Справа № 815/6359/14
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2015-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2015 р. Справа № 815/6359/14

Категорія: 6.2.1 Головуючий в 1 інстанції: Аракелян М. М.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Осіпова Ю.В.,

суддів - Золотнікова О.С., Скрипченка В.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу Місцевої громадської організації «Клуб мисливців та рибалок Дністро» на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2014 року по справі за адміністративним позовом Місцевої громадської організації «Клуб мисливців та рибалок Дністро» до Управління Держземагентства у Біляївському районі Одеської області (правонаступник - Управління Держгеокадастру у Біляївському районі Одеської області) про визнання протиправним та скасування висновку, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

07.11.2014 року МГО «Клуб мисливців та рибалок Дністро» звернулася до Одеського окружного адміністративного суду із позовом до Управління Держемагентства у Біляївському районі Одеської області (правонаступник - Управління Держгеокадастру у Біляївському районі Одеської області), в якому просила:

- визнати протиправним і скасувати висновок Управління Держземагентства у Біляївському районі Одеської області №01-05-09/11741 від 03.11.2014 року про відмову у погодженні проекту землеустрою щодо відведення позивачу земельної ділянки в довгострокову оренду строком на 49 років орієнтованою площею 6,00 га із земель водного фонду для обслуговування та експлуатації бази стоянки моторних та веслових човнів, боксів для зберігання човнового та рибальського приладдя, будинків відпочинку рибалок та мисливців, що розташовані за адресою: м.Біляївка вул.Генерала Глібова,2а (за межами населеного пункту);

- зобов'язати відповідача повторно розглянути проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в довгострокову оренду на 49 років орієнтованою площею 6,00 га із земель водного фонду для обслуговування та експлуатації бази стоянки моторних та веслових човнів, боксів для зберігання човнового та рибальського приладдя, будинків відпочинку рибалок та мисливців, що розташовані за адресою: вул.Генерала Глібова,2а, м.Біляївка, Біляївського району, Одеської області та надати законний висновок.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що не погоджується з висновком відповідача про відмову в погодженні проекту землеустрою та вважає, що він не ґрунтується на вимогах закону, а тому розроблений проект підлягає повторному розгляду.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2014 року в задоволенні адміністративного позову Місцевої громадської організації «Клуб мисливців та рибалок Дністро» відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою суду 1-ї інстанції, адвокат МГО «Клуб мисливців та рибалок Дністро» 26.12.2014р. подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що судом, при винесенні оскаржуваної постанови порушено норми матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову Одеського окружного адміністративного суду від 17.12.2014 року та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги МГО «Клуб мисливців та рибалок».

Згідно приписів п.п.1,2 ч.1 ст.197 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі: відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю та/або неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, сповіщених належним чином про дату, час і місце судового розгляду.

Заслухавши суддю - доповідача, та перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність належних підстав для її задоволення.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

Позивач - МГО «Клуб мисливців та рибалок Дністро», згідно з витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №22056924, виданого КП «Одеське МБТІ та РОН» від 04.03.2009р., є власником нерухомого майна, розташованого в м.Біляївка по вул.Генерала Глібова,2-а.

16.12.2011 року Біляївська міська рада, розглянувши лист МГО «Клуб мисливців та рибалок Дністро» вих. №42 від 19.09.2011 року, звіт від 22.11.2011 року, протокол зборів з публічного обговорення проекту містобудівної документації від 18.11.2011 року, прийняла рішення №207-11/VІ від 16.12.2011 року «Про затвердження містобудівної документації - детальний план території для розміщення необхідної інфраструктури та нежитлових споруд МГО «Клуб мисливців та рибалок Дністро» за адресою: вул.Генерала Глібова,2-а, м.Біляївка».

17.06.2013 року розпорядженням Одеської обласної державної адміністрації №602/А-2013 «Про надання дозволу місцевій ГО «Клуб мисливців та рибалок Дністро» на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у довгострокову оренду на 49 років для обслуговування та експлуатації бази стоянки моторних та веслових човнів, боксів для зберігання човнового та рибальського приладдя, будинків відпочинку рибалок та мисливців» позивачу надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в довгострокову оренду на 49 років орієнтованою площею 6,00 га із земель водного фонду для обслуговування та експлуатації бази стоянки моторних та веслових човнів, боксів для зберігання човнового та рибальського приладдя, будинків відпочинку рибалок та мисливців, що розташовані за адресою: вул.Генерала Глібова,2а, м.Біляївка, Біляївського району, Одеської області (за межами населеного пункту).

