Справа № 807/1681/14
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2015-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2015 року Справа № 876/5065/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів :

головуючого судді: Запотічного І.І.,

суддів: Довгої О.І., Ліщинського А.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Чопської митниці Міндоходів на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 18.03.2015р. у справі № 807/1681/14 за позовом ОСОБА_1 до Чопської митниці Міндоходів про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу внаслідок затримки виконання рішення суду,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Чопської митниці Міндоходів про зобов'язання відповідача нарахувати та виплатити йому середній заробіток за час вимушеного прогулу внаслідок затримки виконання постанови Закарпатського окружного адміністративного суду від 27.11.2013 року у справі № 807/3829/13-а за період з 28.11.2013 року по 28.04.2014 року у розмірі 8 205,56 грн. з утриманням обов'язкових податків та зборів з даної суми до Державного бюджету України.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 18.03.2015р. у справі № 807/1681/14 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено, зобов'язано Чопську митницю Міндоходів нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу внаслідок затримки виконання постанови Закарпатського окружного адміністративного суду від 27.11.2013 року у справі № 807/3829/13-а за період з 28.11.2013 року по 28.04.2014 року у розмірі 8 318,55 грн. із утриманням обов'язкових податків та зборів до Державного бюджету України.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції Чопська митниця Міндоходів оскаржила її, подавши до Львівського апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу, та з наведених в ній підстав з посиланням на порушення судом першої інстанції, при прийнятті оскаржуваного рішення, норм матеріального права та неповне з'ясування всіх обставин справи просить скасувати оскаржувану постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 18.03.2015 року та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

Позивач в запереченні на апеляційну скаргу просив оскаржувану постанову залишити без змін, оскільки вважає її законною та обгрунтованою. Просив розгляд справи провести без його участі.

Відповідач будучи повідомленим про час та місце розгляду справи явки уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив.

Відповідно до п.2ч.1 ст.197 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження за наявними матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, вивчивши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не знаходить підстав для її задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, що постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 27.11.2013 року у справі №807/3829/13-а позов ОСОБА_1 до Державної митної служби, Чопської митниці про поновлення на роботі та виплату середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу задоволено, визнано незаконним та скасовано наказ Чопської митниці Міндоходів від 07.10.2013 №331-к "Про звільнення ОСОБА_1."; поновлено ОСОБА_1 з 08.10.2013 року на займаній до звільнення посаді старшого інспектора сектору митного оформлення №3 митного поста "Лужанка" Чопської митниці ; зобов'язано Чопську митницю Міндоходів нарахувати та виплатити ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу з 08.10.2013 року по 27.11.2013 року в розмірі 3756,22 грн.; допущено негайне виконання постанови в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі та виплати заробітної плати за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 19.02.2014року апеляційну скаргу Чопської митниці залишено без задоволення, а постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 27.11.2013 року в адміністративній справі №807/3829/13-а - без змін.

Відповідно до наказу № 265-о від 29 квітня 2014 року ОСОБА_1 поновлено на посаді старшого державного інспектора сектору митного оформлення № 3 митного поста "Лужанка" Чопської митниці Міндоходів з 08.10.2013 року, тобто судове рішення в частині допущення до негайного виконання від 27.11.2013 року відповідачем виконано тільки 29 квітня 2014 року.

Відповідно до ст. 14 КАС України постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України.

Положеннями ст. 256 КАС України передбачено негайне виконання постанов суду щодо поновлення на посаді у відносинах публічної служби, тобто ще до набрання цим рішенням законної сили.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, протягом періоду, на який затрималося виконання судового рішення про поновлення на роботі, позивач в іншому місці не працював, однак після звільнення та до 28.04.2014 року перебував на обліку як безробітній та отримав допомогу по безробіттю на загальну суму 2811,85 грн., що підтверджується довідкою Берегівського центру зайнятості від 06.05.2014 №132 та копією витягу з трудової книжки.

