Справа № 808/2788/15
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2015-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

08 жовтня 2015 рокусправа № 808/2788/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Малиш Н.І.

суддів: Щербака А.А. Баранник Н.П.

за участю секретаря судового засідання: Спірічев Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровськ апеляційну скаргу Вільнянської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 25 червня 2015 року у справі №808/2788/15 за позовом ОСОБА_1 до Вільнянської об'єднаної державної податкової інспекції ДФС у Запорізькій області, Вільнянської районної державної адміністрації про визнання протиправними та скасування висновків та розпорядження, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Вільнянської об'єднаної державної податкової інспекції ДФС у Запорізькій області, Вільнянської районної державної адміністрації (з урахуванням змінених позовних вимог) про визнання протиправним та скасування висновку Вільнянської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Запорізькій області від 30 квітня 2015 року за №142/9/08-06-17 про результаті перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 5 Закону України "Про очищення влади"; визнання протиправним та скасування висновок Вільнянської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Запорізькій області від 27 травня 2015 року за №147/9/08-06-17 про результат розгляду повторного запиту про проведення перевірки передбаченої Законом України "Про очищення влади" ОСОБА_1; визнання нечинним та скасувати розпорядження голови Вільнянської райдержадміністрації Запорізької обл. від 08.06.2015 №17к "Про звільнення ОСОБА_1."; зобов'язання Вільнянської РДА Запорізької області, утриматися від вчинення дій в частині звільнення ОСОБА_1 з посади керівника апарату.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 25 червня 2015р. позов було задоволено частково.

Визнано протиправними та скасовані висновки Вільнянської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Запорізькій області, скасовано розпорядження голови Вільнянської райдержадміністрації Запорізької обл. від 08.06.2015 №17к "Про звільнення ОСОБА_1.". У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

На вказане рішення суду Вільнянською ОДПІ ДФС у Запорізькій області подано апеляційну скаргу в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову. Скарга обґрунтована тим, що висновки відповідача ґрунтуються на нормах чинного законодавства.

В судовому засіданні позивач щодо задоволення апеляційної скарги заперечив, у її задоволенні просив відмовити.

Представник відповідача - Вільнянської РДА Запорізької області щодо задоволення апеляційної скарги заперечив, вважає рішення суду прийнято з урахуванням всіх обставин у справі.

Суд першої інстанції частково задовольняючи позовні вимоги надавав оцінку щодо визначеності податковим органом власника майна з урахуванням порядку державної реєстрації прав власності.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що висновок суду про задоволення позову є вірним проте з таких підстав.

30 квітня 2015 року, за результатами перевірки Податковим органом прийнято висновок № 142/9/08-06-17 про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 5 Закону України "Про очищення влади".

За результатами перевірки встановлено, що ОСОБА_1 у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за минулий рік вказано не достовірні відомості щодо наявності майна (майнових прав), набутого ОСОБА_1 за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону України "Про очищення влади", які не відповідають наявній податковій інформації про майно (майнові права) ОСОБА_1

ОСОБА_1 у пункті 25 розділі III "Відомості про нерухоме майно" декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру не відображена квартира, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1, право власності на яку підтверджується договором купівлі - продажу від 07 квітня 2005 року, посвідченим приватним нотаріусом Тиханською С.Я., зареєстрованим в реєстрі за №406".

13 травня 2015 року відповідачем - Вільнянською РДА Запорізької області на адресу податкового органу направлено повторний запит № 01-20/0452 про проведення перевірки, передбаченої Законом України "Про очищення влади" відносно ОСОБА_1

За результатами проведення додаткової перевірки, уточнення отриманої інформації, Вільнянською ОДПІ ГУ ДФС винесено висновок №147/9/08-06-17 від 27 травня 2015 року про результати розгляду повторного запиту про проведення перевірки, передбаченої Законом України "Про очищення влади".

Відповідно до змісту зазначеного висновку Податковим органом залишено висновок №142/9/08-06-17 від 30 квітня 2015 року про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини 5 Закону України "Про очищення влади", без змін.

08 червня 2015 року, на підставі довідки про результати перевірки, передбаченої Законом України "Про очищення влади" від 04 червня 2015 року, виконуючим обов'язки голови районної державної адміністрації видано розпорядження № 17к про звільнення позивача.

З матеріалів справи вбачається та не спростовується сторонами, що

Судом встановлено, що відповідно до копії технічного паспорту, наданої позивачем для 07 квітня 2005 року між позивачем, як покупцем, та ОСОБА_3, ОСОБА_4, як продавцями укладено договір купівлі-продажу квартири.