Листом ПАТ «ЕК Одесаобленерго» за №07/21-1567 від 04.11.2013 року та актом перенесення в натуру (на місцевість) меж охоронних зон, замовником проекту землеустрою, МГО «Клуб мисливців та рибалок Дністро» було погоджено охороні зони навколо електричних мереж.

Управлінням розвитку інфраструктури, містобудування, архітектури, будівництва та ЖКГ Біляївської РДА згідно висновку від 14.10.2013р. за №1059 було погоджено проект землеустрою та 25.11.2013 року Одеське обласне управління водних ресурсів погодило вказаний проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 6,00 га МГО «Клуб мисливців та рибалок Дністро» (висновок №2322/23/10).

Згідно переліку обмежень прав та земельну ділянку і наявності земельних сервітутів, наданого Управлінням Держземагентства у Біляївському районні за №01-05-14/1278 від 20.02.2014 року, на спірній земельній ділянці, згідно ст.112 ЗК України, була встановлена охорона зона уздовж ліній електропередачі ЛЕМ, що діє на площі 0,4419 га, та обмеження - охорона зона навколо об'єкта культурної спадщини (курган), що діє на площі 1.0842 га.

03.03.2014 року позивачем було отримано висновок Управління охорони об'єктів культурної спадщини облдержадміністрації за №01 -17/631, відповідно до якого, управління погоджило проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у довгострокову оренду терміном на 49 років МГО «Клуб мисливців та рибалок Дністро» загальною площею 6,000 га, з них - болота (землі, які знаходяться під комишевою рослинністю та піддаються заболоченості) - 1, 0407 га, капітальна одноповерхова - 0,0887 га, тимчасова - 0,0031 га, під проїздами, проходами і площадками - 4,7895 га, під зеленими насадженнями - 0,0780 га (в зоні навколо об'єкту культурної спадщини (курган) -1,0842 га, для експлуатації та обслуговування бази стоянки моторних та веслових човнів, будинків відпочинку рибалок та мисливців за адресою вул.Генерала Глібова,2а, м. Біляївка Одеської області.

Разом з тим, 15.08.2014р. Управлінням Держземагентства у Біляївському районі Одеської області складено та направлено позивачу висновок №01-05-09/8592 про розгляд проекту землеустрою щодо відведення МГО «Клуб мисливців та рибалок Дністро» в довгострокову оренду терміном на 49 років земельної ділянки (підстава - розпорядження Одеської ОДА від 17.06.2013р. №602/А-2013), згідно з яким, проект землеустрою не погоджується та направляється на доопрацювання, оскільки, зокрема, на підставі планово-картографічних матеріалів земельна ділянка під забудовою складає 0,0918 га, згідно п.2 ст.134 ЗК України «не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі розташування на земельних ділянках об'єктів нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб», а також запропоновано надати обґрунтування збільшення площі земельної ділянки.

03.11.2014 року Управління Держземагентства у Біляївському районі Одеської області, розглянувши проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки вдовгострокову оренду на 49 років орієнтованою площею 6,00 га із земель водного фонду для обслуговування та експлуатації бази стоянки моторних та веслових човнів, боксів для зберігання човнового та рибальського приладдя, будинків відпочинку рибалок та мисливців, що розташовані за адресою: вул.Генерала Глібова,2а, м.Біляївка, Біляївського району, Одеської області (за межами населеного пункту), було складено висновок №01-05-09/11741 про повернення вказаного проекту на доопрацювання, оскільки на планово-картографічних матеріалах в експлікаціях в експлікації земельних угідь невірно вказані угіддя, а саме: гр. 63 Форми 6-зем та гр. 49 Форми 6-зем, в зв'язку з чим Управлінням Держземагентства у Біляївському районі Одеської області не погоджено проект землеустрою щодо відведення МГО «Клуб мисливців та рибалок Дністро» земельної ділянки та направлено його на доопрацювання.

