Справа № 13757/10/2070
Суддя: Біленський О.О.
Дата ухвалення: 2011-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

10 лютого 2011 р. № 2-а- 13757/10/2070

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Біленського О.О.

при секретарі судового засідання Лишняк І.В.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом

Приватного підприємства "Будагроспектр"
до Державної податкової інспекції у Комінтернівському районі міста Харкова
проскасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Приватне підприємство "Будагроспектр" (далі - ПП "Будагроспектр") звернулося до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Комінтернівському районі міста Харкова (далі - ДПІ у Комінтернівському районі м.Харкова) про скасування податкового повідомлення-рішення №/0 від 27.05.2010 року (№/1 від 25.06.2010 року, №/2 від 02.08.2010 року, №/3 від 14.10.2010 року) про визначення податкового зобов'язання ПП «Будагроспектр»з податку на додану вартість за основним платежем та штрафними (фінансовими) санкціями.

В обґрунтування своїх позовних вимог ПП "Будагроспектр" посилається на те, що зазначені податкові повідомлення-рішення були прийняті ДПІ у Комінтернівському районі м.Харкова з порушенням норм чинного законодавства, зокрема Конституції України, Закону України «Про податок на додану вартість»від 3 квітня 1997 року №168/97-ВР, який діяв на час виникнення правовідносин (далі - Закон України №168/97-ВР), Закону України Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетом та державними цільовими фондами від 21.12.2000 року за №2181-ІІІ, який діяв на час виникнення правовідносин (далі - Закон України №2181-ІІІ). Позивач вказав на незаконність спірних рішень, невідповідність висновків, які викладені в акті перевірки, фактичним обставинам у справі та нормам чинного законодавства України та наполягав на реальності укладеного договору між ПП «Будагроспектр»та ТОВ «Релан». При цьому позивач зазначив, що ним було правомірно включено суми ПДВ за взаємовідносинами з ТОВ «Релан», що підтверджується актом планової виїзної перевірки з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства за спірний період №256/23-206/24338689 від 16.02.2010 року, а визначення нікчемними правочинів, вчинених підприємством із вказаним контрагентом, в Акті перевірки зроблено працівником податкового органу з перевищенням повноважень, на підставі припущення щодо фіктивності (нікчемності) укладених угод.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача у запереченнях на адміністративний позов та у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на матеріали перевірки. При цьому в запереченнях вказав, що перевіркою встановлено, що розмір податку, зазначеного ПП "Будагроспектр" у декларації з ПДВ за лютий 2009 року, є меншим, ніж визначено за результатами документальної невиїзної перевірки, оскільки при заповненні податкової декларації до складу податкового кредиту включено суми ПДВ по контрагенту ТОВ „Релан", які не підтверджено податковими накладними та іншими документами фінансово - господарської звітності за січень 2009 року на загальну суму ПДВ 76398,33 грн. Під час перевірки використовувались матеріали ДПІ у Комінтернівському районі м. Харкова стосовно контрагента ТОВ «Релан»(), який перебуває на податковому обліку у ДПІ у Дніпровському районі м. Києва, а саме: згідно даних „Реєстр 1-ДФ" серед посадових осіб ТОВ "Релан" значиться лише ОСОБА_3, який згідно пояснень від 06.02.2009 року вказав, що документів та печаток у ТОВ "Релан" (код ЄРПОУ 34994894) ніколи не було, ніяких договорів від імені директора ТОВ "Релан" ніколи не заключав і нікому не поручав цього робити, до фінансово-господарської діяльності ТОВ "Релан" ніякого відношення не мав, статут підприємства не формував, податкові декларації не складав, не підписував і не надавав їх до ДПІ за місцем реєстрації підприємства, а також нікому не поручав цього робити іншим особам, де знаходиться ТОВ „Релан" йому не відомо, на посаду директора ТОВ „Релан" себе не назначав. Таким чином ПП «Будагроспектр»в порушення вимог п.п.7.4.1, 7.4.4, 7.4.5 п.7.4, п.п.7.5.1 п.7.5 ст.7 Закону України №168/97-ВР було включено до реєстру отриманих податкових накладних та до складу податкового кредиту суми ПДВ по взаємовідносинам з ТОВ „Релан" за лютий 2009 року у розмірі 76398,33 грн. Тому дії ДПІ у Комінтернівському районі м.Харкова щодо нарахування ПП «Будагроспектр»податкового зобов'язання, а також штрафних санкцій є обгрунтованими та такими, що відповідають чинному законодавству України, в зв'язку з чим просить в задоволені позовних вимог відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши долучені до матеріалів справи документи, зясувавши фактичні обставини, суд встановив наступне.