Відповідно до пункту 1.1. Договору купівлі-продажу, продавці зобов'язуються передати у власність покупця, а покупець зобов'язується прийняти належну продавцям квартиру АДРЕСА_1 та сплатити за неї визначену за домовленістю сторін грошову суму.

Відповідно до пункту 4.1. вказаного договору, право власності на придбану квартиру виникає у покупця у відповідності до статті 334 Цивільного кодексу України, тобто з моменту проведення державної реєстрації Договору.

06 квітня 2005 року між позивачем та ЗАТ КБ "ПриватБанк" укладено кредитний договір №2РУГСК00000482.

Виконання зобов'язань забезпечено іпотечним договором №131 від 07 квітня 2005 року між ОСОБА_1 та ЗАТ КБ "ПриватБанк".

Згідно з умовами іпотечного договору №131 (пункт 6) ОСОБА_1, як іпотекодавець надала в іпотеку нерухоме майно, квартиру АДРЕСА_1, в забезпечення виконання своїх зобов'язань перед ЗАТ КБ "ПриватБанк", як іпотекодержателем.

Державна реєстрація права власності позивачем у визначеному законодавством порядку не відбувалась.

Проте Податковим органом саме з посилання на інформацію реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомості майна було виявлено договір купівлі-продажу та зазначено, що саме після реєстрації такого договору позивач є власником квартири.

Колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції помилково надається оцінка щодо правомірності встановлення права власності, крім того позивачем не здійснена реєстрації права власності, а реєстрації правочину позивачем не спростовується.

Проте, суд зазначає, що Висновки податкового органу є невмотивованим з таких підстав.

Правові та організаційні засади проведення очищення влади (люстрації) для захисту та утвердження демократичних цінностей, верховенства права та прав людини в Україні визначаються Законом України «Про очищення влади» №1682-VII.

Згідно частин 1, 2 статті 1 Закону України №1682-VII, очищення влади (люстрація) - це встановлена цим Законом або рішенням суду заборона окремим фізичним особам обіймати певні посади (перебувати на службі) (далі - посади) (крім виборних посад) в органах державної влади та органах місцевого самоврядування.

Очищення влади (люстрація) здійснюється з метою недопущення до участі в управлінні державними справами осіб, які своїми рішеннями, діями чи бездіяльністю здійснювали заходи (та/або сприяли їх здійсненню), спрямовані на узурпацію влади Президентом України В. Януковичем, підрив основ національної безпеки і оборони України або протиправне порушення прав і свобод людини, і ґрунтується на принципах: верховенства права та законності; відкритості, прозорості та публічності; презумпції невинуватості; індивідуальної відповідальності; гарантування права на захист.

На виконання пункту 10 частини 1 статті 2 Закону України №1682-VII заходи з очищення влади (люстрації) здійснюються щодо посадових та службових осіб (крім виборних посад) органів державної влади, органів місцевого самоврядування.

Частиною 3 статті 1 Закону України №1682-VII встановлено, що протягом десяти років з дня набрання чинності цим Законом посади, щодо яких здійснюється очищення влади (люстрація), не можуть обіймати особи, зазначені у частинах першій, другій, четвертій та восьмій статті 3 цього Закону, а також особи, які не подали у строк, визначений цим Законом, заяви, передбачені частиною першою статті 4 цього Закону.

Так, вказана заборона, у відповідності до частини 8 статті 3 Закону України №1682-VII, зокрема застосовується до осіб, перевірка стосовно яких встановила недостовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав), зазначених у поданих ними за попередній рік деклараціях про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, складених за формою, що встановлена Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції", та/або невідповідність вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) в їх деклараціях, набутого (набутих) за час перебування на посадах, визначених пунктами 1 - 10 частини першої статті 2 цього Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

Відповідно до частин 1, 2 статті 4 Закону України №1682-VII, особи, які перебувають на посадах, визначених у пунктах 1 - 10 частини першої статті 2 цього Закону, подають керівнику або органу, зазначеному у частині четвертій статті 5 цього Закону, власноручно написану заяву, у якій повідомляють про те, що до них застосовуються заборони, визначені частиною третьою або четвертою статті 1 цього Закону, або повідомляють про те, що до них не застосовуються відповідні заборони, та про згоду на проходження перевірки, згоду на оприлюднення відомостей щодо них відповідно до цього Закону.

Заява подається не пізніше ніж на десятий день з дня початку проведення перевірки у відповідному органі, на підприємстві згідно з планом проведення перевірок, затвердження якого передбачено пунктом 3 частини другої статті 5 цього Закону.

