас, звертав увагу, що за цей же період стягнуто витрати за зберігання інших товарів на підставі рішення суду.

Вважає, що суд зобов'язаний враховувати це рішення, так як товари зберігались упродовж одного строку у одному і тому ж приміщенні складу митниці.

15 вересня 2015 року суд прийняв рішення про завершення розгляду справи у порядку письмового провадження (а.с.231).

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, зробив висновок про часткове задоволення позову з таких підстав.

Встановлені судом обставини, що стали підставами звернення.

Так, 23 червня 2014 року Підприємство звернулось до Митниці з проханням організувати склад митниці на території свинокомплексу юридичної особи (а.с.10).

Згідно звернення на складі планувалось зберігати імпортоване поголів'я свиней.

26 червня того ж року сторони уклали договір зберігання матеріальних цінностей (а.с.11-13).

План-схема складу митниці затверджена сторонами, а його площа становила 520,52 м.кв. (а.с.14).

26 червня 2014 року Митниця прийняла на зберігання поголів'я свиней згідно 3 інвойсів від 19 червня 2014 року (220, 159 та 144 голови), про що складено квитанцію (а.с.15-16).

Разом з тим, цей факт доводиться і складанням видаткових, прибуткових накладних та актів приймання-передавання товарів на відповідальне зберігання і на склад митного органу (а.с.113-116).

26 червня 2014 року Державний комітет ветеринарної медицини України видав Підприємству 3 ветеринарні свідоцтва на карантинування тварин строком на 30 днів у спеціально підготовленому приміщенні (а.с.131-134).

Карантинування тварин у кількості 523 голови закінчено 25 липня 2014 року відповідно до акту про зняття карантину (а.с.135-136).

Підприємство розмитнило товар згідно 3 вантажно-митних декларацій від 28, 30 липня та 08 серпня 2014 року (а.с.17-53).

28, 31 липня та 11 серпня 2014 року позивач звернувся до Митниці із заявами про надання дозволу на вивантаження тварин (а.с.54-56).

Митниця відмовила у видачі дозволів у зв'язку з тим, що Підприємство не відшкодувало витрати за зберігання товару (а.с.57-58).

31 липня 2014 року відповідач направив Товариству рахунок (вимога) про сплату витрат на зберігання тварин у сумі 212272,18 грн. за 26 днів (а.с.72).

В подальшому Митниця направляла інші вимоги, в яких сума витрат збільшувалась (а.с.73-86).

Сума позову розрахована за такими критеріями: 1) за добу за 1 куб.м. сплачується 1євро; 2) площа складу митниці 520,52 куб.м.; 3) курс 1 євро до національної валюти станом на 23 вересня 2014 року складав 17,336974 грн. (а.с.87).

Згідно пояснень представника відповідача зберігання на складі митниці триває 90 днів, 10 з яких не враховуються при обчисленні витрат за зберігання товару.

Підприємство не сплатило цих коштів і під час судового розгляду.

14 серпня 2014 року Підприємство та відповідач уклали інший договір на зберігання матеріальних цінностей на складі митного органу (а.с.171-172).

Цей склад знаходився у тому ж свинокомплексі позивача (а.с.174).

За цим договором на складі зберігалось поголів'я свиней, а його площа становила 332 м.кв.

Сторони також склали план-схему розміщення складу митниці (а.с.175).

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2015 року стягнуто з Підприємства на користь Державного бюджету України витрати за зберігання товарів на складі митного органу у сумі 523022,81 грн. на підставі договору зберігання цінностей від 14 серпня 2014 року (а.с.221-224).

Згідно рішення суду витрати обчислені за 80 днів станом на 12 листопада 2014 року.

Ці витрати стягнуті за зберігання 332 тварин на площі 332 м.кв.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 13 серпня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та прийнято нове (а.с.225-229).

Суд стягнув з Підприємства 155914,98 грн. (витрати за зберігання станом на 19 вересня 2014 року).

Юридична оцінка встановлених судом обставин справи.

Перш за все, 15 червня 2012 року Міністерство фінансів України прийняло наказ №731, яким затвердило Порядок відшкодування витрат за зберігання товарів та транспортних засобів на складах митних органів (далі Порядок).

Отже, сплата таких витрат передбачена нормативно правовим документом і не може ставитись у залежність від наявності вказівки про це у договорі про зберігання матеріальних цінностей на складах митного органу.

Таким чином, обов'язок сплати цих витрат не витікає із договірних відносин.

А тому, спір про стягнення витрат за зберігання товарів на складах митних органів відноситься до компетенції адміністративного судочинства.

Так, статтею 92 Закону України "Про ветеринарну медицину" визначено, що тварини, які ввозяться на територію України, крім призначених для забою, підлягають профілактичному карантину з метою перевірки стану їх здоров'я.