Фахівцями ДПІ у Комінтернівському районі м. Харкова 18.05.2010 року було проведено документальну невиїзну перевірку ПП «Будагроспектр»щодо підтвердження відомостей отриманих від особи яка мала правові відносини з платником податків ТОВ «Релан»за період з 01.02.2009 року по 31.02.2009 року, за результатами якої складено акт перевірки від 18 травня 2010 року №1671/15-409/24338689.

На підставі акту перевірки №1671/15-409/24338689 від 18.05.2010 року, 27.05.2010 року ДПІ у Комінтернівському районі м.Харкова прийнято податкове повідомлення рішення №/0 про визначення суми податкового зобов'язання по податку на додану вартість у розмірі 114597,00 грн., з яких: 76398,00 грн. оснований платіж, 38199,00 грн. штрафні (фінансові) санкції. За результатами адміністративного оскарження податкового повідомлення-рішення було винесено податкові повідомлення-рішення №/1 від 25.06.2010 року, №/2 від 02.08.2010 року, №/3 від 14.10.2010 року, відповідно до яких сума податкового зобовязання залишилася без змін.

З акту перевірки вбачається, що розмір податку, зазначеного ПП "Будагроспектр" у декларації з ПДВ за лютий 2009 року, є меншим, ніж визначено за результатами документальної невиїзної перевірки, оскільки при заповненні податкової декларації до складу податкового кредиту включено суми ПДВ по контрагенту ТОВ „Релан", які не підтверджено податковими накладними та іншими документами фінансово - господарської звітності за січень 2009 року на загальну суму ПДВ 76398,33 грн. Під час перевірки використовувались матеріали ДПІ у Комінтернівському районі м. Харкова стосовно контрагента ТОВ «Релан»(), який перебуває на податковому обліку у ДПІ у Дніпровському районі м.Києва. Таким чином ПП «Будагроспектр»в порушення вимог п.п.7.4.1, 7.4.4, 7.4.5 п.7.4, п.п.7.5.1 п.7.5 ст.7 Закону України №168/97-ВР було включено до реєстру отриманих податкових накладних та до складу податкового кредиту суми ПДВ по взаємовідносинам з ТОВ „Релан" за лютий 2009 року у розмірі 76398,33 грн.

Судом встановлено, що у січні 2009 року між підприємством ПП «Будагроспектр»(у договорі - Замовник) та ТОВ «Релан»(у договорі - Підрядник) було укладено Договір №1/СП-2009/РМР від 12 січня 2009 року, відповідно до якого Замовник доручає, а Підрядник приймає на себе виконання ремонтно-будівельних робіт: ремонт приміщення ХТС, котельних, теплотраси, ремонт приміщень та будівель по вулиці Шевченко, 2 в місті Харків. Підрядник зобовязується виконати передбачені договором роботи у відповідності до затвердженої в установленому порядку проектно-кошторисної документації та здати Замовнику в обумовлені строки роботи з належною якістю.

Укладений Договір від імені підприємства ТОВ «Релан»підписано виконуючим обовязки директора ОСОБА_4 та скріплено печаткою підприємства.

