Справа № 825/3334/15-а
Суддя: Бородавкіна С.В.
Дата ухвалення: 2015-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2015 року м. Чернігів Справа № 825/3334/15-а

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Бородавкіної С.В.,

за участі секретаря Гайдука С.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Відділу державної виконавчої служби Куликівського районного управління юстиції Чернігівської області про зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач 22.09.2015 звернувся до суду з позовом до Відділу державної виконавчої служби Куликівського районного управління юстиції Чернігівської області і просить виключити з акту опису й арешту майна від 24.09.2014 об'єкти незавершеного будівництва, а саме: санаторій профілакторій, лазня, аміністративна будівля, будинок спортсмена.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що при проведенні виконавчих дій державним виконавцем помилково було описано і арештовано майно співвласників майнових паїв колишніх членів КСП «20 річчя жовтня», а саме об'єкти незавершеного будівницва: санаторій профілакторій, лазня, адміністративна будівля та будинок спортсмена, для погашення заборгованості правонаступника КСП - СТОВ «Світанок». Однак, вищевказане майно на баланс СТОВ «Світанок» не передавалось, а тому його арешт є неправомірним. За наведених обставин, позовні вимоги є обгрунтованими та мають бути задоволені в повному обсязі.

Позивачем в адміністративному позові було заявлено клопотання про поновлення строку звернення до суду з причин необізнаності щодо виконавчого провадження, яким накладено арешт на вищевказані об'єкти незавершеного будівництва. Суд вважає поважною причину пропуску строку звернення до суду та в порядку ч. 1 ст. 102 Кодексу адміністративного судочинства України його поновлює.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, заперечень на позов не надав. Надіслав заяву, відповідно до якої просить проводити слухання справи без його участі.

Заслухавши пояснення преставника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що адміністративний позов має бути задоволений, з наступних підстав.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні в ВДВС Куликівського РУЮ перебуває зведене виконавче провадження № 24898205, до якого входять провадження: ВП № 24058593, ВП № 46506539, ВП № 45442613, ВП № 4751636, ВП № 48720802, ВП № 47878737, ВП № 31424482, відповідно до якого боржником є СТОВ «Світанок» (правонаступник КСП «20 річчя жовтня») (а.с. 19, 72-78).

У звязку з проведенням державним виконаем виконавчих дій, було прийнято постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження від 07.02.2012 ВП № 24058593, якою накладено арешт на все майно, що належить СТОВ «Світанок» (а.с. 41).

24.09.2014 начальником ВДВС Куликівського РУЮ при примусовому виконанні ЗВП № 24898205 було складено акт опису й арешту майна СТОВ «Світанок» (а.с. 20-21).

Відповідно до даного акту проведено опис майна, що належить боржнику, а саме об'єкти незавершеного будівництва: санаторій профілакторій, загальною площею 2400 кв.м., лазня загальною, площею 70 кв.м., адміністративна будівля, загальною площею 1000 кв.м., будинок спортсмена, загальною площею 156 кв.м. Описане майно буде передано для реалізації не раніше 01.10.2014.

В подальшому, з метою реалізації вказаного майна, його було виставлено на електронний аукціон через «Систему електронних торгів арештованим майном» (СЕТАМ) (а.с. 42-60).

Однак, як встановлено в судовому засіданні, 24.03.2004р. зборами громадян-співвласників майна реорганізованого КСП «20 річчя жовтня» було затверджено майно загальногосподарського призначення, серед якого є незавершене будівництво: санаторій профілакторій, лазня, адміністративна будівля, будинок спортсмена, залишковою вартістю 801728,00 грн. (а.с. 18).

Також, вищевказаними зборами, було затверджено уточнений перелік майна, що не підлягає паюванню на 01.02.2004, в переліку якого є незавершене будівництво, залишковою вартістю 801728,00 грн. (а.с. 82-83).

Зазначені вище об'єкти незавершеного будівництва, відповідно до ч. 2 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку безоплатної передачі у комунальну власність об'єктів соціальної сфери, житлового фонду, у тому числі незавершеного будівництва, а також внутрішньогосподарських меліоративних систем колективних сільськогосподарських підприємств, що не підлягали паюванню в процесі реорганізації цих підприємств та передані на баланс підприємств-правонаступників» від 13.08.2003 №1253, є об'єктами соціальної сфери.

Згідно з протоколом зборів від 24.03.2004 №2 громадян-співвласників майна реорганізованого КСП «20 річчя жовтня», було вирішено передати на баланс Виблівської сільської ради Куликівського району Чернігівської області майно соціальної сфери.

