Справа № 810/2268/15
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2015-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2015 року (16:42 год.) м. Київ №810/2268/15

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнової А.О., за участю секретаря судового засідання Гололобова В.Ю., розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Київського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія" Роста" про стягнення адміністративно-господарських санкцій,

за участю представників сторін:

від позивача: Кальба Т.В., довіреність № 02-09 від 26.01.2015

від відповідача: Кожеймяка К.С., довіреність б/н від 09.06.2015

Суть спору: До Київського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Київського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Роста» про стягнення адміністративно-господарських санкцій у розмірі 8706,25 грн. та пені за порушення термінів сплати санкцій у розмірі 374,53 грн.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що відповідно до положень Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, встановлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, у фізичної особи, яка використовує найману працю.

Позивач зазначає, що за одне робоче місце, призначене для працевлаштування інвалідів і не зайнятих інвалідами, відповідач до 16.04.2015 повинен був самостійно сплатити адміністративно-господарські санкції, однак цього не було здійснено, що не дозволяє в повній мірі створити інвалідам необхідні умови, які дають можливість вести повноцінний спосіб життя.

Відповідач позов не визнав з підстав, зазначених у письмових запереченнях до позову, згідно яких стверджує, що середньооблікова чисельність штатних працівників на підприємстві ТОВ «Компанія «Роста» у 2014 році (з січня по грудень включно) не перевищувала 7 осіб, що підтверджується відповідними штатними розписами, а також розрахунками середньооблікової чисельності штатних працівників.

Тому відповідач зазначає, що порушень статті 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» з боку відповідача не допущено, оскільки середньооблікова чисельність штатних працівників на підприємстві за 2014 рік не перевищувала 7 осіб.

У судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, просив залишити позов без задоволення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін та оцінивши докази, які є у справі, суд

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Роста», ідентифікаційний код юридичної особи - 37309706, місцезнаходження юридичної особи: 08360, Київська область, Бориспільський район, село Любарці, вулиця Леніна, будинок 1-Б, зареєстровано в якості юридичної особи 17.11.2010, що підтверджується спеціальним витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб - та фізичних осіб підприємців від 02.06.2015 (а.с.14-16).

Відповідач знаходиться на обліку у Київському обласному відділенні Фонду соціального захисту інвалідів.

Статтею 43 Конституції України задекларовано право кожного на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Виконання та реалізація зазначеної конституційної норми забезпечується законами України, підзаконними актами та актами ненормативного характеру, які встановлюють механізм реалізації права на працю.

Відповідно до частини восьмої статті 69 Господарського кодексу України підприємство з правом найму робочої сили забезпечує визначену відповідно до закону кількість робочих місць для працевлаштування, зокрема, інвалідів. Відповідальність підприємства за невиконання даної вимоги встановлюється законом.

Спеціальним законом, який визначає основи соціальної захищеності інвалідів в Україні і гарантує їм рівні з усіма іншими громадянами можливості для участі в економічній, політичній і соціальній сферах життя суспільства, створення необхідних умов, які дають можливість інвалідам вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними здібностями і інтересами, є Закон України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" від 21.03.91 N 875-XII (зі змінами та доповненнями) (далі - Закон № 875-ХІІ).

Згідно з частиною третьою ст. 18 Закону України № 875-ХІІ підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов'язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про реабілітацію інвалідів в Україні" від 06.10.2005 N 2961-IV робоче місце інваліда - місце або виробнича ділянка постійного або тимчасового знаходження особи у процесі трудової діяльності на підприємствах, в установах і організаціях;

спеціальне робоче місце інваліда - окреме робоче місце або ділянка виробничої площі, яка потребує додаткових заходів з організації праці особи з урахуванням її індивідуальних функціональних можливостей, обумовлених інвалідністю, шляхом пристосування основного і додаткового устаткування, технічного обладнання тощо.

Відповідно до положень частини 1 та 2 статті 19 Закону № 875-ХІІ для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця. Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування інвалідів відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, і забезпечують працевлаштування інвалідів. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення.

Частиною 9 статті 19 Закону № 875-ХІІ передбачено, що підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, в яких за основним місцем роботи працює 8 і більше осіб, реєструються у відповідних відділеннях Фонду соціального захисту інвалідів за своїм місцезнаходженням і щороку подають цим відділенням звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів.

Статтею 20 Закону № 875-ХІІ встановлено обов'язок підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачувати відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, на яких працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, у фізичної особи, яка використовує найману працю.

Адміністративно-господарські санкції розраховуються та сплачуються підприємствами, установами, організаціями, у тому числі підприємствами, організаціями громадських організацій інвалідів, фізичними особами, зазначеними в частині першій цієї статті, самостійно в строк до 15 квітня року, наступного за роком, в якому відбулося порушення нормативу, встановленого частиною першою статті 19 цього Закону, а порушення термінів сплати вказаних санкцій тягне за собою нарахування пені. Пеня обчислюється виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк (ч.4, 5 ст. 20 Закону України №875 - ХІІ).