Частиною 5 статті 5 Закону України №1682-VII встановлено, що перевірці підлягають:

1) достовірність вказаних у заяві відомостей щодо незастосування заборон, передбачених частинами третьою та четвертою статті 1 цього Закону;

2) достовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав) та відповідність вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, поданій особою за минулий рік за формою, що встановлена Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції", набутого (набутих) за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1 - 10 частини першої статті 2 цього Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

У разі встановлення за результатами перевірки недостовірності відомостей, визначених пунктом 2 частини 5 статті 5, орган, який проводив перевірку, протягом трьох робочих днів з дня виявлення всіх недостовірностей та/або невідповідностей, але не пізніше ніж на тридцятий день з дня отримання запиту та копії декларації особи, повідомляє про них особу, стосовно якої проводиться перевірка. Особа, стосовно якої проводиться перевірка, не пізніше ніж на п'ятнадцятий робочий день з дня отримання нею відповідного повідомлення надає письмове пояснення за такими фактами та підтверджуючі документи, які є обов'язковими для розгляду та врахування відповідним органом при підготовці висновку про перевірку (частина 10 статті 5 Закону України №1682-VII).

На виконання частини 14 статті 5 Закону України №1682-VII, керівник органу, до повноважень якого належить звільнення з посади особи, стосовно якої здійснюється перевірка, на підставі висновку про результати перевірки, яким встановлено недостовірність відомостей, визначених пунктами 1 та/або 2 частини п'ятої цієї статті, не пізніше ніж на третій день з дня отримання такого висновку, керуючись положеннями частини третьої або четвертої статті 1 цього Закону, звільняє таку особу із займаної посади.

Процедура проведення органами Державної фіскальної служби України перевірки достовірності відомостей, визначених пунктом 2 частини 5 статті 5 Закону України №1682-VII, зазначених особами у деклараціях про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру (далі - декларація) визначається Порядком проведення перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України №1682-VII, затвердженим Наказом Міністерства фінансів України №1100 від 03.11.2014, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 04.11.2014 за № 1385/26162 (далі іменується - Порядок №1100).

Згідно пункту 3 Порядку №1100, загальний алгоритм проведення органами Державної фіскальної служби України перевірки включає такі складові: 1) отримання від керівника відповідного органу, передбаченого частиною четвертою статті 5 Закону, запиту про проведення перевірки достовірності відомостей щодо особи, стосовно якої проводиться перевірка, а також копії декларації цієї особи; 2) одержання у разі необхідності та в межах повноважень, визначених Податковим кодексом України, від державних органів, органів місцевого самоврядування, банків, інших юридичних осіб публічного права, а також платників податків інформації, копій підтвердних документів, які стосуються відомостей, зазначених у декларації; 3) проведення перевірки, що фактично полягає в: аналізі наявної в контролюючого органу податкової інформації щодо доходів, отриманих особою, стосовно якої проводиться перевірка, з метою з'ясування джерел їх отримання, в тому числі щодо повноти їх відображення в декларації; порівнянні відомостей про вказане в декларації майно (майнові права), набуте (набуті) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1 - 10 частини першої статті 2 Закону, з наявною в контролюючого органу податковою інформацією про майно (майнові права) такої особи з метою з'ясування достовірності відомостей щодо його (їх) наявності; порівняльному аналізі наявної інформації з метою з'ясування відповідності вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, набутого (набутих) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1 - 10 частини першої статті 2 Закону, доходам, отриманим із законних джерел; 4) повідомлення особі, стосовно якої проводиться перевірка, про виявлення перевіркою всіх недостовірностей та/або невідповідностей; 5) одержання від особи, стосовно якої проводиться перевірка, письмового пояснення та підтвердних документів щодо виявлених перевіркою недостовірностей та/або невідповідностей з метою обов'язкового їх розгляду та врахування при підготовці висновку про перевірку; 6) підготовка висновку про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України "Про очищення влади", за встановленою формою та надсилання його відповідному органу, від якого отримано запит про перевірку та копію декларації особи, стосовно якої проводилася перевірка.

Відповідно до пунктів 4, 6 Порядку №1100, при проведенні перевірки використовується наявна в інформаційних ресурсах контролюючих органів податкова інформація, інформація, що міститься в податкових деклараціях платників податків (у разі їх подання відповідно до законодавства), інша інформація, що надійшла до контролюючих органів.

При перевірці контролюючим органом використовується інформація, надана особою, стосовно якої проводиться перевірка, з власної ініціативи чи за запитом контролюючого органу, а також інформація, що надходить від суб'єктів інформаційних відносин та платників податків (фізичних та юридичних осіб) в установленому законом порядку.

Отримана та узагальнена податкова інформація порівнюється на предмет її достовірності з даними, вказаними в декларації. За результатами такого порівняння встановлюється відсутність/наявність недостовірностей та/або невідповідностей між податковою інформацією та вказаними в декларації відомостями, а також відсутність/наявність невідповідності вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, набутого (набутих) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1 - 10 частини першої статті 2 Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

Недостовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, вказується у висновку про проведення перевірки у разі, якщо особою, стосовно якої проводиться перевірка, не вказано або вказано неповну інформацію про таке майно (майнові права) у декларації.

