Справа № 872/12733/13
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2015-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

29 вересня 2015 рокусправа № 804/4181/13-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Уханенка С.А.

суддів: Дадим Ю.М. Кругового О.О.

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційні скарги Державної податкової інспекції у Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області, фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 травня 2013 р. по справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області Державної податкової служби про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень , -

в с т а н о в и в:

У березні 2013 року позивач звернувся з позовом до суду, в якому просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 14.03.2013 року форми «Р» № з податку на прибуток іноземних юридичних осіб на суму 28 393,33 грн.; № з податку на доходи фізичних осіб від провадження господарської діяльності на суму 119 733,80 грн.; № з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, на суму 510,00 грн.; № з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів, на суму 1 020,00 грн.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 травня 2013 р. адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області Державної податкової служби форми «Р» від 14.03.2013 року №. В іншій частині відмовлено.

Не погодившись з постановою суду, відповідач та позивач звернулися з апеляційними скаргами, в яких відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалите нове рішення, яким у задоволенні вимог відмовити повністю; позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить змінити оскаржувану постанову та задовольнити адміністративний позов у повному обсязі.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 03.11.2003 року зареєстрований виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради.

Посадовими особами Державної податкової інспекції у Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області Державної податкової служби у період з 18.01.2013 року по 28.01.2013 року на підставі пп.78.1.1 п.78.1 ст.78, ст.79 Податкового Кодексу України, відповідно до наказу від 09.01.2013 р. № 31 було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку своєчасності, достовірності, повноти нарахування і сплати податків та зборів фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 за період з 01.01.2011р. по 31.12.2011р., за результатами якої складено Акт №566/172/НОМЕР_1 від 31.01.2013 року

На підставі висновків зазначеного вище акту перевірки відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення від 14.03.2013 року № (порушення п.160.5 ст.160 Податкового кодексу України), яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток іноземних юридичних осіб на суму 28 393,33 грн., № (порушення п.177.2 ст. 177 Податкового кодексу України), яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб від провадження господарської діяльності на загальну суму 119733,80 грн., № ( порушення абз. «б» п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України, п.2.1, п.2.3 Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку), яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, на суму 510,00 грн., № (порушення п.181.1 ст.181, п.183.1, п.183.2 ст.183, п.203.1 ст.203, пп.49.18.1 п.49.18 ст.49 Податкового кодексу України), яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів, на суму 1020,00 грн.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку щодо протиправності податкового повідомлення - рішення від 14.03.2013 року №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, на суму 510,00 грн., щодо інших податкових повідомлень - рішень, суд першої інстанції виходив з підтвердження в ході розгляду справи встановлених податковим органом допущених позивачем порушень.

Суд апеляційної інстанції частково погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

За висновками акту перевірки податковим органом встановлені наступні порушення: абз.5 п.6 ст. 128 ГК України; ст. 1 Указу № 727, ст. 177 ПК України в частині неналежного ведення обліку доходів та витрат за 2 кв. 2011 р. та 3-4 кв. 2011 р.; п. 177.2 ст. 177 ПК України, внаслідок чого донараховано податок на доходи фізичних осіб від провадження господарської діяльності на суму перевищення за 2 кв. 2011р. у розмірі 29 676,52 грн.; п. 177.2 ст., 177 ПК України, внаслідок чого донараховано податок на доходи фізичних осіб віх провадження господарської діяльності за 3-4 кв. 2011р. у розмірі 66 110,52 грн.; абз. 6 п. 176.2 ст.176 ПК України в частині не надання до ДПІ податкового розрахунку сум доходу нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також сум утриманого з них податку (форма 1 ДФ) за 2 кв. 2011 р. по факту нарахування та виплати доходів ФОП ОСОБА_2 (рнокпп НОМЕР_2), ФОП ОСОБА_3 (рнокпп НОМЕР_3); п. 160.5 ст., 160 ПК України, а саме під час виплати доходу нерезиденту типу фрахт ФОП ОСОБА_1 не нарахував, не утримав та не сплатив до бюджету податок з таких доходів у сумі 28 393,33 грн.; п. 181.1 ст. 181. п. 183.1. п. 183.2 ст. 183 ПК України в частині не надання до ДПІ заяви про реєстрацію платником податку на додану вартість та не здійснення реєстрації платником податку на додану вартість; п. 203.1 ст. 203. пп. 49.18.1 п. 49.18 ст.48 ПК України в частині не надання до ДПІ податкових декларацій з податку на додану вартість за липень 2011 р., за серпень 201З р., за. вересень 2011 р., за жовтень 2011 р., за листопад 2011р., за грудень 2011р.