Також у цій відмові вказано, що зазначені у Висновку від 15.08.2014р. зауваження (стосовно надання обґрунтування збільшення площі земельної ділянки) не були виправлені позивачем, та слід подати обґрунтування збільшення площі земельної ділянки (6,0000 га), яка передається в оренду без наявних об'єктів нерухомого майна (а саме, будинки відпочинку мисливців та рибалок).

Не погоджуюсь з такими діями та рішенням відповідача, позивач оскаржив їх до суду.

Вирішуючи справу по суті та відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з необґрунтованості та недоведеності позовних вимог та, відповідно з правомірності дій та спірного рішення відповідача.

Колегія суддів апеляційного суду, уважно дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, цілком погоджується з такими висновками суду 1-ї інстанції і вважає їх обгрунтованими, з огляду на наступне.

Частиною 2 ст.19 Конституції України та ст.24 Закону України «Про місцеве самоврядування» встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як слідує зі змісту ст.ст.1,78 Земельного кодексу України, земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній і державній власності та є, в свою чергу, основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною Держави.

Згідно із приписами ст.ст.3,4 ЗК України, земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, Законами України «Про землеустрій» і «Про оренду землі», а також прийнятими відповідно до них іншими нормативно-правовими актами.

Так, землеустрій здійснюється на підставі: а) рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо проведення робіт із землеустрою; б) укладених договорів між юридичними чи фізичними особами (землевласниками і землекористувачами) та розробниками документації із землеустрою; в) судових рішень (ст.22 ЗУ «Про землеустрій»).

Відповідно до вимог ст.25 Закону України «Про землеустрій», документація із землеустрою розробляється у вигляді програм, схем, проектів, спеціальних тематичних карт, атласів, технічної документації. До видів документації із землеустрою входять, зокрема, проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

При чому, склад, зміст і правила оформлення кожного виду документації із землеустрою регламентуються відповідною нормативно-технічною документацією з питань здійснення землеустрою.

Документація із землеустрою формується і зберігається в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідність документації із землеустрою положенням нормативно-технічних документів, державних стандартів, норм і правил у сфері землеустрою засвідчується: 1) у паперовій формі - підписом та особистою печаткою сертифікованого інженера-землевпорядника, який відповідає за якість робіт із землеустрою; 2) в електронній формі - електронним цифровим підписом сертифікованого інженера-землевпорядника, який відповідає за якість робіт із землеустрою, згідно із законодавством про використання електронного цифрового підпису.

Як передбачено ст.26 вказаного Закону №858-IV, замовниками документації із землеустрою можуть бути органи державної влади, Рада міністрів АР Крим, органи місцевого самоврядування, землевласники і землекористувачі.

Подання документації із землеустрою до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, для внесення відомостей до Державного земельного кадастру від імені замовника документації здійснюється її розробником, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з приписами ст.50 Закону України «Про землеустрій», проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок складаються у разі зміни цільового призначення земельних ділянок або формування нових земельних ділянок.

Проекти ж землеустрою щодо відведення земельних ділянок, в свою чергу, включають: завдання на розроблення проекту землеустрою; пояснювальну записку; копію клопотання (заяви) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у разі формування та/або зміни цільового призначення земельної ділянки за рахунок земель державної чи комунальної власності); рішення Верховної Ради АР Крим, Ради Міністрів АР Крим, відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у випадках, передбачених законом); письмову згоду землевласника (землекористувача), засвідчену нотаріально (у разі викупу (вилучення) земельної ділянки в порядку, встановленому законодавством), або рішення суду; довідку з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями; матеріали геодезичних вишукувань та землевпорядного проектування (у разі формування земельної ділянки); відомості про обчислення площі земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки); копії правовстановлюючих документів на об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці (за наявності таких об'єктів); розрахунок розміру втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва (у випадках, передбачених законом); розрахунок розміру збитків власників землі та землекористувачів (у випадках, передбачених законом); акт приймання-передачі межових знаків на зберігання (у разі формування земельної ділянки); акт перенесення в натуру (на місцевість) меж охоронних зон, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон і зон особливого режиму використання земель за їх наявності (у разі формування земельної ділянки); перелік обмежень у використанні земельних ділянок; викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки); кадастровий план земельної ділянки; матеріали перенесення меж земельної ділянки в натуру (у разі формування земельної ділянки); матеріали погодження проекту землеустрою.

