Справа № 607/16473/13а
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2015-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2015 року № 876/8373/14

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гінди О.М.

суддів: Качмара В.Я., Ніколіна В.В.

за участю секретаря судових засідань: Лемцьо І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 червня 2014 року у справі ОСОБА_2 до Тернопільської міської ради та її виконавчого комітету про визнання дій протиправними, скасування рішень та зобов'язання до вчинення дій, -

встановив:

10.09.2013 ОСОБА_2 звернувся в суд із адміністративним позовом до Тернопільської міської ради (відповідач 1) та її виконавчого комітету (відповідач 2) у якому просить: визнати протиправними дії відповідача 2 щодо невинесення на розгляд сесії Тернопільської міської ради заяви позивача від 01.07.2013 поданої у порядку ст. 118 ЗК України про надання безоплатно у власність земельної ділянки; визнати протиправним та скасувати рішення відповідача 2 № 4891/08 від 23.07.2013 про відмову у виділенні земельної ділянки з підстави відсутності земель; зобов'язати відповідача 2 належним чином оформити документацію проекту рішення та винести його на розгляд сесії Тернопільської міської ради щодо розгляду клопотання ОСОБА_2 від 01.07.2013 поданого у порядку ст. 118 ЗК України про надання у власність земельної ділянки в межах м. Тернопіль, орієнтовним розміром 0,10 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що виконавчий комітет не наділений повноваженнями розглядати клопотання осіб про надання у власність земелених ділянок, оскільки виходячи з положень ст. 118 ЗК України такі питання вирішуються виключно на сесії міської ради, яка приймає відповідне рішення, чого дотримано не було. Також, позивач звертає увагу суду на те, що в той час коли виконком своїм листом від 23.07.2013 № 4891/08 відмовив позивачу у наданні земельної ділянки у власність, Тернопільською міською радою було прийнято ряд рішень, яким такі ділянки надані іншим особам.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25.06.2014 у задоволенні позову відмовлено.

Із цією постановою суду першої інстанції не погодився позивач та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає, що така є незаконною, необґрунтованою та такою, що прийнята з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому просить її скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити.

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання не прибули, хоча належним чином повідомлені про його дату, час та місце, а тому у відповідності до ч. 1 ст. 41, ч. 4 ст. 196 КАС України, апеляційний розгляд справи здійснюється за їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою технічного запису.

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи та обговорив підстави і межі апеляційних вимог, вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити частково.

Судом встановлено, що 01.07.2013 ОСОБА_2 звернувся до Тернопільської міської ради із заявою в порядку ч. 6 ст. 118 ЗК України про надання йому у власність земельної ділянки орієнтовним розміром до 0,10 га в межах м. Тернопіль, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

Виконавчий комітет Тернопільської міської ради своїм листом від 23.07.2013 № 4891/08 позивачу повідомив про відсутність можливості задовольнити це клопотання.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що позов задоволеним бути не може, оскільки рішенням Тернопільської міської ради від 30.03.2010 № 5/33/19 Відділу використання земельних ресурсів надано повноваження розглядати та надавати відповіді юридичним та фізичним особам на звернення, пов'язані з вилученням та наданням земельних ділянок, які згідно вимог чинного законодавства немає можливості задовольнити. Також, суд першої інстанції вказав на те, що позивач не додав до свого клопотання передбачених ч. 6 ст. 118 ЗК України викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких було б зазначено бажане місце розташування земельної ділянки.

Однак, суд апеляційної інстанції з такими висновками суду першої інстанції погоджується частково, з огляду на таке.

Відповідно до частини другої статті 116 ЗК України (тут та далі у редакції чинній на час виникнення спірних відносин) набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Частинами 6 та 7 статті 118 ЗК України визначено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Згідно частини 1 статті 122 цього Кодексу, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Відповідно до п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин.

Системний аналіз положень ст. 118 ЗК України дає підстави вважати, що ними встановлені підстави, порядок, строки передачі земельної ділянки у власність громадян та органи, уповноважені розглядати ці питання. Вони передбачають, зокрема, що для передачі земельної ділянки у власність зацікавлена особа звертається до відповідних органів із заявами для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та для надання її у власність, за результатами розгляду яких визначені в статті 118 ЗК України органи приймають одне з відповідних рішень. Разом з тим, виходячи з положень ст. 122 ЗК України та до п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» повноваженнями щодо розпорядження землями комунальної власності наділені сільські, селищні, міські ради, які вирішують ці питання виключно на пленарних засіданнях.