Наявність невідповідності вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, набутого (набутих) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1 - 10 частини першої статті 2 Закону, доходам, отриманим із законних джерел, вказується у висновку про проведення перевірки у разі, якщо вартість такого майна (майнових прав) перевищує суму доходів, отриманих із законних джерел.

Пунктом 9 Порядку встановлено, що у розділі IV декларації перевірці підлягають: достовірність відомостей щодо наявності транспортних засобів, вказаних у декларації, набутих особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1 - 10 частини першої статті 2 Закону, наявній податковій інформації про транспортні засоби такої особи; відповідність вартості транспортних засобів, вказаних у декларації, набутих особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1 - 10 частини першої статті 2 Закону, наявній податковій інформації про доходи, отримані із законних джерел.

На виконання пункту 12 Порядку №1100, у разі встановлення за результатами перевірки недостовірностей та/або невідповідностей у будь-якому з розділів декларації контролюючий орган, крім одержання в межах своїх повноважень від державних органів, органів місцевого самоврядування, інших юридичних осіб публічного права, а також платників податків інформації та копій необхідних документів щодо зазначених відомостей, протягом трьох робочих днів з дня виявлення таких недостовірностей та/або невідповідностей, але не пізніше ніж на тридцятий день з дня отримання запиту та копії декларації особи, стосовно якої проводиться перевірка, повідомляє про них таку особу з метою отримання пояснень причин виникнення недостовірностей та/або невідповідностей та копій документів, які підтверджують зазначені у декларації відомості.

Особа, стосовно якої проводиться перевірка, не пізніше ніж на п'ятнадцятий робочий день з дня отримання нею відповідного повідомлення надає письмове пояснення за такими фактами та підтвердні документи, які є обов'язковими для розгляду та врахування відповідним контролюючим органом при підготовці висновку про результати перевірки.

Враховуючи зазначені норми вбачається, що органи Державної фіскальної служби України здійснюють перевірку осіб, зазначених у пунктах 1-10 частини 1 статті 2 Закону України №1682-VII, за двома критеріями: 1) достовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру. Тобто, чи все майно, набуте особою вказане у декларації; 2) відповідність вартості майна (майнових прав), набутого за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1 - 10 частини першої статті 2 Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

У висновках, який складається за результатами перевірки, орган Державної фіскальної служби України зобов'язаний зазначити чи була встановлена недостовірність або невідповідність по кожному із перелічених критеріїв, зокрема вказати чи все майно (майнові права), яке підлягає декларуванню, вказане особою у декларації та чи відповідає вартість цього майна отриманим із законних джерел доходам. При цьому, висновок про недостовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав) або невідповідність вартості майна (майнових прав) отриманим доходам, з урахуванням пояснень особи стосовно якої здійснюється перевірка, повинен бути обґрунтованим та зробленим на підставі документів, які достовірно підтверджують такі недостовірність або невідповідність.

Вмотивований висновок, у якому встановлена недостовірність або невідповідність хоча б по одному із критеріїв, є безумовною підставою для звільнення особи із займаної посади.

В даному випадку Податковий орган зазначаючи про недостовірність відомостей щодо наявності у позивача майна, вказаного у Декларації, яка полягає у не зазначенні останнім нерухомого майна не мотивує чи відповідає вартість цього майна отриманим із законних джерел доходам. Крім того, позивачем вказане майно (квартири) зазначено у декларації як власність такого зареєстрованого за чоловіком, оскільки право власності такої не зареєстровано за позивачем. Таким чином висновки відповідача (податкового органу) не можна вважати вмотивованими.

Враховуючи те, що звільнення позивача відбулось на підставі Закону України "Про очищення влади", суд першої інстанції прийшов до вірного висновку щодо скасування такого розпорядження. Також було встановлено, що оскаржене розпорядження Вільнянської РДА на час розгляду справи не виконано, а тому відсутні були підстави заявлення вимоги про поновлення на посаді.

За таких обставин апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Вільнянської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області - залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 25 червня 2015 року у справі №808/2788/15 за позовом ОСОБА_1 до Вільнянської об'єднаної державної податкової інспекції ДФС у Запорізькій області, Вільнянської районної державної адміністрації про визнання протиправними та скасування висновків та розпорядження - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення. Відповідно до ст. 254 КАС України може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Повний текст рішення складено 09 жовтня 2015року.

Головуючий: Н.І. Малиш

Суддя: А.А. Щербак

Суддя: Н.П. Баранник