Справа № 640/14673/15-а
Суддя: Якуша Н. В.
Дата ухвалення: 2015-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.10.2015 року Київський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді Якуша Н.В.

при секретарі Пічугіної А.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Відділення з обслуговування Київського району відділу Державної автомобільної інспекції із обслуговування м. Харкова Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області, про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2015 року до суду звернувся ОСОБА_1 з уточненим в подальшому адміністративним позовом до відповідача з вимогами про визнання постанови серії ПС2 №233183 від 19.08.2015 року про адміністративне правопорушення незаконною та її скасування.

Обґрунтовуючи свої вимоги зазначав, що 19.08.2015 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п.15.9 ПДР України, а саме, що він 07.08.2015 року, керуючи службовим автомобілем марки ВАЗ2109, д.н.НОМЕР_1 виконав по вул. Блюхера, 21 зупинку (стоянку) в зоні дії пішохідного переходу.

Наголошував, що ані з протоколом ані з постановою він не згоден, оскільки фото, на підставі якого вони були складені, не може свідчити про вчинення саме ним цього правопорушення, саме у вказаному місці та саме в день, який було зазначено в заяві.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав уточнені позовні вимоги та просив їх задовольнити, посилався на обставини, які були викладені у позові.

Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України - органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст. 3 ЗУ "Про дорожній рух" - забезпечення безпеки дорожнього руху в Україні покладається на Державну автомобільну інспекцію, яка входить до системи органів Міністерства внутрішніх справ України.

Вирішуючи питання стосовно законності постанови суд виходить з того, що відповідно до ч.1 ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У відповідності до ч.1 ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення (КУпАП).

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадській порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Судовим розглядом встановлено, що постановою серії ПС2 №233183 від 19.08.2015 року, складеною інспектором ВДАІ Київського району ГУ МВС України в Харківській області капітаном міліції Певним

Д.В. на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 №284860 від 19.08.2015 року, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП. З їх змісту вбачається, що 07.08.2015 року о 16 год. 06 хв. керуючи автомобілем марки ВАЗ2109, д.н.НОМЕР_1 ОСОБА_1 виконав по вул. Блюхера, 21 зупинку (стоянку) в зоні дії пішохідного переходу, чим порушив п.15.9 ПДР.

Відповідно до п.15.9 Правил дорожнього руху України зупинка забороняється:

a) на залізничних переїздах;
б)на трамвайних коліях (крім випадків, обумовлених пунктом 15.8 цих Правил);
в)на естакадах, мостах, шляхопроводах і під ними, а також у тунелях;
г)на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі;
ґ)на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга;
д)у місцях, де відстань між суцільною лінією розмітки, розділювальною смугою чи протилежним краєм проїзної частини і транспортним засобом, що зупинився, менше 3 м;
е) ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає - ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків;
є) ближче 10 м від позначеного місця виконання дорожніх робіт і в зоні їх виконання, де це створить перешкоди технологічним транспортним засобам, що працюють;
ж) у місцях, де буде неможливим зустрічний роз'їзд або об'їзд транспортного засобу, що зупинився;
з) у місцях, де транспортний засіб закриває від інших водіїв сигнали світлофора або дорожні знаки;
и) ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

Згідно п.1 ст. 247 КпАП України обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2, ч. 4 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Згідно до вимог ч. 6 ст. 71 КАС України, якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Відповідно до положень КУпАП, правопорушення виявлені в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, мають бути зафіксовано за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

У даній справі про адміністративне правопорушення окрім протоколу та постанови про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1, інших доказів, які встановлювали б факт вчинення останнім правопорушення, не міститься.

Як вбачається з наданого протоколу про адміністративне правопорушення від 19 серпня 2015 року ОСОБА_1 безпосередньо в протоколі в графі «пояснення по суті порушення» власноруч зазначив, що з протоколом він не згоден.

Наявна в матеріалах справи копія повідомлення про адміністративне правопорушення від 07.08.2015 року та копії фото із зображенням автомобіля з державними номерами 1219 (21 регіон), які крім всього, також були долучені до справи самим позивачем, не є беззаперечними доказами того, що вказане правопорушення скоїв саме ОСОБА_1

Тобто, при складанні процесуальних документів відповідач не навів суду доказів, на підставі яких можна було б встановити наявність адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_1 у інкримінованому йому адміністративному правопорушенні, тому дії про притягнення останнього до адміністративної відповідальності суд вважає визнати неправомірними, а постанову про накладення на нього адміністративного стягнення - скасувати.

Також, виходячи з того, що позивач був звільнений від сплати судового збору при розгляді цієї категорії справ, то суд вважає за необхідне стягнути суму судового збору у розмірі 487,20 грн. саме з відповідача.

Керуючись ст.ст. 122, 251, 254-256, 276-282КУпАП, ст.ст.70, 71, 159-163, 167, 171-2 КАС України, КАС України, -

П О С Т А Н О В И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Відділення з обслуговування Київського району відділу Державної автомобільної інспекції із обслуговування м. Харкова Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області, про скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову серії ПС2 №233183 від 19.08.2015 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 255 грн.

Стягнути з Відділення з обслуговування Київського району відділу Державної автомобільної інспекції із обслуговування м. Харкова Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області на користь держави судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп.

Постанова набуває законної чинності після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка подається протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі застосування судом частини третьої ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова складена в єдиному примірнику в нарадчий кімнаті.

Суддя Якуша Н.В.