Справа № 686/12968/15-а
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2015-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 686/12968/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Продан Б.Г.

Суддя-доповідач: Гонтарук В. М.

16 жовтня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Боровицького О. А. Матохнюка Д.Б.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 липня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - товариство з додатковою відповідальністю "Завод "Адвіс" про визнання дій протиправними,

В С Т А Н О В И В :

В липні 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - товариства з додатковою відповідальністю "Завод Адвіс", в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення УПФУ у м. Хмельницькому № 859821 від 10.09.2014 року про зняття переплати по пенсійній справі з 11.04.2008 року по 01.07.2013 року у сумі в сумі 64 258,83 грн., про утримання переплати в розмірі 20%, починаючи з 01.10.2014 року.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 липня 2015 року позов задоволено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог повністю, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом при ухваленні рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції, відповідно до положень ст.ст.197, 183-2 КАС України, проводить розгляд справи в порядку письмового провадження, при цьому згідно частини 6 статті 12, частини 1 статті 41 КАС України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як встановлено з матеріалів справи, ОСОБА_2 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м. Хмельницькому та отримує на даний час пенсію по інвалідності.

В матеріалах справи міститься лист - відповідь УПФ України у м.Хмельницькому, зі змісту якого вбачається, що за результатами зустрічної перевірки, проведеної у ТДВ "Завод Адвіс" встановлено недостовірність видачі довідки, уточннючої пільговий характер роботи, а саме: згідно довідки позивач працювала на посад ітерміста, а відповідно до перевірених первинних документів (наказів на прийом, переведення та звільнення з роботи, особових рахунків по заробітній платі) працювала у ТДВ "Завод Адвіс" на посаді модельника (а.с.4).

На підставі вищевикладених обставин, управлінням Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому було прийнято рішення №859821 від 10.09.2014 року про зняття переплати з пенсії по 20% за період з 11.04.2008 року по 01.07.2013 року у сумі 64 258,83 грн., в зв'язку з наданням недостовірних документів, що підтверджують стаж роботи у ТзДВ "Адвіс" та довідок про заробітну плату, починаючи з 01.10.2014 року (а.с.5).

Задовольняючи адміністративний позов в повному обсязі, суд першої інстанції виходив з того, що пенсійним органом з боку позивача не встановлено зловживань, які згідно з вимогами чинного законодавства могли б бути визнані підставою для стягнення з останнього надміру виплачених сум пенсії.

Колегія судів суду апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про обґрунтованість адміністративного позову, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 1 статті 50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку.

Приписами статті 102 Закону України "Про пенсійне забезпечення" унормовано, що пенсіонери зобов'язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У разі невиконання цього обов'язку і одержання у зв'язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду.

Згідно із статтею 103 Закону України "Про пенсійне забезпечення" суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. У разі припинення виплати пенсії (внаслідок відновлення здоров'я тощо) до повного погашення заборгованості решта заборгованості стягується в судовому порядку.

Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, регулюється Порядком відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплати пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України від 21 березня 2003 року №6-4.

Пунктом З цього Порядку повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, проводиться відповідно до статті 103 Закону України "Про пенсійне забезпечення" у випадках виявлення подання громадянами недостовірних відомостей про заробітну плату чи інший дохід, стаж роботи, несвоєчасного подання відомостей про зміни у складі сім'ї тощо.

Разом з тим, пунктом 1 частини 1 статті 1215 Цивільного кодексу України унормовано, що не підлягає поверненню безпідставно набута пенсія, якщо її виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Таким чином, наведеними положеннями Цивільного кодексу України також передбачено неможливість повернення безпідставно набутої пенсії у разі відсутності недобросовісності з боку пенсіонера.

Як вбачається з матеріалів справи, відсутність документів, що підтверджують пільговий стаж роботи позивача не свідчить про надання недостовірної інформації в частині призначення пільгової пенсії.

Також, суду апеляційної інстанції не надано доказів на підтвердження будь-якого зловживання з боку пенсіонера та подання страхувальником недостовірних даних, а тому колегія суддів вважає, що відсутні підстави для стягнення з пенсіонера надміру виплачених сум пенсій.

Крім того, колегія суддів апеляційної інстанції звертає увагу апелянта на те, що отримавши від позивача заяву про призначення пенсії за віком та доданої до неї довідки про заробітну плату, відповідач (УПФ України у м.Хмельницькому) не позбавлений був можливості перевірити їх достовірність.

Щодо вимоги апелянта про визнання пропущення позивачем строку на звернення до суду з вказаним адміністративним позовом, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Так, звертаючись до суду першої інстанції, позивач просила визнати протиправними дії відповідача та скасувати рішення УПФ України у м.Хмельницькому від 10 вересня 2014 року.

Позивач звернулась до суду з адміністративним позовом 02 липня 2015 року, про що свідчить вхідний штамп суду першої інстанції (а.с.3).

Власне, встановлені судом апеляційної інстанції обставини та досліджені матеріали справи зокрема свідчать, що позивачу стало відомо про дане рішення лише з моменту звернення з заявою до відповідача (03 червня 2015 року) про призупинення виплати пільгової пенсії та причини стягнення переплати, про що свідчить лист-відповідь УПФ України у м.Хмельницькому від 17 червня 2015 року (а.с. 4), а відтак, судова колегія апеляційної інстанції дійшла до висновку, що позивачем не пропущено шестимісячний строк звернення до суду з адміністративним позовом.

Відповідно до статті 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, зокрема, залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Відповідно до статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті рішення суду з одних лише формальних підстав.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України , суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому залишити без задоволення, а постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 липня 2015 року - без змін.

Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України у разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, судове рішення апеляційної інстанції є остаточним та оскарженню не підлягає.

Головуючий Гонтарук В. М.

Судді Боровицький О. А.

Матохнюк Д.Б.