Справа № 2а-2724/10/1770
Суддя: Улицький Василь Зіновійович
Дата ухвалення: 2012-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2012 р. Справа № 32439/10

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Улицького В.З.

суддів: Ліщинського А.М., Каралюса В.М.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ВАТ «Костопільське автотранспортне підприємство 15638» на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 08.07.2010 року у справі за позовом управління Пенсійного фонду України в Костопільському районі Рівненської області до ВАТ «Костопільське автотранспортне підприємство 15638» про стягнення заборгованості,

встановила:

У червні 2010 року управління Пенсійного фонду України в Костопільському районі Рівненської області до ВАТ «Костопільське автотранспортне підприємство 15638» про стягнення заборгованості.

Позивач зазначав, що станом на 11.06.2010 року сума заборгованості позивача по страхових внесках на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду склала 13 898,81 грн.

Згідно ч. 3 ст. 106 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» позивачем направлена страхувальнику вимога №Ю479 від 06.05.2010 року про сплату недоїмки, проте заборгованість у встановлені законом строки не погашена.

Враховуючи наведене вище та з врахуванням уточнених позовних вимог, позивач звернувся до суду та просив стягнути з відповідача заборгованість по платежах в сумі 6666,86 грн.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 08.07.2010 року позов задоволено. Стягнуто з ВАТ «Костопільске автотранспортне підприємство 15638» на користь управління Пенсійного фонду України в Костопільському районі заборгованість по платежах в сумі 6666,86 грн.

Постанову суду оскаржив відповідач. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Згідно ч. 6 ст. 20 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003р. № 1058-ІV страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених частиною третьою статті 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі - недоїмка) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій (ч. 2 ст. 106 Закону). Види та розміри фінансових санкцій передбачено у ч.9 ст. 106 Закону, а розмір пені - ч. 8 ст. 106Закону.

Відповідно до 4,12 ст.20 Закону страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Відповідно до ч.1 ст. 106 Закону у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків страхувальники зобов'язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею.

Згідно п. 9.3.2. Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління ПФУ від 19.12.2003 р. № 21-1, у разі коли страхувальник не сплачує (не перераховує) або несвоєчасно сплачує (несвоєчасно перераховує) страхові внески, у тому числі донараховані ним самостійно або органами Пенсійного фонду, накладається штраф залежно від строку затримки платежу.

Рішення про застосування штрафів, зазначених у цьому підпункті, складається в залежності від терміну затримки сплати (погашення) страхових внесків: при затримці до 30 календарних днів включно, на наступний день після закінчення

зазначених 30 календарних днів, рішення про застосування штрафу виноситься у розмірі

десяти відсотків від суми фактично сплаченої (погашеної) за цей період недоїмки; при затримці сплати страхових внесків до 90 календарних днів включно, на

наступний день після закінчення зазначених 90 календарних днів, рішення про застосування штрафу виноситься у розмірі двадцяти відсотків від суми фактично сплаченої (погашеної) за цей період недоїмки; при затримці сплати страхових внесків, що є більшою 90 календарних днів, рішення виноситься у розмірі п'ятдесяти відсотків від суми фактично сплаченої (погашеної) недоїмки.

Законність дій відповідача підтверджується розрахунками штрафних санкцій, рішеннями про застосування фінансових санкцій та пені.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що відповідач довів законність своїх дій, доводи апеляційної скарги є безпідставними і не обґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ВАТ «Костопільське автотранспортне підприємство 15638» залишити без задоволення, а постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 08.07.2010 року у справі №2а2724/10/1770 без змін.

На ухвалу протягом двадцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: В. Улицький

Судді: А. Ліщинський

ОСОБА_1