Таким чином, законодавство України покладає обов'язок працевлаштування інвалідів на орган державної влади з питань праці та соціальної політики, орган місцевого самоврядування та громадські організації інвалідів за умови створення підприємствами (роботодавцями) робочих місць для інвалідів та інформування зазначених органів з метою їх працевлаштування.

Забезпечення прав інвалідів на працевлаштування та оплачувану роботу, в тому числі з умовою про виконання роботи вдома, здійснюється шляхом їх безпосереднього звернення до підприємств, установ, організацій (роботодавців) чи до державної служби зайнятості.

Постановою КМУ від 31.01.2007 № 70 «Про реалізацію статей 19 і 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» затверджений Порядок подання підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, звітів про зайнятість і працевлаштування інвалідів та інформації, необхідної для організації їх працевлаштування, який визначає процедуру подання підприємствами, установами, організаціями, у тому числі підприємствами, організаціями громадських організацій інвалідів, фізичними особами, що використовують найману працю, в яких за основним місцем роботи працює вісім і більше осіб, звітів про зайнятість і працевлаштування інвалідів відділенням Фонду соціального захисту інвалідів та інформації про наявність вільних робочих місць (вакантних посад) для працевлаштування інвалідів - центру зайнятості. Зазначена норма кореспондується із приписами ч. 3 ст. 18 Закону України № 875-ХІІ.

Згідно з п. 2 зазначеного Порядку звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів роботодавці подають (надсилають рекомендованим листом) щороку до 1 березня відділенням Фонду, в яких вони зареєстровані, за формою, затвердженою Мінпраці за погодженням з Держкомстатом. Інформацію про наявність вільних робочих місць (вакантних посад) для працевлаштування інвалідів роботодавці подають центру зайнятості за місцем їх реєстрації як платників страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття за формою, затвердженою Мінпраці за погодженням з Держкомстатом.

Відповідно до звіту про зайнятість і працевлаштування інвалідів за 2014 рік, складеного відповідачем за формою № 10-ПІ, затвердженою наказом Міністерства праці і соціальної політики України від 10.02.2007 № 42, зазначено середньооблікову кількість штатних працівників облікового складу, що працювали у 2014 році, - 8 осіб, з них осіб, яким за висновками медико-соціальних експертних комісій встановлена інвалідність у відповідному рядку проставлений прочерк; норматив кількості працівників-інвалідів, які повинні працювати на підприємстві не визначена (рядок не заповнений); фонд оплати праці - 139300,00 грн., середньорічна заробітна плата штатного працівника - 17412,00 грн., сума адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів відповідачем не визначена (у відповідному рядку проставлений прочерк) (а.с.5).

Суд зазначає, що згідно письмових заперечень відповідача середньооблікова чисельність штатних працівників за 2014 рік склала 7,27, хоча в звіті відповідача за формою 10-ПІ, зазначено середньооблікову кількість штатних працівників облікового складу, що працювали у 2014 році, - 8 осіб, з приводу чого суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 3.1 Інструкції зі статистики кількості працівників, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 28 вересня 2005 року N 286, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 30 листопада 2005 року за N 1442/11722 (далі - інструкція №286) середня кількість працівників підприємства за період (місяць, квартал, з початку року, рік) визначається як сума таких показників:

середньооблікової кількості штатних працівників;

середньої кількості зовнішніх сумісників;

середньої кількості працюючих за цивільно-правовими договорами.

Згідно пункту 3.2 Інструкції №286 середньооблікова кількість штатних працівників розраховується на підставі щоденних даних про облікову кількість штатних працівників, які повинні уточнюватись відповідно до наказів про прийом, переведення працівника на іншу роботу та припинення трудового договору.

Відповідно до пункту 3.2.1 Інструкції №286 середньооблікова кількість штатних працівників за місяць обчислюється шляхом підсумовування кількості штатних працівників облікового складу за кожний календарний день звітного місяця, тобто з 1 по 30 або 31 число (для лютого - по 28 або 29), включаючи вихідні, святкові та неробочі дні, і ділення одержаної суми на число календарних днів звітного місяця.

Середньооблікова кількість штатних працівників за період з початку року (у тому числі за квартал, півріччя, 9 місяців, рік) обчислюється шляхом підсумовування середньооблікової кількості штатних працівників за всі місяці роботи підприємства, що минули за період з початку року до звітного місяця включно, та ділення одержаної суми на кількість місяців у цьому періоді, тобто відповідно на 2, 3, 4, ... 12 (пункт 3.2.5 Інструкції №286).

Відповідно до пункту 3 додатку до Інструкції № 286 округлення результатів обчислень для відображення у формах державних статистичних спостережень з праці здійснюється за правилом парної цифри. Округлюються цифри поступово справа наліво: якщо остання значуща цифра менше або дорівнює "4", вона відкидається; якщо - більше або дорівнює "6", найближча ліворуч від неї цифра збільшується на одиницю. Якщо остання значуща цифра "5", найближча ліворуч від неї цифра збільшується на одиницю, якщо вона непарна, а парна залишається без змін.