Позивачем надано до суду копії документів, а саме Протокол загальних зборів учасників ТОВ «Релан»від 15.09.2008 року, Наказ від 15.09.2008 року, заява ОСОБА_5, засвідчена 21.08.2009 року приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу ОСОБА_6, відповідно до яких з 15.09.2008 року на підприємстві ТОВ «Релан»було призначено виконуючого обовязки директора ТОВ «Релан»ОСОБА_4 з наданням йому повноважень на підписання фінансово-господарських документів товариства.

Відповідно до ст.239 Цивільного кодексу України правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обовязки особи, яку він представляє.

Відповідно до п.п.3.2.6 Інструкції про порядок видачі міністерствам та іншим центральним органам виконавчої влади, підприємствам, установам, організаціям, господарським обєднанням та громадянам дозволів на право відкриття та функціонування штемпельно-граверних майстерень, виготовлення печаток і штампів, а також порядок видачі дозволів на оформлення замовлень на виготовлення печаток і штампів, затвердженої наказом міністерства внутрішніх справ України від 11.01.1999 року №17, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 28.04.1999 року за №264/3557, підприємства, установи, організації, господарські обєднання, субєкти підприємницької діяльності, обєднання громадян, субєкти господарювання однієї з інших організаційних форм підприємництва можуть мати тільки по одному примірнику основної каучукової або металевої печатки.

Оскільки чинним законодавством субєкти господарювання не наділені повноваженнями щодо перевірки своїх контрагентів під час укладення та виконання цивільно-правових угод за обсягом дієздатності та правоздатності, суд дійшов висновку, що наявність в розпорядженні фізичної особи, яка представляє інтереси субєкта господарювання, печатки цього субєкта є достатньою підставою для висновку, що така фізична особа діє від імені підприємства на законних підставах.

Матеріалами справи підтверджуються повноваження ОСОБА_4 на підписання фінансових та господарських документів з боку ТОВ «Релан», а саме Протоколом загальних зборів учасників ТОВ «Релан»№б/н від 15.09.2008 року, наказом від 15.09.2008 року, тому суд приходить до висновку про наявність у представника ТОВ «Релан»повноважень на укладення та підписання будь-яких правочинів в інтересах товариства.

Посилання відповідача на недійсність податкових накладних, виписаних ТОВ «Релан»на користь позивача у звязку з підписанням їх невідомою особою, суд не приймає до уваги виходячи з наступного.

Судом встановлено, що на час укладення та виконання договору №1/СП-2009/РМР від 12 січня 2009 року ТОВ «Релан»(код 34994894) знаходилось на обліку ДПІ у Приморському районі м.Одеси, що підтверджується свідоцтвом №100031831 про реєстрацію платника податку на додану вартість ТОВ «Релан»від 29.02.2007 року.

Відповідно до п.п.7.2.4 п.7.2 ст.7 Закону України №168/97-ВР право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку у порядку, передбаченому ст.9 цього Закону. П.п.7.2.6 п.7.2 ст.7 Закону України №168/97-ВР встановлено, що податкова накладна видається платником податку, який поставляє товари (послуги), на вимогу отримувача, та є підставою для нарахування податкового кредиту.

Згідно п.18 «Порядку заповнення податкової накладної», затвердженого наказом ДПА України №165 від 30.05.1997 року зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23 червня 1997 року за №233/2037, який діяв на час спірних правовідносин (далі - Порядок №165) усі складені примірники податкової накладної підписуються особою, уповноваженою платником податку здійснювати поставку товарів (послуг), та скріплюються печаткою такого платника податку продавця.

Пунктами 2 та 5 Порядку №165 податкова накладна вважається недійсною у разі її заповнення особою, яка не зареєстрована як платник податку в податковому органі та не є платником податку на додану вартість.

Як вбачається з матеріалів справи, податкові накладні №20291 від 02.02.2009 року, №902091 від 09.02.2009 року, №1202091 від 12.02.2009 року, №1602091 від 16.02.2009 року, №1902091 від 19.02.2009 року та №2802097 від 28.02.2009 року, підписані виконуючим обовязки директора ОСОБА_4 та скріплені печаткою ТОВ «Релан».

