Справа № 2а-819/75/13
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2015-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2015 року Справа № 876/6922/13

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Обрізко І.М.

суддів Левицької Н.Г., Сапіги В.П.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Львові апеляційну скаргу суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1 на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2013 року по справі за позовом суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1 до Кременецької міжрайонної державної податкової інспекції Тернопільської області про скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

05 січня 2013 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до Кременецької міжрайонної державної податкової інспекції Тернопільської області (Шумського відділення) про скасування податкового повідомлення-рішення № від 28 грудня 2012 року, яким визначено податкове зобов'язання по податку на доходи фізичних осіб в сумі 1650 грн. за основним платежем та 1432 грн. 50 коп. - штрафними (фінансовими) санкціями.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що підставою для проведення перевірки Кременецькою МДПІ стала письмова інформація, що надійшла від громадян ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про використання позивачем праці останнього у період з липня по листопад 2011 року та з травня по жовтень 2012 року без укладення трудового договору. Проте, на його думку дана інформація є недостовірною, а податковий орган безпідставно взяв її до уваги та врахував при винесенні оспорюваного податкового повідомлення-рішення.

Оскаржуваною постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2013 року в задоволенні позову відмовлено. Суд виходив з того, що в порушення вимог п.167.1 ст. 167, пп.168.1.1 п. 168 ст. 168 та вимог пп. «а» п. 176.2 ст. 176 ПК України фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 не утримано та не перераховано до бюджету податок з доходів фізичних осіб з виплачених найманим особам доходів на загальну суму 1650 грн.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, сторона позивача подала апеляційну скаргу, з якої із-за порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідності висновків суду обставинам справи, просить його скасувати та постановити рішення, яким задоволити позовні вимоги.

Покликання апелянта маються на те, що суд при прийнятті рішення керувався одними доказами та не брав до уваги інші, що свідчить про неповне з'ясування обставин справи.

У разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів (п.2 ч. 1 ст. 197 КАС України із змінами і доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 07.07.2010 року N 2453-VI), що є достатнім для розгляду даної справи.

Судова колегія заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне її відхилити.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що з 11 по 17 грудня 2012 року працівниками Кременецької МДПІ було проведено позапланову виїзну перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з питань ухилення від оподаткування виплаченої (нарахованої) найманим особам (у тому числі без документального оформлення) заробітної плати, пасивних доходів, додаткових благ, інших виплат та відшкодувань, що підлягають оподаткуванню, у тому числі внаслідок не укладання платником податків трудових договорів з найманими особами за період з 01 жовтня 2009 року по 05 грудня 2012 року.

24 грудня 2012 року за результатами цієї перевірки складено акт №102/17/НОМЕР_2. На підставі висновків акту Шумським відділенням Кременецької МДПІ прийнято податкове повідомлення-рішення № від 28 грудня 2012 року, яким позивачу нараховано 1650 грн. податку на доходи найманих працівників та 1432,50 грн. штрафних (фінансових) санкцій.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, акту перевірки (а.с.8-13), фізична особа-підприємець ОСОБА_1 використовував працю одного найманого працівника - ОСОБА_2 без укладання відповідного трудового договору.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо порушення позивачем вимог п.167.1 ст. 167, п.п.168.1.1 п.168.1 ст. 168, п.п. «а» п.176.2 ст. 176 та п.119.2 ст. 119 ПК України.

Відповідно до ст. 21 КЗпПУ, трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначеною цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним органом чи фізична особа, зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Згідно з ст. 24-1 КЗпПУ (в редакції, чинній на час існування спірних правовідносин), у разі укладення трудового договору між працівником і фізичною особою фізична особа або за нотаріальним дорученням уповноважена нею особа повинна у тижневий строк з моменту фактичного допущення працівника до роботи зареєструвати укладений у письмовій формі трудовий договір у державній службі зайнятості за місцем свого проживання у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення.

Проаналізувавши матеріали справи, зокрема акт перевірки від 24 грудня 2012 року (а.с. 8-14), пояснення та заяви (а.с. 21, 22, 24, 26-30), матеріали кримінального провадження (а.с. 60-62), пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 використовував працю найманого працівника - ОСОБА_2 всупереч вимогам чинного законодавства без укладення трудового договору.

Відповідно до п.п.168.1.1.-168.1.4 ст. 168 ПК України, податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в ст. 167 цього кодексу.

Підпунктом 14.1.180 пункту 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що податковим агентом серед інших є також фізична особа, що є суб'єктом підприємницької діяльності чи здійснює незалежну професійну діяльність, яка використовує найману працю інших фізичних осіб, щодо виплати заробітної плати (інших виплат та нагород) таким іншим фізичним особам.

Відповідно до п. 176.2. ст. 176 ПК України, особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов'язані:

а) своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок;

б) подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу, податковий розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку до органу державної податкової служби за місцем свого розташування. Такий розрахунок подається лише у разі нарахування сум зазначених доходів платнику податку податковим агентом протягом звітного періоду. Запровадження інших форм звітності з зазначених питань не допускається.

Відтак, під час виплати доходів найманому працівникові, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 є податковим агентом, яким всупереч пп. «а» п. 176.2 ст. 176 ПК України не забезпечено своєчасного та повного нарахування, утримання та сплати (перерахування) до бюджету податку з доходу, який виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати та за її рахунок.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також відсутня невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 195, 196 ч.4, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, Львівський апеляційний адміністративний суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1 залишити без задоволення, постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2013 року у справі № 2-а/819/75/13 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена протягом двадцяти днів, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя І.М. Обрізко

Судді Н.Г. Левицька

В.П. Сапіга