Справа № 2-а-4469/10
Суддя: Павелко І. Л.
Дата ухвалення: 2010-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-4469/10
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2010 року суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда І.Л. Павелко , розглянувши в порядку письмового провадження в м. Кіровограді адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м. Кіровограді про поновлення строків позовної давності, визнання бездіяльності ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м. Кіровограді протиправною, зобовязання здійснити нарахування та виплатити недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу як дитині війни,

ВСТАНОВИВ: Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м. Кіровограді поновлення строків позовної давності, визнання бездіяльності ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м. Кіровограді протиправною, зобовязання здійснити нарахування та виплатити недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу як дитині війни.

У позовній заяві просить суд поновити строки позовної давності, визнати бездіяльність ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м. Кіровограді протиправною, стягнути недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу як дитині війни у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за 2006-2009 р.р. в сумі 6307 грн.70 коп. у відповідності до ЗУ «Про соціальний захист дітей війни».

В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що вона ІНФОРМАЦІЯ_1, і відповідно до ст.1 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" відноситься до категорії "діти війни". Статтею 6 зазначеного Закону передбачена виплата щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, однак у 20062009 роках допомога не виплачувалась.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з'явилися, надали суду клопотання про можливість розгляду справи за їх відсутності.

Згідно ухвали суду від 29.04.2010 року подальший розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження.

Відповідачем до суду подано письмове заперечення з яких вбачається, що останній, позов не визнає повністю та посилається на те, що Рішенням Конституційного суду України № 6-рп/2007 від 09.07.2007 року, визнано неконституційним п.12 ст.71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік". Однак, рішення про відновлення дії положень вище вказаних законодавчих актів України, у редакції чинній до внесення змін, Верховною Радою України не приймалось, а тому, відповідач не може виконати зазначене рішення Конституційного суду України. Крім того, у відповідача немає коштів через відсутність статті видатків у бюджеті Пенсійного фонду України, на покриття витрат по сплаті щомісячної допомоги дітям війни.

З 1 січня 2008 року механізм реалізації ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" законодавчо врегульований і дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищена на 10% від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, а тому позивачу з 1 січня 2008 року виплачується щомісячно 47 грн., з 1 квітня 2008 року 48,10 грн., а з 1 липня 2008 року 48,20 грн.

Також керуючись ст. 100 КАС України ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м. Кіровограді наполягає на відмові в задоволенні позовних вимог, так як минув річний

строк звернення до суду, визначений ст. 99 КАС України.

Оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені докази у порядку письмового провадження, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст. 1 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" від 18.11.2004 року №2195-ІУ, дитиною війни визнається особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років.

Судом встановлено, що відповідно до пенсійного посвідчення, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, отримує пенсію за віком і є дитина війни, тобто вона має право на пільги передбачені Законом України "Про соціальний захист дітей війни" від 18.11.2004 року №2195-ГУ.

У відповідності до ст. ст. 6, 7 вказаного Закону, дітям війни пенсії підвищуються на ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком. Фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим законом, здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України.

Пунктом 17 статті 77 Закону України "Про Державний бюджет України на 2006 рік" від 20.12.2005 року №3235-ІУ, дію ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" від 1-8.11,2004 року №2195-ІУ на 2006 рік зупинено. Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2006 рік" від 19.01.2006 року №3367-ІУ, п.17 ст.77 вказаного Закону виключено, а ст.ПО викладено в новій редакції, згідно якої пільги дітям війни, передбачені ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" від 18.11.2004 року №2195-ІУ, запроваджуються у 2006 році поетапно, за результатами виконання бюджету у першому півріччі, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням з Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету. Однак протягом 2006 року Верховною Радою України та Кабінетом Міністрів відповідних нормативно-правових актів не видавалось і положення ст.ПО Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" в зазначеній частині нереалізовані.

Таким чином, у 2006 році позивач не мала правових підстав для нарахування підвищення пенсії на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком як дитина війни, відповідно ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м. Кіровограді не зобов'язане було здійснювати відповідне підвищення пенсії, а тому у задаволенні позовних вимог в цій частистині належить відмовити.

Пуктом 12 статті 71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" від 19.12.2006 року №489-У, дію ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" від 18.11.2004 року №2195-ІУ, на 2007 рік зупинено. Рішенням Конституційного суду України від 09.07.2007 року №6-рп/2007 положення п.12 ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік", визнанні неконституційними. Згідно ч.2 ст.152 Конституції України, відповідно до якої Закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. Рішення зворотної дії в часі не має.

На підставі зазначеного, суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м. Кіровограді в строк з 1 січня по 8 липня 2007 року, не зобов'язане було виплачувати позивачу пільгу, передбачену ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", тому у задоволенні позовних вимог в цій частині належить відмовити. З 9 липня по 31 грудня 2007 року позивач мала правові підстави для нарахування підвищення пенсії на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, передбаченої ст.6 "Про соціальний захист дітей війни", і тому в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно пп.2 п.41 розділу II Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28.12.2007 року №107-УІ, ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" від 18.11.2004

2

року №2195-ІУ, викладено в новій редакції згідно якої, дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветіранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Частиною 4 статті 14 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 року №3551-ХП визначено, що учасникам війни пенсії підвищуються на 10 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10-рп/2008, пп.2 п.41 розділу II Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28.12.2007 року №107-УІ, визнано неконституційним.