Однак, як вбачається із відповіді Виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 23.07.2013 № 4891/08, клопотання позивача розглянуте не на пленарному засіданні міської ради, а Виконавчим комітетом, тобто органом, який не наділений відповідними повноваженнями.

При цьому безпідставним є посилання відповідача на рішення Тернопільської міської ради від 30.10.2010 № 5/33/19 «Про надання повноважень щодо розгляду звернень», оскільки вказаним рішенням повноваження розглядати та надавати відповіді на звернення юридичних та фізичних осіб пов'язані з вилученням та наданням земельних ділянок надано Відділу використання земельних ресурсів, який згідно з рішенням від 04.12.2010 № 6/1/17 реорганізований у Відділ земельних ресурсів (а.с. 13-16). Однак, як вбачається з відповіді від 23.07.2013 № 4891/08, така надана Виконавчим комітетом Тернопільської міської ради та підписана заступником міського голови (а.с. 5).

Також, суд апеляційної інстанції зазначає, що виходячи з Положення відділу земельних ресурсів, яке затверджене рішенням Тернопільської міської ради від 17.02.2012 № 6/21/24, Відділ земельних ресурсів не наділений повноваженнями вирішувати питання щодо розпорядженням землями комунальної власності, а згідно пп. 3.11 п. 3 цього Положення, готує лише проекти рішень міської ради з цих питань.

Таким чином, судом апеляційної інстанції встановлено, що клопотання позивача від 01.07.2013 про надання йому у власність земельної ділянки, розглянуте органом, до повноважень якого не віднесено вирішення цих питань, тобто неповноважним органом, а відтак дії Виконавчого комітету щодо відмови, яка оформлена листом від 23.07.2013 № 4891/08 є протиправними.

Разом з цим, не можуть бути задоволеними позовні вимоги позивача про визнання протиправним та скасування рішення-відповіді від 23.07.2013 № 4891/08, оскільки така не є рішенням суб'єкта владних повноважень.

Щодо вимоги позивача про зобов'язання Виконавчого комітету оформити документацію проекту рішення щодо розгляду клопотання ОСОБА_2 про надання йому у власність земельної ділянки та винести його сесію ради, то суд апеляційної інстанції вважає, що така задоволеною бути не може, оскільки вказане клопотання позивачем адресоване Тернопільській міській раді, а відтак відсутні підстави для зобов'язання до вчинення дій Виконавчого комітету щодо клопотання, яке йому не адресоване та вирішення якого не віднесено до його повноважень.

Проте, помилкове формулювання позивачем своїх вимог не може бути підставою для відмови у належному захисті його прав, оскільки у відповідності до ч. 2 ст. 11 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог з метою повного захисту права, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що з метою повного захисту прав позивача, необхідним є вихід за межі позовних вимог та зобов'язати Тернопільську міську раду розглянути на найближчому пленарному засіданні сесії ради клопотання ОСОБА_2 від 01.07.2013 про виділення у власність земельної ділянки орієнтовним розміром 0,10 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд у межах м. Тернопіль, за результатами чого прийняти відповідне мотивоване рішення.

Враховуючи те, що оскаржувана постанова судом першої інстанції прийнята з неповним з'ясування обставин, що мають значення для справи та з порушення норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про її скасування та прийняття нової постанови про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 11, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд -

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 червня 2014 року у справі № 607/16473/13-а - скасувати та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Виконавчого комітету Тернопільської міської ради щодо відмови у виділенні ОСОБА_2 земельної ділянки згідно його клопотання від 01.07.2013, яка оформлена листом від 23.07.2013 № 4891/08.

Зобов'язати Тернопільську міську раду розглянути на найближчому пленарному засіданні сесії ради клопотання ОСОБА_2 від 01.07.2013 про виділення у власність земельної ділянки орієнтовним розміром 0,10 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, за результатами чого прийняти відповідне мотивоване рішення.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення.

На постанову протягом двадцяти днів, з дня складення її у повному обсязі, може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: О.М. Гінда

Судді: В.Я. Качмар

В.В. Ніколін

Постанова у повному обсязі складена та підписана 16.10.2015.