Справа № 750/7847/15-а
Суддя: Мамчур Я.С
Дата ухвалення: 2015-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 750/7847/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Супрун О.П. Суддя-доповідач: Мамчур Я.С
У Х В А Л А

Іменем України

16 жовтня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Мамчура Я.С,

суддів: Шостака О.О., Желтобрюх І.Л.

при секретарі: Гімарі Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві у відповідності до положень ст. 41 КАС України без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу апеляційну скаргу Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 16 вересня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області, завідувача Козелецького районного сектору УДМС України в Чернігівській області Закревської В.В. про визнання незаконним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області, завідувача Козелецького районного сектору УДМС України в Чернігівській області Закревської В.В., в якому просив визнати незаконним та скасувати рішення № 4 від 17.07.2015 про примусове повернення з України громадянина Російської Федереції ОСОБА_2, винесене завідувачем Козелецького РС УДМС України в Чернігівській області Закревською В.В.

Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 16 вересня 2015 року позов задоволено, а саме:

Визнано протиправним та скасовано рішення № 4 від 17.07.2015р. про примусове повернення з України громадянина Російської Федерації ОСОБА_2, винесене завідувачем Козелецького РС УДМС України в Чернігівській області Закревською В.В.

На вказану постанову представник Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог. Посилаючись на те, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, оскаржувана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_2 проживав на території України по паспорту громадянина Російської Федерації серії НОМЕР_1, виданого 21.07.2011, терміном дії до 21.07.2016. Термін проживання на території України закінчився 26.06.2015. Документи на продовження терміну перебування в Україні ОСОБА_2 не оформив.

17.07.2015 завідувачем Козелецького районного сектору УДМС України в Чернігівській області Закревською В.В. винесено рішення № 4 про примусове повернення з України іноземця або особи без громадянства, яким вирішено примусово повернути за межі України громадянина Російської Федерації ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та зобов'язано його покинути територію України у термін до 16.08.2015.

Розглядаючи апеляційну скаргу, колегія суддів звертає увагу на наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 26 Закону України статті 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення. Рішення про примусове повернення може бути оскаржено до суду.

Згідно до приписів ч. 1 ст. 31 даного Закону та п. 1.9 Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України від 23.04.2012 № 353/271/150, іноземець або особа без громадянства не можуть бути примусово повернуті чи примусово видворені або видані чи передані до країн: де їх життю або свободі загрожуватиме небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань; де їм загрожує смертна кара або страта, катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання; де їх життю або здоров'ю, безпеці або свободі загрожує небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини, або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду, який забезпечує життя; де їм загрожує видворення або примусове повернення до країн, де можуть виникнути зазначені випадки.

ОСОБА_2 був зарахований до особового складу батальйону патрульної служби міліції особливого призначення МВС України «Свята Марія». В період з 06 по 26 листопада 2014 року брав участь в Антитерористичній операції на території Донецької області. Станом на 12.05.2015 був бійцем даного батальйону, що підтверджується довідками від 11.12.2014 № 039-12/124 та № 003-05/15, виданими командиром батальйону.

Колегія суддів звертає увагу на те, що згідно із Законом України «Про боротьбу з тероризмом» 14 квiтня 2014 року на сході України була розпочата антитерористична операція - "комплекс скоординованих спеціальних заходів, спрямованих на попередження, запобігання та припинення терористичної діяльності, звільнення заручників, забезпечення безпеки населення, знешкодження терористів, мінімізацію наслідків терористичної діяльності". Початок проведення антитерористичної операції - дата набрання чинності Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014. Район проведення антитерористичної операції був визначений Кабінетом Міністрів України у затвердженому переліку, розпорядження № 1053. Для оперативного керівництва антитерористичною операцією був створений Штаб АТО, який очолив керівник Антитерористичного центру при СБУ України. До антитерористичної операції були залучені сили СБУ, МВС, пiдроздiли Мінiстерства оборони та Прикордонної служби, а також центральні та мiсцевi органи влади.

