Справа № 0907/2а-276/11
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2012-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2012 р. Справа № 62175/11

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого Довгополова О.М.,

суддів: Святецького В.В., Глушка І.В.,

при секретарі судового засідання Рибак О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 10 лютого 2011 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, Управління житлово-комунального господарства Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про визнання рішення недійсним, -

ВСТАНОВИВ

У листопаді 2010 року позивач звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати недійсним прийняте відповідачем рішення від 26.10.2010 року № 646. Вимоги обґрунтовані тим, що 10.10.2009 року між ним та УЖКГ Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради було укладено договір простого товариства про спільну діяльність у будівництві. Цей договір було укладено на підставі рішення Виконкому Івано-Франківської міської ради від 23.09.2008 року, яким УЖКГ надано дозвіл на виконання проектно-пошукових та будівельних робіт по надбудові мансардних поверхів над гуртожитками, які знаходяться на балансі ЖЕО № 1-9. Зазначене рішення було прийнято на виконання програми "Дахи міста", якою передбачалося влаштування шатрових дахів на житлових багатоквартирних будинках та гуртожитках. На підставі укладеного договору позивач протягом 2009-2010 років отримав дозвіл на виконання будівельних робіт та розпочав їх проведення, зокрема, на обєкті по вул. Військових ветеранів, 10А. Однак Виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради з незрозумілих причин своїм рішенням від 26.10.2010 юку № 646 визнав таким, що втратив чинність, п. 5.19 рішення Виконкому від 23.09.2008 року. Позивач вважає оскаржуване рішення незаконним, оскільки воно порушує його конституційні права. Крім цього, зазначає, що рішення від 26.10.2010 року є актом одноразового застосування і воно не може бути скасоване чи змінене органом місцевого самоврядування після його виконання.

Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 10 лютого 2011 року позов задоволено: визнано нечинним рішення відповідача від 26.10.2010 року № 646.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати постанову, відмовивши у позові. Вимоги обґрунтовані тим, що прийняття оспорюваного рішення не стосується прав та інтересів позивача, оскільки згідно з п. 5.19 рішення відповідача від 23.09.2008 року № 462 дозвіл на виконання проектно-пошукових робіт та будівельних робіт по надбудові мансардних поверхів над гуртожитками, які знаходяться на балансі житлово-експлуатаційних організацій №№ 1-9, було надано Управлінню житлово-комунального господарства Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради. Зазначає, що ні ним, ні Івано-Франківською міською радою не було делегувано Управлінню житлово-комунального господарства Виконавчого комітету повноважень щодо укладення договорів з приводу надбудови мансардних поверхів над цими гуртожитками. У звязку з наведеним вважає неправильним посилання суду на Рішення Конституційного Суду України від 16.04.2009р. № 7-рп/2009. Крім того, виходячи з офіційного тлумачення статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», вважає правомірним скасування п. 5.19 свого рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, сторін, зясувавши обставини справи, колегією суддів встановлено наступні обставини та зроблено такі висновки.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що згідно з рішенням Виконкому Івано-Франківської міської ради № 462 від 23.09.2008 року Управлінню житлово-комунального господарства Виконавчого комітету міської ради було дозволено виконання проектно-пошукових та будівельних робіт по надбудові мансардних поверхів над гуртожитками, що знаходяться на балансі житлово-експлуатаційних організацій № 1-9. Вказаним рішенням, зокрема розділом 6, було зобов'язано замовників (забудівників) (приступати до початку будівництва, реконструкції, переобладнання) після погодження проекту організації будівництва та утримання в інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю в Івано-Франківській області дозволу на виконання будівельних робіт, а також Інспекцію Держархбудконтролю зобовязано видавати дозвіл на виконання будівельних робіт після представлення замовником (забудівником) угоди з Виконавчим комітетом міської ради про участь у соціально-економічному розвитку міста та договору про вивіз будівельного сміття.

На підставі вказаного рішення відповідача між позивачем та УЖКГ Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради було укладено договір простого товариства про спільну діяльність у будівництві, зокрема, виконання будівельних робіт на обєкті по вул. Військових ветеранів, 10А.

Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю в Івано-Франківської області 08.09.2010 року було надано дозвіл № 718 на виконання будівельних робіт з реконструкції гуртожитку по вул. Військових ветеранів, 10А в м. Івано-Франківську.

Оспорюваним рішенням відповідача від 26.10.2010 року № 646 визнано таким, що втратив чинність, п. 5.19 свого рішення від 23.09.2008 року № 462 про надання дозволу Управлінню житлово-комунального господарства Виконавчого комітету Івано-Франківської ради міської ради на виконання проектно-пошукових та будівельних робіт по надбудові мансардних поверхів над гуртожитками, які знаходяться на балансі житлово-експлуатаційних організацій № 1-9.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 16.04.2009 року № 1-9/2009 року в справі щодо офіційного тлумачення окремих положень Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", зазначається, що в Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність (стаття 3). Органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами (стаття 74 Закону). Органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є "гарантією стабільності суспільних відносин" між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення. Ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

Вирішуючи спір, судом першої інстанції дано правильну оцінку рішенню відповідача від 23.09.2008 року № 462, зокрема його пункту 5.19, що є ненормативним правовим актом органу місцевого самоврядування та актом одноразового застосування, що вичерпав свою дію фактом його виконання, тому воно не може бути скасоване чи змінене органом місцевого самоврядування після його виконання. При цьому судом обґрунтовано враховано, що на підставі зазначеного рішення від 23.09.2008 року вже виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, зокрема, в позивача, повязані з укладенням договору простого товариства про спільну діяльність у будівництві на виконання будівельних робіт на обєкті по вул. Військових ветеранів, 10А від 10.10.2009 року та проведення відповідних робіт на його виконання. Обовязковою умовою застосування наведених приписів зазначеного Рішення Конституційного Суду України є й те, що позивач заперечує проти зміни чи припинення цих правовідносин.

Твердження відповідача про те, що оспорюване рішення не стосується прав та інтересів позивача спростовується відмовою Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Івано-Франківській області у видачі позивачеві дозволу на виконання будівельних робіт, викладеною у листі за підписом начальника інспекції (№Т-15/25 від 28.01.2011 року), з посиланням на оспорюване рішення відповідача.

Правильність і повнота встановлених судом першої інстанції обставин справи з правильним застосуванням норм матеріального права при додержанні процесуальних правових норм є підставою для залишення постанови суду без змін.

Доводи відповідача висновків суду не спростовують, тому його апеляційна скарга не задовольняється.

Керуючись статтями 160 ч. 3, 195, 196, 198, 200, 205 ч. 1, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ

Апеляційну скаргу Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради залишити без задоволення, постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 10 лютого 2011 року у справі № 0907/2-а-276/2011 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення її в повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: О.М. Довгополов

Судді: І.В. Глушко

ОСОБА_2

Повний текст рішення виготовлено 27.01.2012 року.