Судом встановлено, що з 1 січня 2008 року позивачу підвищено пенсію на 10 відсотків від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність на підставі ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" (в редакції від 28.12.2007 року). З 22 травня 2008 року, на підставі рішення Конституційного Суду України №10-рп/2008 перерахунок пенсії з урахуванням ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" (в редакції від 18.11.2004 року) позивачу ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м. Кіровограді не проводилось.

З вище зазначеного, суд дійшов висновку, що з 1 січня 2008 року по 21 травня 2008 року позивачу правомірно ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м. Кіровограді нараховано підвищення пенсії на 10 відсотків від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, і тому в цій частині у задоволенні позовних вимог належить відмовити.

З 22 травня 2008 року позивач має право на отримання підвищення пенсії, не на 10 відсотків від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, а на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком пенсії. На підставі зазначеного, ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м. Кіровограді належить здійснити позивачу перерахунок пенсії починаючи з 22 травня 2008 року, згідно вище вказаного законодавства України, і тому в цій частині позовні вимоги належить задовольнити.

Статтею 71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2009 рік" Кабінету Міністрів України надано право у 2009 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами.

Названа норма передбачає встановлення в абсолютних сумах розмірів лише тих виплат, вихідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати. Відповідно її дія не поширюється на спірні відносини, оскільки розмір зазначених соціальних виплат згідно із Законом України «Про соціальний захист дітей війни» залежить від розміру мінімальної пенсії за віком.

Отже, нарахування та виплата у 2009 році дітям війни підвищення до пенсії або щомісячного грошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, повинні здійснюватися відповідно до норм ЗУ «Про соціальний захист дітей війни».

Що стосується вимог позивачки надалі нараховувати недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу як дитині війни у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, то суд відмовляє, поскільки це не передбачено чинним законодавством.

Поскільки ОСОБА_1 - особа похилиго віку та за станом свого здоровя не могла вчасно звернутися до суду з вимогою реалізації порушеного права, тому суд поновляє строки позовної давності.

Крім того, письмова відповідь про відмову в перерахунку пенсії позивачці була направлена ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м. Кіровограді 03.03.2010 року, ас позовом звернулася до суду 03.03.2010 р., тому це є однією з підстав для поновлення строку.

Частиною 1 статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері

З

публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. У відповідності до зазначеної норми Закону, забезпечуючи захист порушених прав позивача, враховуючи, що згідно вище вказаного законодавства, перерахунок пенсії належить до обов'язків компетентних органів Пенсійного фонду України, суд дійшов висновку, про необхідність зобов'язати ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м. Кіровограді самостійно здійснити щомісячне нарахування підвищення до пенсії в розмірі ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком згідно ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" за відповідні періоди.

Керуючись ч.2 ст.152 Конституції України, ст.1, 6, 7 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" від 18.11.2004 року №2195-ІУ (із змінами та доповненнями), ч.4 ст.14 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 року №3551-XII, ст.28 Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року №1058-1, ст.58, п.12 ст.71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" від 19.12.2006 року №489-V, пп.2 п.41 розділу II Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28.12.2007 року №107-VI, рішенням Конституційного суду України від 09.07.2007 року №6-рп/2007, рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10-рп/2008, ст.ст.158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м. Кіровограді про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги як дитині війни задовольнити частково.

Поновити строки позовної давності для звернення ОСОБА_1 до суду.

Визнати бездіяльність ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м. Кіровограді неправомірною щодо своєчасного перерахунку та виплати пенсії в розмірі, передбаченому ст.6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» за період з 9.07.07 по 31.12.07 рік та з 22.05.08 року по 31.12.2009 року.

Зобов'язати ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м. Кіровограді здійснити щомісячне нарахування та виплату ОСОБА_1 підвищення до пенсії в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, відповідно до ЗУ «Про соціальний захист дітей війни», ЗУ «Про внесення змін до ЗУ «Про державний бюджет на 2007 рік»», ЗУ «Про державний бюджет на 2008 рік», ЗУ «Про державний бюджет на 2009 рік» та «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», з урахуванням ст. 28 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 9.07.07 по 31.12.07 рік та з 22.05.08 року по 31.12.2009 року.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судові витрати, у сумі 3 гривні 40 копійок.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку через Кіровський

районний суд м. Кіровограда шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження постанови

суду протягом 10 днів з дня її проголошення, а в разі проголошення вступної та

резолютивної частин постанови - з дня складання постанови в повному обсязі відповідно

до ст.160 КАС України. Апеляційна скарга подається протягом 20 днів після подання

заяви про апеляційне оскарження. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається

особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга може бути подана

без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у

строк, встановлений для подання заяви.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда ОСОБА_3