Враховуючи військову перевагу Російської Федерації, позицію її керівництва щодо класифікації зовнішньої військової агресії Росії як внутрішньої загрози України, з метою недопущення подальшого введення регулярних російських військ на територію України, прикритих «миротворчою місією» та реалізації «абхазько-осетинського сценарію», 14 квітня 2014 року в Україні була розпочата антитерористична операція без введення воєнного стану. Зоною проведення антитерористичної операції було охоплено Донецьку і Луганську області, а також Ізюмський район та м. Ізюм Харківської області., що відповідає офіційним даним з сайту https://uk.wikipedia.org.

Отже, колегія суддів погоджується з твердженням суду першої інстанції, що у разі примусового повернення ОСОБА_2 до Російської Федерації, його свободі загрожуватиме небезпека за політичні переконання, оскільки він приймав участь в антитерористичній операції на території України.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, 31.03.2015 дружина позивача, ОСОБА_5, придбала житловий будинок АДРЕСА_1, що підтверджується договором купівлі-продажу будинку, посвідченим приватним нотаріусом Козелецького районного нотаріального округу Афанасьєвою О.Ф.

Позивач має неповнолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, який навчається у Вовчківській ЗОШ І-ІІІ ступенів Козелецького району Чернігівської області.

Відповідно до підпункту 1 пункту 6 Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.02.2015 № 150, строк перебування іноземців та осіб без громадянства на території України продовжується у разі, коли вони прибули за короткостроковою візою, а також з держав з безвізовим порядком в'їзду за наявності обґрунтованих підстав (лікування, вагітність чи пологи, догляд за хворим членом родини, оформлення спадщини, подання заяви про отримання дозволу на імміграцію чи набуття громадянства України, виконання службових обов'язків іноземним кореспондентом або представником іноземного засобу масової інформації тощо) та за умови подання підтверджувальних документів - на період існування таких підстав, але не більш як 180 днів з дати останнього в'їзду в Україну. До короткострокових віз прирівнюються візи типу С-2, С-3, Б, Л, М, Н, Р, Г, К, Т, П-1, ОП і П-2, оформлені до 11 вересня 2011 р. (до закінчення строку їх дії).

Пунктом 8 даного Порядку передбачено, що заяви про продовження строку перебування на території України (далі - заяви) подаються іноземцями та особами без громадянства і приймаючою стороною не раніше ніж за десять та не пізніше ніж за три робочі дні до закінчення такого строку до територіальних органів або підрозділів ДМС за місцем проживання. Зразок заяви та порядок її розгляду затверджуються МВС.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач з травня 2015 року хворів, 10.06.2015 звернувся до Козелецької центральної районної лікарні, де йому поставлений діагноз: центральний гіпертонічний криз, про що видана довідка від 07.07.2015 за № 649. Крім того, в подальшому ОСОБА_2 Козелецькою центральною районною лікарнею видана довідка за № 80, згідно якої він знаходився на лікуванні з 19.08.2015 та потребує подальшого амбулаторного лікування та дослідження.

Враховуючи наведені правові норми та наявні докази в матеріалах справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість доводів позивача про наявність підстав вважати, що оскаржуване рішення прийняте відповідачем без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення) дії, а тому підлягає скасуванню.

В свою чергу, доводи апелянта спростовуються вищенаведеним, матеріалами справи, а отже, не підлягають задоволенню.

Так, відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване рішення, висновки суду відповідають обставинам справи, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 183-5, 195, 196, 200, 205, 206, 211, 212 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу позивача - Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області - залишити без задоволення.

Постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 16 вересня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий - суддя: Я.С. Мамчур

Судді: І.Л. Желтобрюх

О.О. Шостак

.

Головуючий суддя Мамчур Я.С

Судді: Желтобрюх І.Л.

Шостак О.О.