Тривалість профілактичного карантину тварин та методи діагностичного контролю перевірки стану їх здоров'я визначаються у відповідних зводах правил, які затверджуються Департаментом згідно з вимогами МЕБ. Місце проведення профілактичного карантину тварин, особи, які здійснюють відповідні процедури, визначаються та контролюються державною службою ветеринарної медицини.

Пунктом 7.10 статті 7 Ветеринарних вимог щодо імпорту у Україну об'єктів державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду, які затвердженні наказом Державного департаменту ветеринарної медицини від 14 червня 2004 року за №71, передбачено, що після ввезення на територію України тварини ставляться на карантин терміном на 30 днів у спеціально підготовленні приміщення і у цей період проводяться потрібні діагностичні дослідження.

Тобто, карантинування це обов'язкова процедура під час якої проводяться дослідження з метою встановлення безпечності тварин і власник позбавлений можливості їх вільного переміщення.

Розмитнення ж можливе лише після проведення карантину.

Це обумовлено тим, що у разі розмитнення тварин в період карантину особа набуває право вільного їх переміщення.

А це може становити загрозу для забезпечення процедури ветеринарно-санітарного контролю, оскільки ветеринарною службою ще не зроблено висновок про безпечність тварин.

Отже, карантин є частиною процедури митного оформлення, оскільки розпочинається після переміщення тварин через митний кордон України і його завершення (відсутність хвороб, що встановлено актом зняття карантину) є однією з підстав розмитнення тварин.

Саме про взаємодію митних органів з державними органами, що здійснюють контроль під час переміщення товарів через митний кордон України, зазначено у приписах частини 1 статті 319 Митного кодексу України.

Більше того, частиною 1 статті 246 Митного кодексу України передбачено, що метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

У тому числі, забезпечення проведення карантину.

Судом встановлено, що під час карантину проводились різного роду дослідження та вакцинації з метою дослідження стану здоров'я тварин.

Відомості про це зазначені у акті про зняття карантину (а.с.135-136).

Пунктом 8 Порядку передбачено, що при обрахунку витрат митним органом до розрахункового строку не включається час проведення митним органом в рамках процедури митного контролю та митного оформлення досліджень.

Оскільки карантин тварин є частиною процедури митного контролю та митного оформлення і під час його проведення проводяться дослідження з об'єктом імпорту, тому його строк не враховується при обрахунку витрат.

Отже, початком розрахункового строку обчислення витрат є наступний день після складання акту про зняття карантину (26 липня 2014 року (вихідний день)).

Таким чином, вантажно-митну декларацію Підприємство мало змогу подати у перший робочий день Митниці після 26 липня 2014 року (28 числа).

Позивач подав декларації 28, 30 липня та 08 серпня 2014 року.

Пунктом 9 Порядку передбачено, що витрати не обраховуються та не відшкодовуються, якщо строк зберігання товарів на складі митного органу не перевищує 10 днів з дня їх розміщення на складі митного органу.

А тому, у даній справі відлік 10-денного терміну треба проводити з наступного дня після завершення карантину (з 27 липня 2014 року).

Отже, цей строк завершився 05 серпня 2014 року.

Підприємство ж за дозволами щодо видачі тварин зі складу митного органу звернулось 28, 31 липня та 11 серпня 2014 року.

Перші дві заяви подані в межах 10-денного строку, а остання на шостий день після його завершення.

Таким чином, у Митниці виник обов'язок нарахувати Підприємству витрати за зберігання тварин на складі митного органу за період з 06 по 11 серпня 2014 року.

Ці витрати склали 54145,45 грн. (6 днів х 520,52 м.куб. х 17,336974 (курс євро до національної валюти)) (а.с.88).

Митниця ж 31 липня 2014 року нарахувала Підприємству до сплати 212272,18 грн. (а.с.72).

Саме цей помилковий розрахунок і породив спір.

Якщо б Митниця правильно розрахувала витрати, то відповідач сплатив би їх та одержав дозвіл.

Підсумовуючи, суд робить висновок, що Підприємство зобов'язане сплатити витрати за зберігання товару на складі митного органу за період з 06 по 11 серпня 2014 року.

Зберігання ж після 11 серпня 2014 року обумовлено наявністю спору, який винник виключно з вини Митниці, а не з відсутності бажання Підприємства одержати товар (сума витрат, які обчислила Митниця, в 4 рази перевищувала суму витрат відповідно до приписів Порядку).

Водночас, суд зазначає, що постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 13 серпня 2015 року стягнуто з Підприємства витрати за зберігання іншого товару на тому ж складі митного органу за період з 24 серпня по 19 вересня 2014 року.

Таким чином, цей період не співпадає з періодом зберігання тварин у даній справі, за який Підприємство зобов'язане сплатити витрати.

Отже, позов належить задовільнити частково.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.94, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовільнити частково.

Стягнути з іноземного підприємства «Ліга» на користь Державного бюджету України витрати за зберігання товарів на складі митного органу у сумі 54145,45 грн.

В іншій частині позову відмовити у задоволенні.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання її копії.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду ОСОБА_1