Таким чином, суд дійшов висновку про відповідність виданих податкових накладних вимогам закону та відсутності підстав визнання таких податкових накладних недійсними.

Судом встановлено, що правочин, який було вчинено між позивачем та ТОВ «Релан»є правомірним, реальним та відповідає загальним вимогам, додержання яких є необхідним для чинності правочину, його недійсність прямо не заборонена законом, а також він не визнаний судом недійсним. Правові наслідки, обумовлені правочином, реально настали для обох сторін.

Оскільки відповідачем не надано жодних документів, які б свідчили про порушення кримінальної справи відносно посадових осіб позивача та ТОВ «Релан»за ухилення від сплати податків, то відповідно посилання відповідача в акті перевірки на пояснення директора ТОВ «Релан»є безпідставними, що підтверджується нотаріально засвідченою заявою директора ТОВ «Релан»ОСОБА_5

Відповідно до пп.7.2.3 п.7.2 ст.7 Закону України №168/97-ВР податкова накладна є звітним податковим документом і одночасно розрахунковим документом та яка складається у момент виникнення податкових зобов'язань продавця.

Згідно пп.7.2.6 п.7.2 ст.7 Закону України №168/97-ВР, податкова накладна є підставою для нарахування податкового кредиту.

У відповідності до пп.7.5.1 п.7.5 ст.7 Закону України №168/97-ВР датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається дата здійснення першої з подій: або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) - в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків; або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

Відповідно до пп.7.4.5. п.7.4 ст.7 Закону України №168/97-ВР не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту).

Виходячи з наведених вище обставин та норм законодавства, суд дійшов висновку про обґрунтованість віднесення позивачем у лютому 2009 року суми ПДВ до складу податкового кредиту по взаємовідносинам з ТОВ «Релан».

Таким чином, ПП «Будагроспектр»не порушило вимоги Закону України №168/97-ВР, а тому відсутній факт завищення сум податкового кредиту.

Проаналізувавши у сукупності надані позивачем документи, зокрема договір, акти, розрахункові документи, податкові накладні судом встановлено, що договір, укладений позивачем з ТОВ «Релан»було укладено з додержанням норм чинного законодавства, має реальний характер, був виконаний сторонами у повному обсязі.

Законом України №168/97-ВР визначено платників ПДВ, обєкти, базу та ставки оподаткування, перелік неоподатковуваних та звільнених від оподаткування операцій, особливості оподаткування експортних та імпортних операцій, поняття податкової накладної, порядку обліку, звітування та внесення податку до бюджету.

Згідно п.1.7 ст.1 Закону України №168/97-ВР, податковий кредит це сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобовязання звітного періоду, визначена згідно з цим Законом.

Відповідно до п.п.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України №168/97-ВР, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг) та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 6.1 ст. 6 та ст. 81 цього Закону, у звязку з: придбанням або виготовленням товарів та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів, у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання у виробництві та/або поставці товарів (послуг) для оподатковуваних операцій у межах господарської діяльності платника податку.

Аналіз наведених вище норм права дає підстави зробити висновок, що Законом України №168/97-ВР передбачено єдину підставу для формування податкового кредиту, а саме наявність у платника податку-покупця належно оформленої податкової накладної. Датою виникнення права у платника податків на податковий кредит є дата фактичного отримання податкової накладної.

З огляду на зазначене вбачається, що податкові накладні одержані із запізненням, включаються до реєстру отриманих податкових накладних того звітного періоду, в якому їх отримано, а суми податку на додану вартість по таких накладних відображаються в загальній сумі податкового кредиту звітного податкового періоду, в якому фактично було отримано податкові накладні.

Фактично податкові накладні виписані ТОВ "Релан", були отримані позивачем в лютому 2009 року, що підтверджується реєстром отриманих та виданих податкових накладних.

Позивачем, суми ПДВ за податковими накладними виписаними ТОВ "Релан", були включені до складу податкового кредиту у тому звітному періоді, в якому були отримані податкові накладні.