Як встановлено судами обох інстанцій з матеріалів справи, позивачем було подано на погодження відповідача «Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в довгострокову оренду на 49 років орієнтованою площею 6,00 га із земель водного фонду для обслуговування та експлуатації бази стоянки моторних та веслових човнів, боксів для зберігання човнового та рибальського приладдя, будинків відпочинку рибалок та мисливців, що розташовані за адресою: вул.Генерала Глібова,2а, м.Біляївка, Біляївського району, Одеської області (за межами населеного пункту)» з доданими до нього додатками, розроблений Одеською філією УДПІПСВ «Укрдіпросад».

Так, по справі встановлено, що одним із зауважень до висновку від 03.11.2014р. №01-05-09/11741 Управління Держземагентства у Біляївському районі Одеської області було те, що в ному було не вірно вказані угіддя на планово-картографічних матеріалах в експлікаціях земельних угідь (гр. 63 форми 6- зем та гр. 49 форми 6- зем).

Як вбачається з наданих планово-картографічних матеріалів в експлікаціях земель, наявних у проекті землеустрою, в них зазначено, що частина площі спірної земельної ділянки, що підлягає відведенню у розмірі 1,0407 га, відповідно до гр.63 є - «болота» (т.б. землі, які знаходяться під комишевою рослинністю та піддаються заболоченості).

До того ж, як видно з матеріалів справи, 20.02.2014 року за №01-05-14/1247 Управлінням Держземагентства у Біляївському районі Одеської області була надана позивачу довідка по Формі 6-зем, згідно якої, станом на 01.01.2014 року земельна ділянка пл.6 га, розташована за адресою: вул.Генерала Глібова,2а, м.Біляївка (за межами населеного пункту), що передбачена до відведення в довгострокову оренду терміном на 49 років МГО «Клуб мисливців та рибалок Дністро» для обслуговування та експлуатації бази стоянки моторних та веслових човнів, боксів для зберігання човнового та рибальського приладдя, будинків відпочинку рибалок та мисливців в рядку 90 Форми 6-зем - водогосподарські підприємства в графі 72 Форми 6-зем - внутрішні води, в графі 52 Форми 6-зем - землі, які використовуються для технічної інфраструктури.

Так, відповідно до змісту положень «Інструкції з заповнення державної статистичної звітності з кількісного обліку земель форми №№6-зем, 6а-зем, 6б-зем, 2-зем» (із зм. та доп., затв. наказом ДК статистики України від 05.11.1998р. №377), Закону України «Про Державний земельний кадастр» та Постанови КМУ «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру», відомості щодо кількості та якості земель узагальнюються центральним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів.

Згідно з вказаною Інструкцією, звіт за формою № 6-зем складається за станом на 1 січня кожного року і включає 2 (два) розділи: землі, які входять до адміністративно-територіальних одиниць (розділ перший), у тому числі в межах населених пунктів (розділ другий); у звітах вказують площі земель, що перебувають у власності, постійному і тимчасовому користуванні юридичних та фізичних осіб, за винятком тих площ земель, які надані в тимчасове користування іншим власникам землі і землекористувачам із земель, що перебувають у власності або в постійному користуванні цих юридичних і фізичних осіб; площі земель і розподіл їх за власниками землі, землекористувачами, угіддями та видами економічної діяльності в межах територій, які входять до адміністративно-територіальних одиниць, у тому числі окремо - в межах населених пунктів, зрошувані та осушені землі, розподіл земель за формами власності.

Водночас, незважаючи на дані довідки по Формі 6-зем від 20.02.2014р. №01-05-14/1247, розробником документації - Одеською філією УДПІПСВ «Укрдіпросад» на планово-катрографічних матеріалах в експлікації земельних угідь невірно вказані угіддя, а саме: гр.63 Форми 6-зем та гр.49 Форми 6-зем, що не відповідає вимогам наказу Державного комітету статистики України від 05.11.1998р. №377 «Про затвердження форм державної статистичної звітності з земельних ресурсів» та «Інструкції з заповнення державної статистичної звітності з кількісного обліку земель (форми 6-зем, 6а-зем, 6б-зем, 2-зем)», де зазначенні угіддя обліковуються гр. 72 форми 6-зем та гр. 52 форми 6-зем.

