Справа № 2а/2470/1793/11
Суддя: Спіжавка Георгій Георгійович
Дата ухвалення: 2011-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

09 грудня 2011 р. м. Чернівці Справа № 2а/2470/1793/11

Чернівецький окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Спіжавки Г.Г.,

при секретарі судового засідання: Хмілю С.Р.

за участю сторін:

від позивача - ОСОБА_1 ,

від відповідача - ОСОБА_2 ,

від відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Державної податкової інспекції у Кіцманському районі про скасування рішення.,

ВСТАНОВИВ:

Приватний підприємець ОСОБА_4 звернувся до суду з адміністративним позовом про скасування податкового повідомленн-рішення Державної податкової інспекції в Кіцманському районі Чернівецької області №/0 від 18.07.2011 року.

Позивач в позовній заяві посилається на наступні обставини.

Працівниками ДПІ в Кіцманському районі було проведено документальну виїздну перевірку СГД-фізичної особи ОСОБА_4

За результатами даної перевірки 08.07.2011 року було складено акт №781/7/17/НОМЕР_1, на підставі якого 18.07.2011 року було прийняте податкове повідомлення-рішення №/0, в якому встановлено порушення ст.198 Податкового кодексу України, у звязку з чим збільшено суму грошового зобовязання за платежем: податок на додану вартість по вітчизняних товарах, 35685,00 грн. та 8921,25 грн. штрафних санкцій.

Дане податкове повідомлення-рішення позивач вважає незаконним, виходячи з наступного.

В акті зазначено, що перевіркою встановлено завищення податкового кредиту в сумі 35685,00 грн., оскільки, взаємовідносини ПП ОСОБА_4І, з ПП "Пластполіторг", в якого згідно Договору №04/03/10 від 01.03.2010 р., ПП ОСОБА_4 було придбано бензин марки А-80 на суму 214110,0 грн., в т.ч. ПДВ 35685,0 грн., нібито були здійснені без мети реального настання правових наслідків, лише з метою зниження обєкту оподаткування та несплати податків. З цієї хибної позиції ДПІ в Кіцманському районі Чернівецької області робить висновок, що угоди, укладені між ПП ОСОБА_4 та ПП "Пластполіторг" укладалися без мети настання реальних наслідків, а тому є нікчемними і не створюють юридичних наслідків.

Позивач посилається на Цивільний кодекс України, зокрема на ст.204 в якій зазначається, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Також на ст. 234 ЦК України де зазначено, 1. Фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином". 2. Фіктивний правочин визнається судом недійсним".

Таким чином, законом прямо передбачено єдиний випадок недійсності фіктивного правочину визнання його недійсним судом.

Відповідач в своїх запереченнях зазначив, що укладені угоди ПП ОСОБА_4 на придбання товарно-матеріальних цінностей у ПП «Пластполіторг» мають протиправний характер та згідно з частиною 2 статті 228 Цивільного кодексу є нікчемним. Відповідно до цієї статті, правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом. У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Крім того, в інформаційному листі Вищого адміністративного суду України від 20.07.2010 року №112/11/13-10 вказано, що суд повинен виходити з того, що договір, що суперечить публічному порядку, є нікчемним, а отже, не породжує передбачених ним правових наслідків. Визнання такого договору недійсним в суді не вимагається.

Також зазначає, що вході проведення перевірки ПП ОСОБА_4 встановлено, що приватним підприємцем придбано товар у ПП «Пластполіторг» відповідно до видаткової накладної

Вказує на те, що ПП Марчуком не надано ТТН по перевезенню вантажів, які б підтвердили перемішення бензину марки А-80 в кількості 35100л. за адресами здійснення підприємницької діяльності.

Відповідно до Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Мінтранспорту України від 14.10.1997 року товаро-транспортна накладна єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного і бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу і обліку виконаної роботи.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні.

Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечив.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін в судовому засіданні, встановивши фактичні обставини в справі суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.

За результатами перевірки ПП ОСОБА_4 08.07.2011 року було складено акт №781/7/17/НОМЕР_1, на підставі якого 18.07.2011 року було прийняте податкове повідомлення рішення №/0, в звязку з чим збільшено суму грошового зобовязання за платежем: податок на додану вартість по вітчизняних товарах, 35685,00 грн. та 8921,25 грн. штрафних санкцій.

Судом встановлено, що твердження відповідача про те, що угоди, укладені між ПП Марчуком та І.І. та ПП "Пластполіторг" укладалися без мети настання реальних наслідків, а тому є нікчемними, не відповідають дійсності в звязку з тим, що:

1. Розрахунки по договору №04/03/10 від 01.03.2010 року згідно з якого було придбано бензин марки А-80 проводились у безготівковій формі, тобто кошти були перераховані на рахунок ПП "Пластполіторг".

2. Була проведена проплата коштів, по даному договору, що підтверджується платіжними дорученнями на суму 214110,0 грн., 35685,0 ПДВ .

3. товар придбаний в ПП «Пласполітогр» реалізовувався, про що свідчать копії фіскальних чеків надані позивачем.

У відповідності до вимог ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. А згідно ст. 86 цього Кодексу суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Аналізуючи діюче на момент спірних правовідносин законодавство та обставини справи, суд приходить до висновку, що твердження органу державної податкової служби, викладені в акті перевірки, не є достатньо обґрунтованими та не знайшли свого підтвердження зібраними у справі належними та допустимими доказами, а тому, у суду відсутні правові підстави вважати податкові повідомлення-рішення, якими позивачу визначено податкові зобов'язання, правомірними.

Оцінюючи усі докази досліджені судом у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПП ОСОБА_4 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України, тому судові витрати в розмірі 3,40 грн. підлягають стягненню з Державного бюджету України на користь ПП ОСОБА_4

Керуючись ст.ст. 11, 69, 70, 71, 76, 79, 86, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовільнити повністю.

2. Скасувати податкове рішення про застосування штрафних санкцій від 18 липня 2011 року № ,0.

3. Копії рішення відправити сторонам.

Порядок і строки оскарження постанови визначаються ст.ст. 185, 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку постанови суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова складена у повному обсязі 13.12.11 р.

Суддя Г.Г. Спіжавка