На підставі зазначених вище обставин суд приходить до висновку, про додержання позивачем вимог підп.7.4.5 п.7.4 та підп.7.5.1 п.7.5 ст.7 Закону України №168/97-ВР, щодо періоду формування податкового кредиту та, як наслідок, про відсутність порушення позивачем зазначених положень Закону України №168/97-ВР.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що позивачем було правомірно включено суми ПДВ за податковими накладними виписаними ТОВ "Релан" за лютий 2009 року до складу податкового кредиту у тому звітному періоді, в якому вони були отримані, а саме у лютому 2009 року. Вказаний факт також підтверджується актом планової виїзної перевірки з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства №256/23-206/24338689 від 16.02.2010 року.

Відсутність порушень з боку позивача положень Закону України №168/97-ВР свідчить про безпідставність нарахування позивачу податкового зобовязання з податку на додану вартість у сумі 76398,00 грн.

В звязку з тим, що відповідач не мав належних підстав для визначення позивачу податкового зобовязання з податку на додану вартість, то згідно положень Закону України №2181-ІІІ відповідач не мав підстав для визначення позивачу штрафних (фінансових) санкцій у сумі 38199,00 грн.

Судом встановлено, що податкові повідомлення-рішення №/0 від 27.05.2010 року, №/1 від 25.06.2010 року, №/2 від 02.08.2010 року, №/3 від 14.10.2010 року, були прийняті відповідачем з порушенням норм чинного законодавства, зокрема Конституції України та Закону України №168/97-ВР.

Також, суду надані податкові накладні на підтвердження усієї суми ПДВ, заявленої в податковий кредит ПП «Будагроспектр»за лютий 2009 року.

Суд звертає увагу, що чинним законодавством України на сторону цивільно-правової угоди, яка є платником податків, не покладено обов'язку перевірки відповідності законодавству установчих документів постачальників товару та дотримання ними вимог податкового законодавства.

Навіть якщо контрагент не виконав свого зобов'язання по сплаті податку, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи.

Чинне податкове законодавство не ставить в залежність право позивача на формування податкового кредиту від податкового обліку (стану) інших осіб і фактичної сплати контрагентом податку до бюджету. Питання податкового кредиту поширюється тільки на окремо взятого платника податків і не ставить цей факт у залежність від розрахунку з бюджетом третіх осіб.

Виходячи з приписів ст.19 ч.2 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 статті 9 КАСУ суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 ч. 1 КАСУ завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Таким чином, ДПІ у Комінтернівському районі м.Харкова не дотримала вимоги закону про захист охороняємих прав та інтересів юридичної особи у сфері публічно-правових відносин, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому її рішення як суб'єкта владних повноважень є неправомірним, що дає суду правові підстави для задоволення адміністративного позову.

Згідно ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам, відповідач, як субєкт владних повноважень не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності прийнятого ним рішення, щодо нарахування позивачу податкового зобовязання з податку на додану вартість.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача документально і нормативно обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійсненні нею документально підтверджені судові витрати з державного бюджету України.

Отже, суд присуджує позивачу всі здійснені документально підтверджені судові витрати в розмірі 3,40 грн.

Керуючись ст.ст. 17, 50, 160-163, 167, 185, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Приватного підприємства "Будагроспектр" до Державної податкової інспекції у Комінтернівському районі міста Харкова про скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити в повному обсязі.

Скасувати податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Комінтернівському районі міста Харкова №/0 від 27.05.2010 року (№/1 від 25.06.2010 року, №/2 від 02.08.2010 року, №/3 від 14.10.2010 року).

Стягнути з Державного бюджету України на користь Приватного підприємства "Будагроспектр" (61080, м.Харків, пр.Гагаріна, 201, код 24338689) витрати зі сплати судового збору у розмірі 3.40 грн. (три гривні) 40 коп.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення протягом десяти днів з дня її проголошення, у разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Апеляційна скарга, подана після закінчення строків, установлених цією статтею, залишається без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлено 15.02.2011 року.

Суддя Біленський О.О.