Відповідачем надано копії штатних розписів ТОВ «Компанія «Роста» на 2014 рік:

- штатний розпис введений в дію 02.01.2014, затверджений наказом №01-од від 02.01.2014 «Про затвердження штатного розпису на 2014 рік», згідно якого встановлена кількість штатних одиниць - 5,5 (а.с.51-52);

- штатний розпис від 01.04.2014, затверджений наказом №02-од від 02.04.2014 «Про внесення змін до штатного розпису», згідно якого встановлена кількість штатних одиниць - 5,5 (а.с.53-54);

- штатний розпис від 01.07.2014, затверджений наказом №03-од від 01.07.2014 «Про затвердження змін до штатного розпису», згідно якого встановлено кількість штатних одиниць - 11,5 (а.с.55-56);

- штатний розпис від 30.09.2014, затверджений наказом №04-од від 30.09.2014 «Про затвердження змін до штатного розпису», згідно якого встановлена кількість штатних одиниць - 10,5 (а.с.56-57);

- штатний розпис від 01.12.2014, затверджений наказом №05-од від 28.11.2014 «Про внесення змін до штатного розпису», згідно якого встановлена кількість штатних одиниць - 8,5 (а.с.59-61).

Відповідачем надано суду розрахунки середньооблікової кількості штатних працівників за період січень-грудень 2014 року, згідно яких середньооблікова кількість штатних працівників складає:

за січень 2014 - 4,39 (а.с.66); за лютий 2014 - 5,00 (а.с.67); за березень 2014 року - 5,00 (а.с.68); за квітень 2014 року - 4,03 (а.с.69); за травень 2014 року - 4,03 (а.с.70); за червень 2014 року - 4,00 (а.с.71); за липень 2014 року - 11,00 (а.с.72); за серпень 2014 року - 11,00 (а.с.73); за вересень 2014 - 10,97 (а.с.74); за жовтень 2014 - 10,00 (а.с.75); за листопад 2014 - 9,87 (а.с.76); за грудень 2014 - 8,00 (а.с.77).

На підтвердження правильності здійсненних щомісячних розрахунків середньооблікової кількості штатних працівників, а саме на підтвердження кількості штатних працівників облікового складу підприємства за кожний календарний день/місяць, відповідачем надано копії наступних документів:

- податкових розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (Форма №1 ДФ) за 1 квартал 2014 року (а.с.84-86), за 2 квартал 2014 року (а.с.87-89), за 3 квартал 2014 року (а.с.90-92), за 4 квартал 2014 року (а.с.93-95), в яких міститься інформація про кількість працівників у звітному періоді, суми виплаченого доходу, дати прийняття/звільнення з роботи працівника;

- копії таблиць по руху персоналу ТОВ «Компанія «Роста» з січня по грудень 2014 року, в яких міститься, зокрема, інформація про дату прийняття/звільнення працівника (а.с.105-116);

- копії додатків № 4 до Звітів по єдиному соціальному внеску за січень-грудень 2014 року включно, в яких зазначено кількість відпрацьованих днів працівниками відповідача в період перебування у трудових/цивільно-правових відносинах протягом звітного періоду (а.с.117-210).

Правильність проведених відповідачем щомісячних розрахунків середньооблікової кількості штатних працівників перевірена судом, підтверджується матеріалами справи та не заперечується представником позивача, а тому середньооблікова кількість штатних працівників ТОВ «Компанія «Роста» за 2014 рік складає 7,27 ( (4,39 + 5,00 + 5,00 + 4,03 + 4,03+ 4,00 + 11,00 + 11,00 + 10,97 + 10,00 + 9,87 + 8,00) / 12 місяців = 7,27 ). Враховуючи правила округлення результатів обчислень, відповідно до пункту 3 додатку до Інструкції № 286, середньооблікова кількість штатних працівників ТОВ «Компанія «Роста» за 2014 рік складає 7 осіб.

Відтак суд зазначає, що у звіті про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2014 рік за формою 10-ПІ відповідачем помилково у графі середньооблікова кількість штатних працівників зазначено « 8», замість правильної кількості « 7».

Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів, що передбачений статтею 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» для ТОВ «Компанія «Роста» установлений у розмірі 4 відсотків від середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а середньооблікова кількість штатних працівників ТОВ «Компанія «Роста» за 2014 рік складає 7 осіб (7 х 4% = 0,28), а тому адміністративно-господарські санкції, передбачені статтею 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів до ТОВ «Компанія «Роста» не можуть бути застосовані.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що у задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

В судовому засіданні 07.09.2015 судом проголошено вступну та резолютивну частину постанови. В повному обсязі постанову складено 14.09.2015.

На підставі викладеного, керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити у повному обсязі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Кушнова А.О.