Отже, вищенаведені норми законодавства та встановлені обставини, на думку суду, спростовують твердження позивача про те, що графа 63 Наказу передбачає - дані про відкриті заболочені землі (болота) рослинність яких складається переважно із розкладеного моху та інших рослин, зокрема комишева рослинність відносяться до категорії інших рослин, зазначених у графі 63, відтак, викладені зауваження відповідача у висновку в цій частині знайшли своє підтвердження в судовому процесі та визнаються судом обґрунтованими.

Окрім того, відповідач, посилаючись на оскаржуваний висновок, вказує на необхідність надання обґрунтування збільшення площі земельної ділянки, повторно після надання попереднього висновку від 15.08.2014р.

Так, згідно планово-картографічних матеріалів проекту землеустрою щодо відведення МГО «Клуб мисливців та рибалок Дністро» земельної ділянки в довгострокову оренду строком на 49 років орієнтованою площею 6га із земель водного фонду для обслуговування та експлуатації бази стоянки моторних та веслових човнів, боксів для зберігання човнового та рибальського приладдя, будинків відпочинку рибалок та мисливців, що розташовані за адресою: вул.Ген.Глібова,2а, м.Біляївка (за межами населеного пункту), площа земельної ділянки, що знаходиться під забудовою, яка належить позивачу складає лише 0,0918 га., а орієнтована площа земельної ділянки, що відводиться, складає аж 6,0 га.

Частиною 1 статті 93 ЗК України передбачено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

А згідно з вимогами ч.1 ст.116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Також, слід звернути увагу й на те, що за правилами ч.ч.1,2 ст.124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними ст.122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених ч.ч.2,3 ст.134 цього Кодексу.

Як видно з матеріалів справи позивач стверджує, що відповідач нібито протиправно відмовив йому у погодженні проекту землеустрою з підстав відсутності обґрунтування збільшення площі земельної ділянки до 6,0 га, т.б. з урахуванням того, що площа забудови під об'єктами нерухомості складає всього 0,0918 га.

Відповідно до ч.ч.1,4,5,6,7 ст.186-1 ЗК України, проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності підлягає обов'язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин. Розробник подає на погодження до органу, визначеного в частині першій цієї статті, за місцем розташування земельної ділянки оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а до органів, зазначених у ч.ч.2,3 цієї статті, - завірені ним копії проекту. Органи, зазначені в ч.ч.1-3 цієї статті, зобов'язані протягом 10-ти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов'язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері. Підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації. У разі якщо проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки підлягає обов'язковій державній експертизі землевпорядної документації, погоджений проект подається замовником або розробником до центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин, або його територіального органу для здійснення такої експертизи. Органам, зазначеним у ч.ч.1-3 цієї статті, при погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки забороняється вимагати: додаткові матеріали та документи, не включені до проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки відповідно до ст.50 Закону України «Про землеустрій»; надання погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки будь-якими іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями; проведення будь-яких обстежень, експертиз та робіт. Кожен орган здійснює розгляд та погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки самостійно та незалежно від погодження проекту іншими органами, зазначеними у ч.ч.1-3 цієї статті, у визначений законом строк.

Таким чином, позивач не оскаржує Висновок від 03.11.2014р. з підстав протиправності дій відповідача, пов'язаних з поверненням проекту землеустрою на доопрацювання, а сприймає цей Висновок як фактичну відмову у погодженні цього проекту землеустрою, що, в даному випадку, не відповідає змісту оскарженого Висновку.

Не оскаржені у позовній заяві також і самі дії відповідача з мотивів їх невідповідності повноваженням територіального органу виконавчої влади у сфері земельних відносин, визначеним ч.ч.6,7 ст.186-1 ЗК України.