Щодо доводів апеляційної скарги про допущені відповідачем порушення при проведенні перевірки та оформлені її результатів, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що судом першої інстанції встановлено, що підставою для проведення перевірки позивача стало отримання відділом податкового контролю фізичних осіб управління оподаткування фізичних осіб від відділу адміністрування податків на доходи фізичних осіб та оподаткування самозайнятих осіб податкову інформації, яка свідчить про можливі порушення платником у 2011 році податкового законодавства (Службова записка № 238/17-1 від 19.11.2012 р.), а саме: перевищення ФОП ОСОБА_1 обсягу виручки від реалізації товарів (робіт, послуг) понад 500,0000 грн., здійснення діяльності платником на загальній системі оподаткування те не здійснення реєстрації платником ПДВ, згідно вимог діючого законодавства.

Позивачу, особисто під підпис 17.01.2013 р. було вручено копію Наказу №31 від 09.01.2013р. та Повідомлення про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки № 162/6/172, в яких зазначено підставу проведення перевірки, дату початку перевірки та її тривалість та зазначено про необхідність забезпечення надання всіх необхідних документів, що підтверджують дані податкових декларацій та розрахунків, пов'язаних із сплатою податків та інших обов'язкових платежів до бюджету та державних цільових фондів за 2011 рік.

Тому, з огляду на зазначене, доводи апеляційної скарги про порушення податковим органом порядку проведення перевірки, щодо викладених вище обставин, є безпідставними та спростовуються матеріалами справи.

Щодо податкового повідомлення - рішення від 14.03.2013 року № (порушення п.177.2 ст. 177 Податкового кодексу України), яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб від провадження господарської діяльності на загальну суму 119 733,80 грн., суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно акту перевірки податковим органом встановлено, що у період з 01.04.2011 р. по 30.06.2011 р. ФОП ОСОБА_1 здійснював підприємницьку діяльність із застосуванням спрощеної системи оподаткування на підставі Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку і звітності суб'єктів малого підприємництва» від 03.07.98р. № 727 (далі - Указ № 727).

При цьому, підставою для здійснення податковим органом донарахування податку з доходів фізичних осіб стало перевищення встановленого законодавством максимально можливого обсягу виручки та не здійснення у зв'язку з цим ФОП ОСОБА_1 передбаченої нормативно правовими актами обов'язкової реєстрації платником податку.

Факт отримання виручки, понад встановлений максимальний розмір, позивачем не заперечується.

Водночас, доводи позивача про подання до податкового органу реєстраційної заяви платника податку на додану вартість є безпідставними та не приймаються судом апеляційної інстанції, оскільки як свідчать матеріали справи, податковим органом позивачу було надано відповідь, отримання якої підтверджується особистим підписом ОСОБА_1, в якій зазначено про недоліки поданої реєстраційної заяви та запропоновано надати нову належним чином оформлену реєстраційну заяву. Проте докази подання позивачем нової заяви в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано погодився з висновком податкового органу, щодо донарахування податку, оскільки доходи, отримані ФОП ОСОБА_1, які перевищують граничний рівень допустимого обсягу виручки, оподатковуються за правилами відповідно ст. 177 Податкового кодексу України.

Щодо висновку податкового органу про завищення позивачем витрат за 3-4 квартал 2011 року на 389 523,00 суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо правомірності донарахування податку з доходів фізичних осіб з огляду на наступне.

Так, матеріали справи свідчать, що підставою для невизнання понесених позивачем витрат податковим органом став висновок про нереальність здійснення позивачем господарських операцій по перевезенню вантажів фірмою-нерезидентом «CRUMLIN CORPORATION S.A» (Uruguay).

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було укладено Контракт (Договір) № 20 від 20.05.2011р., з фірмою-нерезидентом «CRUMLIN CORPORATION S.A» (Uruguay) (Перевізник), відповідно до якого Перевізник зобов'язується виконувати необхідні послуги у повній відповідності з вимогами (інструкціями) Замовника, наведених у письмових інструкціях, отриманих Перевізником в ході перевезення вантажу, а Замовник зобов'язується сплатити Перевізнику винагороду та узгоджену компенсацію витрат, пов'язаних з предметом Договору.

При цьому, підставою для не прийняття податковим органом понесених позивачем за вказаним вище договором витрат стало не визнання наданих позивачем документів первинними, оскільки останні були надані в копіях, а не в оригіналах.

Проте, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне наголосити, що згідно матеріалів справи контролюючим органом було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку, а отже документи надавалися в копіях. Тому не визнання податковим органом первинними документами наданих позивачем копій первинних документів є безпідставним.

Крім того, надання належним чином завірених копій первинних документів не свідчить про відсутність здійснюваних платником податку операцій та не позбавляє права податкового органу у разі необхідності права витребувати та оглянути оригінали первинних документів.

Щодо податкового повідомлення-рішення від 14.03.2013 року №, яким позивачу донараховано податок на прибуток, у зв'язку з неутриманням та сплатою до бюджету ФОП ОСОБА_1 податку з доходів типу «фрахт», виплачених нерезиденту суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до пункту 160.5 статті 160 Податкового кодексу України визначено, що «сума фрахту що сплачується резидентом нерезиденту за договорами фрахту, оподатковується за ставкою 6 відсотків у джерела виплати таких доходів за рахунок цих доходів. При цьому: базою для оподаткування є базова ставка такого фрахту; особами, уповноваженими стягувати цей податок та вносити його до бюджету, є резидент, який виплачує такі доходи, незалежно від того, є він платником цього податку чи ні, а також є він суб'єктом спрощеного оподаткування чи ні».