Відповідно до довідки Виблівської сільської ради Куликівського району Чернігівської області від 02.10.2015 № 168 об'єкти незавершеного будівництва: санаторій-профілакторій, лазня, адміністративна будівля, будинок спортсмена від реорганізованого КСП «20-річчя жовтня» с. Виблі, Куликівського району, Чернігівської області до комунальної власності Виблівської сільської ради не передавались. Дані об'єкти на баланс СТОВ «Світанок», який є правонаступником КСП «20-річчя жовтня», від колишніх членів КСП «20-річчя жовтня» не передавались. Рішення про передачу вищевказаних об'єктів на баланс сільської ради та СТОВ «Світанок», на загальних зборах колишніх членів КСП «20-річчя жовтня» не приймалось (а.с. 84).

Довідкою, виданою заступником голови комісії з організації вирішення майнових питань колишніх членів «20-річчя жовтня» с. Виблі також підтверджено, що об'єкти незавершеного будівництва, описані в акті арешту майна та які виставлені на продаж в СЕТАМ, на баланс ні СТОВ «Світанок» ні Виблівській сільській раді не передавались. Рішення про передачу майна на загальних зборах не приймалось (а.с. 85).

Оскільки об'єкти незавершеного будівництва: санаторій профілакторій, лазня, адміністративна будівля та будинок спортсмена були описані державним виконавцем та в подальшому виставлені на реалізацію в СЕТАМ без законних на те підстав, ОСОБА_2 звернулась до суду за захистом прав та законних інтересів громадян-співвласників реорганізованого КСП «20-річчя жовтня», так як є уповноваженою на те особою відповідно до протоколу від 24.03.2004 № 2 (за 376 чол.) (а.с. 13-14).

Даючи правову оцінку обставинам справи суд зазначає наступне.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-XIV (далі - Закон №606-XIV) (чинного на момент виникнення спірних взаємовідносин).

Статтею 1 Закону № 606-XIV передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 статті 11 Закону № 606-XIV визначено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону № 606-XIV примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Частиною 1 ст. 19 Закону № 606-XIV визначено, що державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 ст. 52 Закону № 606-XIV звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати ті види майна чи предмети, на які необхідно в першу чергу звернути стягнення. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається державним виконавцем.

Стягнення на майно боржника звертається в розмірі і обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження. У разі якщо боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця.

Згідно із ч. 1 ст. 57 Закону № 606-XIV арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (ч. 2 ст. 57 Закону № 606-XIV).

Відповідно до ч.ч. 5, 7 ст. 57 Закону № 606-XIV про проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту державний виконавець складає акт опису та арешту майна боржника. Під час проведення опису та арешту майна боржника державний виконавець має право оголосити заборону розпоряджатися ним, а в разі потреби - обмежити права користування майном, здійснити опечатування або вилучити його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що зазначається в акті опису та арешту. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються державним виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Вилучення арештованого майна з передачею його для реалізації здійснюється у строк, встановлений державним виконавцем, але не раніше ніж через п'ять днів після накладення арешту. Продукти та інші речі, що швидко псуються, вилучаються і передаються для продажу негайно після накладення арешту.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону № 606-XIV особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Згідно із ч. 2 ст. 60 Закону № 606-XIV у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

Відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону України від 14.02.1992 № 2114-ХІІ «Про колективне сільськогосподарське підприємство» (в редакції на момент реорганізації КСП «20 річчя жовтня») (далі - Закон № 2114-ХІІ) ліквідація та реорганізація (злиття, приєднання, поділ, виділення, перетворення) підприємства провадяться за рішенням загальних зборів (зборів уповноважених) його членів або за рішенням суду.

Частиною 8 ст. 31 Закону № 2114-ХІІ визначено, що об'єкти соціальної сфери, житлового фонду, у тому числі незавершеного будівництва, а також внутрішньогосподарські меліоративні системи підприємств, що не підлягали паюванню в процесі реорганізації цих підприємств та передані на баланс підприємств-правонаступників, підлягають безоплатній передачі до комунальної власності в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, враховуючи те, що описане в акті майно, а саме об'єкти незавершеного будівництва: санаторій профілакторій, лазня, адміністративна будівля та будинок спортсмена належать громадянам-співвласникам с. Виблі, Куликівського району, Чернігівської області, колишнім членам реорганізованого КСП «20-річчя жовтня», а не боржнику по зведеному виконавчому провадженню № 24898205, до якого входить постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження від 07.02.2012 № 24058593 - СТОВ «Світанок», суд вважає включення вищевказаного майна до акту опису й арешту майна від 24.09.2014 неправомірним, оскільки згідно чинного законодавства воно мало бути передане у комунальну власність.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

За наведених обставин, адміністративний позов ОСОБА_2 є обґрунтованим та має бути задоволеним в повному обсязі.

Керуючись статтями 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Виключити з акту опису й арешту майна від 24.09.2014, складеного Відділом державної виконавчої служби Куликівського районного управління юстиції Чернігівської області, об'єкти незавершеного будівництва, а саме: санаторій профілакторій, лазня, адміністративна будівля, будинок спортсмена.

Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167,186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя С.В. Бородавкіна