Одночасно, судова колегія, як і суд 1-ї інстанції, ще раз звертає увагу на те, що оскаржуваним висновком, як і попереднім від 15.08.2014р., проект землеустрою був повернутий лише на доопрацювання, тобто принципової відмови у погодженні даного проекту землеустрою до цього часу фактично не було, а тому, відповідно, порушень вимог ч.ч.6,7 ст.186-1 ЗК України, на які посилається позивач у своєму позові, відповідач у зв'язку із оскаржуваним Висновком від 03.11.2014р. не допустив.

По-друге, слід зазначити, що ст.50 Закону України «Про землеустрій» вимагає включення до проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, зокрема, відомостей про обчислення площі земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки, як в даному випадку), проте в матеріалах проекту землеустрою (зміст - а.с.124-125, проект землеустрою - а.с.23-124) саме таких відомостей судом не виявлено.

Що ж стосується питання, на яких саме засадах (конкурентних чи інших) має передаватись в оренду ця спірна земельна ділянка, а також правомірності обґрунтування оскаржуваного висновку положеннями ч.1 ст.134 ЗК України, то ці обставини, на думку суду, взагалі виходять за межі предмету спору та не належать до предмету доказування у данй справі, т.к. земельна ділянка площею 6,0 га фактично ще не сформована та не має кадастрового номеру, а отже не є наразі об'єктом цивільних прав.

Будь-які висновки суду стосовно засад її передачі в оренду в такому разі є передчасними та є опосередкованим втручанням у процедуру передачі в оренду земельної ділянки та компетенцію органів, які за законом приймають відповідні рішення в межах своїх повноважень, визначених ЗК України та Законом України «Про оренду землі».

Окрім того, ще необхідно вказати й про те, що Управління Держземагентства у Біляївському районі Одеської області фактично вже двічі вказувало позивачу - МГО «Клуб мисливців та рибалок Дністро» на необхідність обґрунтування площі земельної ділянки, що відводиться, однак, позивачем до цього часу будь-яких доказів чи пояснень, стосовно невиконання 1-го висновку від 15.08.2014р., аналогічного (частково) оскаржуваному (від 03.11.2014р.), судам обох інстанцій так і не надано.

Також, слід зазначити і про те, що відповідно до приписів п.п.1,3,4.6. «Положення про Управління (Відділ) Держземагентства у районі» (затв. наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України 10.05.2012р. №258 та за реєстр. в МЮ України 30.05.2012р. за №853/21165), управління Держземагентства у Біляївському районі є територіальним органом Державного агентства земельних ресурсів України та йому підпорядковане.

Завданням Управління (Відділу) є реалізація повноважень Держземагентства України на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці. Управління, відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, у межах, визначених законодавством, бере участь у погодженні документації із землеустрою.

Таким чином, з урахуванням вищевикладених норм діючого законодавства та оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, судова колегія приходить до аналогічного, що і суд 1-ї інстанції висновку про необґрунтованість та безпідставність позовних вимог МГО «Клуб мисливців та рибалок Дністро».

При цьому, як вже зазначалося вище, апеляційний суд ще раз звертає увагу на той факт, що оскаржуваним висновком відповідача №01-05-09/11741 від 03.11.2014 року проект землеустрою фактично повернуто на доопрацювання, що, в свою чергу, не позбавляє права позивача, після усунення недоліків, повторно звернутися з цим проектом до Управління Держземагентства у Біляївському районі Одеської області.

До того ж, ще слід зазначити й про те, що відповідно до приписів ст.ст.11,71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст.86 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

А у відповідності до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, що, в свою чергу, в даному випадку, і було належним чином зроблено відповідачем при розгляді даної справи в судах 1-ї та 2-ї інстанцій.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні даної справи не допустив, вірно встановив фактичні обставини справи та надав їм належної правової оцінки. Наведені ж у апеляційній скарзі доводи, правильність висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на припущеннях та невірному трактуванні норм матеріального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Отже, за таких обставин, колегія суддів апеляційного суду, діючи виключно в межах доводів апеляційної скарги, відповідно до ст.200 КАС України, залишає цю апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову окружного суду - без змін.

Керуючись ст.ст.195,197,198,200,205,206,254 КАС України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Місцевої громадської організації «Клуб мисливців та рибалок Дністро» - залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2014 року -без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням апеляційного суду.

Головуючий: Ю.В. Осіпов

Судді: О.С. Золотніков

В.О. Скрипченко