Згідно пп.14.1.213 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України резиденти - це: а) юридичні особи та їх відокремлені особи, які утворені та провадять свою діяльність відповідно до законодавства України з місцезнаходженням як на її території, так і за її межами; б) дипломатичні представництва, консульські установи та інші офіційні представництва України за кордоном, які мають дипломатичні привілеї та імунітет; в) фізична особа - резидент - фізична особа, яка має місце проживання в Україні.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що між позивачем та нерезидент - фірма «CRUMLIN CORPORATION S.A» (Uruguay, Montevideo) складено контракт № 20 від 20.05.2011 року на надання послуг з організації перевезення вантажу по маршруту м. Дніпропетровськ (Україна)- м. Насельск (Польша).

Згідно умов контракту ФОП ОСОБА_1 виступає - «Замовником», а нерезидент-фірма «CRUMLIN CORPORATION S.A» (Uruguay, Montevideo) - «Перевізником».

Таким чином, враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що податковий орган дійшов обґрунтованого висновку щодо оподаткування фрахту сплаченого резидентом ФОП ОСОБА_1 нерезиденту фірмі «CRUMLIN CORPORATION S.A».

Щодо податкового повідомлення-рішення № від 14.03.2013 року, яким застосовано штрафні санкції за несвоєчасне подання платником податків податкової декларації, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, матеріали справи свідчать, що вказаному порушенню за висновком податкового органу допущеного позивачем передувало не подання ФОП ОСОБА_1 реєстраційної заяви платника податку на додану вартість у зв'язку з перевищенням встановленого п.181.1 ст.181 Податкового кодексу України розміру загальної суми від здійснення операцій з постачання товарів/послуг що підлягають оподаткуванню згідно з цим розділом, у тому числі з використанням локальної або глобальної комп'ютерної мережі, нарахована (сплачена) такій особі протягом останніх 12 календарних місяців.

При цьому, факт не подання позивачем реєстраційної заяви та безпідставність його висновку щодо подання такої заяви були встановлені судом апеляційної інстанції вище.

Тому, відповідно і висновок податкового органу щодо не подання позивачем податкових декларації є обґрунтованим.

Щодо податкового повідомлення - рішення від 14.03.2013 року №, яким донараховано податок на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами колегія судів зазначає наступне.

Згідно з пп. 14.1.180 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - це юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов'язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність податковим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу.

Так, судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ФОП ОСОБА_1 мав господарські відносини з фізичними особами - підприємцями ОСОБА_2 та ОСОБА_3, що підтверджується відповідними первинними документами, а саме: договором купівлі-продажу, додатковою угодою, накладними, контрактом, специфікацією та видатковими накладними.

Таким чином, висновок суду першої інстанції, щодо протиправності податкового повідомлення - рішення про нарахування позивачу податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами є вірним, оскільки позивач не є податковим агентом, у розумінні п.14.1.180 ст. 14 Податкового кодексу України, стосовно фізичних осіб-підприємців ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які є платниками єдиного податку та з якими він перебував у господарських відносинах.

За таких обставин, враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку проо скасування постанови суди першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 14.03.2013 року № в частині збільшення грошового зобов'язання за платежем податок на доходи фізичних осіб від провадження господарської діяльності за 3-4 кв. 2011р. у розмірі 82 638,15 грн., з яких 66 110,52 грн. за основним платежем та 16 638,15 грн. за штрафними санкціями та прийняти нове рішення в цій частині.

Керуючись ст. ст. 198, 202, 205, 207 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області - залишити без задоволення / задовольнити частково.

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 травня 2013 р. - скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 14.03.2013 року № в частині збільшення грошового зобов'язання за платежем податок на доходи фізичних осіб від провадження господарської діяльності у розмірі 82 638,15 грн., з яких 66 110,52 грн. за основним платежем та 16 638,15 грн. за штрафними санкціями та прийняти нове рішення в цій частині.

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 14.03.2013 року №, винесене Державною податковою інспекцією у Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області Державної податкової служби в частині збільшення грошового зобов'язання за платежем податок на доходи фізичних осіб від провадження господарської діяльності за 3-4 кв. 2011р. у розмірі 82 638,15 грн., з яких 66 110,52 грн. за основним платежем та 16 638,15 грн. за штрафними санкціями.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

В решті постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Присудити на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з Державного Бюджету України суму сплаченого судового збору у розмірі 1296,24 грн. (одна тисяча двісті дев'яносто шість гривень двадцять чотири копійки).

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: С.А. Уханенко

Суддя: Ю.М. Дадим

Суддя: О.О. Круговий