Справа № 2а-9041/10/2670
Суддя: Донець В.А.
Дата ухвалення: 2010-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

11 червня 2010 року № 2а-9041/10/2670

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Донець В.А., розглянувши позовну заяву і додані до неї матеріали

ОСОБА_1 Рафаеля Алісагібовича
до Державної податкової інспекції у Дніпровському районі міста Києва
про скасування Акту від 26.04.2010р. №1467-17/НОМЕР_1 в частині
ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі Позивач) звернувся до Державної податкової інспекції у Дніпровському районі м. Києва (далі Відповідач) про часткове скасування акту від 26.04.2010 р. №1467-17/НОМЕР_1, складеного за результатами планової виїзної перевірки дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства субєкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_1 Рафаеля Алісагібовича за період з 01.01.2007 р. по 31.12.2009 р.

Згідно з частиною першою статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, зокрема, чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства і чи підсудна позовна заява даному адміністративному суду (пункт 4).

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження у справі, з огляду на таке.

Згідно з пунктом 1 статті 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Отже, обов'язковою умовою для відкриття провадження в адміністративній справі є наявність між сторонами публічно-правового спору.

Водночас статтею 17 КАС України встановлено, що компетенція адміністративних судів поширюється, зокрема, на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності (пункт 1 частини першої).

Чинне законодавство не містить визначення нормативно-правового акту. Разом з тим у Рішенні Конституційного Суду України від 16 квітня 2009 року №7-рп/2009 (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) зазначено, що до нормативних належать акти, які встановлюють, змінюють чи припиняють норми права, мають локальний характер, розраховані на широке коло осіб та застосовуються неодноразово, а ненормативні акти передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб'єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію (абзац перший пункту 4 мотивувальної частини рішення). Відповідна правова позиція висловлена Конституційним Судом України в пункті 1 мотивувальної частини Рішення від 23 червня 1997 року №2-зп (справа про акти органів Верховної Ради України).

Як вбачається з матеріалів позовної заяви Позивач просить скасувати: пункт 2.1 висновків акту перевірки від 26.04.2010 р. №1467-17/НОМЕР_1 щодо правильності визначення оподаткованого доходу, відображеного в деклараціях про доходи, з даними про суми оподаткованого доходу, визначеними в ході перевірки, де виявлено розбіжність у сумі 3238,00 грн. у період з 01.01.09 р. по 31.12.09 р.; пункт 2.7 висновків акту щодо невідповідності в цифрах загальної суми виручки від продажу алкогольних напоїв та пива, яка зазначена в звітах про суми нарахованого збору на розвиток виноградарства та хмелярства та не проведена через реєстратор розрахункових операцій, що в період з 01.01.2007 р. по 31.12.2009 р. складає 89042,02 грн.; пункт 2.7 висновків акту щодо порушення Позивачем пункту 11 та пункту 13 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" а саме, невідповідності суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків, сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій.

Відповідно до пункту 1.3 "Порядку оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства", затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 10 серпня 2005 р. №327, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 р. за №925/11205 за результатами проведення невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок фінансово-господарської діяльності суб'єктів господарювання оформляється акт, а в разі відсутності порушень податкового, валютного та іншого законодавства довідка (абзац перший). Акт службовий документ, який стверджує факт проведення невиїзної документальної або виїзної планової чи позапланової перевірки фінансово-господарської діяльності суб'єкта господарювання і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб'єктами господарювання (абзац другий).

Таким чином, оскаржуваний акт перевірки не є актом в розумінні КАС України, позаяк не породжує, не змінює, не припиняє щодо Позивача прав, обов'язків. Відтак між сторонами відсутній публічно-правовий спір.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 109 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 17, 104, 109, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_1 Рафаелю Алісагібовичу у відкритті провадження в адміністративній справі.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі надіслати Позивачу разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Роз'яснити Позивачеві, що повторне звернення тієї ж особи до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом пяти днів з дня її отримання особою, яка оскаржує ухвалу, за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом десяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя В.А. Донець