Справа № 806/1654/15
Суддя: Одемчук Є.В.
Дата ухвалення: 2015-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Капинос О.В.
Суддя-доповідач:Одемчук Є.В.
УХВАЛА

іменем України

"07" жовтня 2015 р. Справа № 806/1654/15

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Одемчука Є.В.

суддів: Бучик А.Ю.

Майора Г.І.,

при секретарі Витрикузі В.П. ,

за участю представника відповідача - Чернюка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Житомирської/ об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "17" червня 2015 р. у справі за позовом Приватного підприємства "Автоплюс +" до Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області про визнання дій протиправними, визнання декларації такою, що прийнята датою фактичного її отримання, зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 17 червня 2015 року позов задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано рішення Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області від 05.03.2015 р. № 8236/10/18-03 та від 23.03.2015 року № 9638/10/18-03 про невизнання податкових декларацій Приватного підприємства "Автоплюс +" з податку на додану вартість за січень та лютий 2015 року податковою звітністю.

Визнано податкові декларації Приватного підприємства "Автоплюс +" з податку на додану вартість за січень та лютий 2015 року з додатками такими, що подані у момент фактичного їх отримання Житомирською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Житомирській області.

Зобов"язано Житомирську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Житомирській області відобразити показники декларацій Приватного підприємства "Автоплюс +" з податку на додану вартість за січень та лютий 2015 року з додатками в електронних базах податкової звітності, в т ому числі в картці особового рахунку Приватного підприємства "Автоплюс +".

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач по справі звернувся до Житомирського апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді - доповідача стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом апеляційної інстанції, перевіривши і обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, приватним підприємством "Автоплюс+" поштою надіслані до контролюючого органу податкові декларації з податку на додану вартість за січень та лютий 2015 року. Разом з податковими деклараціями до Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції були направлені листи від 18.02.2015 р. за вих. № 5 та від 17.03.2015 року за вих.№ 10 з проханням прийняти даний звіт лише в паперовому вигляді, оскільки через вилучення документації та комп'ютерної техніки згідно протоколу обшуку від 09.10.2014 р., підприємство не може подати декларації з податку на додану вартість за січень та лютий 2015 року в електронному вигляді . Рішеннями, які викладені в листах від 06.03.2015 р. за №8236/10/18-03 та від 23.03.2015 р.за № 9638/10/18-08, Житомирською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Житомирській області подані ПП "Автоплюс+" податкові декларації з податку на додану вартість за січень та лютий 2015 року не визнані податковою звітністю, оскільки, згідно п.49.4 ст. 49 Податкового кодексу України, податкова звітність з податку на додану вартість подається в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством.

Приписами п. 46.5 статті 46 ПК України, форма податкової декларації встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. У такому ж порядку встановлюються форми податкових декларацій з місцевих податків і зборів, що є обов'язковими для застосування їх платниками (податковими агентами).

Відповідно до пунктів 48.1-48.3 статті 48 ПК України, податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положеннями пункту 46.5 статті 46 цього Кодексу та чинному на час її подання.

Податкова декларація повинна містити такі обов'язкові реквізити:

- тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий);

- звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація;

- звітний (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку);

- повне найменування (прізвище, ім'я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами;

- код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер;

- реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті);

- місцезнаходження (місце проживання) платника податків;

- найменування контролюючого органу, до якого подається звітність;

- дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми);

- ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток або інші відомості, визначені в абзаці сьомому цього пункту, посадових осіб платника податків;

- підписи платника податку - фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку (за наявності).

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Пунктом 49.3 статті 49 ПК України визначено, що податкова декларація подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, в один із таких способів:

а) особисто платником податків або уповноваженою на це особою;

б) надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення;

в) засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством.

Підпунктом 49.12.2 пункту 49.12 ст.49 ПКУ передбачено, що у разі отримання відмови контролюючого органу у прийнятті податкової декларації платник податків має право оскаржити рішення контролюючого органу у порядку, передбаченому статтею 56 цього Кодексу.

Відповідно до п.49.4. ст. 49 Податкового кодексу України податкова звітність з податку на додану вартість подається до контролюючого органу всіма платниками в електронній формі з дотриманням умов щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством.

На думку контролюючого органу, подані позивачем декларації не можуть вважатися податковою звітністю, оскільки подані з порушенням податкового законодавства, тобто не в електронному вигляді.

Судом встановлено що, ПП "Автоплюс+" не мало можливості подати декларації з податку на додану вартість за січень та лютий 2015 року в електронному вигляді, оскільки, згідно протоколу обшуку від 09.10.2014 року на підприємстві слідчим СУ ФР ГУ Міндоходів в Житомирській області вилучено всю документацію та комп'ютерну техніку, в тому числі жорсткий диск та носії електронного підпису.

Пунктом 49.8 статті 49 ПК України зазначено, що прийняття податкової декларації є обов'язком контролюючого органу. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

Імперативний характер даної норми означає, що податковий орган не має права не прийняти фактично отриману декларацію, подану платником податків в один із способів, передбачених пунктом 49.3 статті49 Податкового кодексу України.

Відповідно пункту 56.21 статті 56 ПК України у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що у відповідача були відсутні правові підстави для прийняття рішення про невизнання їх податковою звітністю лише з тих підстав, що вони подані не в електронному вигляді, оскільки це не впливало на можливість податкового органу вчиняти дії по адмініструванню даного податку.

Відповідно до статті 71 КАС України відповідач не довів правомірності прийнятого ним рішення.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції. Постанова суду першої інстанції прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області залишити без задоволення, а постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "17" червня 2015 р. - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис) Є.В.Одемчук

судді: (підпис) А.Ю.Бучик

(підпис) Г.І. Майор

Повний текст cудового рішення виготовлено "07" жовтня 2015 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Приватне підприємство "Автоплюс +" вул.Н.Сосніної,1 А,с.Тетерівка,Житомирський район, Житомирська область,12420

3- відповідачу/відповідачам: Житомирська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Житомирській області м-н Перемоги,2,м.Житомир,10014

- ,