Згідно ст. 235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більше як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Положення ст. 236 Кодексу законів про працю України передбачають, що у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки. Таким чином, підставою для виплати незаконно звільненому працівнику середнього заробітку є затримка власником або уповноваженим ним органом виконання рішення про поновлення на роботі.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що період з дня ухвалення Закарпатським окружним адміністративним судом постанови в адміністративній справі № 807/3829/13-а по день фактичного поновлення позивача на посаді є часом затримки виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника, тобто є часом затримки в поновленні позивача на посаді в митних органах.

За вказаний період позивачеві, в порушення вимог ст. 236 КЗпП України, середній заробіток за час затримки його поновлення, виплачено не було.

Згідно довідки про середню заробітну плату ОСОБА_1 від 12.11.2013 року №05/28-1-348 (розрахунковий період з серпня 2013 р. по вересень 2013 р.) вбачається, що середньомісячна заробітна плата позивача становить 2226,08 грн. а середньогодинна - 13,29 грн.

Відповідно до довідки розрахунку від 12 березня 2015 року №05-14-205 середня заробітна плата ОСОБА_1, розрахована з урахуванням вимог Постанови КМУ від 08.02.1996 №100, і на день звільнення складає 2 226,08 грн.

Відповідно до листа Міністерства праці та соціальної політики України від 21.08.2012 р. №9050/0/14-12/13 «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2013 рік», норма тривалості робочого часу при 40-годинному робочому тижні в листопаді 2013 року складала 21 день, в грудні 2013 року складала 22 дні. Таким чином, всього за період з 28.11.2013 по 31.12.2013 року норма тривалості робочого часу - 24 дні (а саме: з 28.11.2013 по 30.11.2013 - 2 дн.; в грудні - 22 дн.).

Крім того згідно листа Міністерства праці та соціальної політики України від 04.09.2013 р. №9884/0/14-13/13 «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2014 рік» норма тривалості робочого часу при 40-годинному робочому тижні в період з 01.01.2014 по 28.04.2014 становила 80 днів (а саме: в січні - 21 дн.; в лютому-20 дн.; в березні-20 дн.; в квітні-19 дн.(повний місяць- 21 дн.)).

Таким чином судом першої інстанції вірно встановлено, що загальна сума заробітної плати за час вимушеного прогулу ОСОБА_1, за період з 28.11.2013 року по 28.04.2014 року становила 11 130,40 (грн.)

Відтак, за час затримки виконання судового рішення про поновлення на роботі підлягає стягненню середня заробітна плата з врахуванням суми отриманої допомоги по безробіттю у розмірі: 11 130,40 грн.. -2811,85 грн. = 8318,55 грн.

Колегія суддів апеляційного суду вважає безпідставними посилання апелянта на те, що позивач обрав неналежний спосіб захисту права, зазначаючи,що вказаний адміністративний позов має розглядатися в межах раніше вирішеної справи, оскільки, за ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 14 травня 2014 року судом було відмовлено у відкритті провадження з цих підстав, яка ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду 19 листопада 2014 року скасована та справу направлено для продовження розгляду судом першої інстанції.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується із судом першої інстанції та вважає, що оскільки ОСОБА_1 був поновлений на посаді тільки 29.04.2014 року то цей день і є днем виконання рішення суду про поновлення на роботі, і днем, яким закінчується вимушений прогул, у зв'язку з чим на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу внаслідок затримки виконання постанови Закарпатського окружного адміністративного суду від 27.11.2013 року у справі № 807/3829/13-а за період з 28.11.2013 року по 28.04.2014. року, відтак судом першої інстанції позовні вимоги ОСОБА_1 підставно задоволено.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що доводи апеляційної скарги Чопської митниці Міндоходів суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.160, ст.ст. 167, 195, 196, 197, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Чопської митниці Міндоходів залишити без задоволення, а постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 18.03.2015р. у справі № 807/1681/14 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя І.І. Запотічний

Судді О.І.Довга

А.М.Ліщинський