Справа № 804/13045/14
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2015-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Уханенка С.А.

суддів: Богданенка І.Ю. Дадим Ю.М.

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "АТЗТ ЄВРОМЕТАЛ" на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2014 р. по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "АТЗТ ЄВРОМЕТАЛ" до Дніпропетровської митниці Міндоходів про визнання протиправними та скасування рішення, картки відмови ,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2014 р. в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на необґрунтованість постанови суду першої інстанції, просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 19 грудня 2013 року між товариством з обмеженою відповідальністю «АТЗТ ЄВРОМЕТАЛ» (далі -ТОВ «АТЗТ ЄВРОМЕТАЛ», покупець, позивач, декларант) та компанією «OPTIMUM MASCHINEN GERMANY GMBH» (Німеччина) (далі - продавець) було укладено прямий зовнішньоекономічний контракт №19/12/13, відповідно до якого постачальник продає, а покупець придбаває товар на умовах, в кількості та асортименті, визначеному в специфікаціях.

Ціна товарів, що постачаються відповідно до контракту, визначена у специфікації. Валюта контракту та оплати - Євро, форма розрахунків встановлюється специфікацією.

Приймання товару по кількості та по якості здійснюється згідно діючого законодавства держави, в якій знаходиться пункт доставки.

Проте, під час проведення перевірки документів, наданих для митного оформлення було встановлено, що документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, містять розбіжності, а саме:

Плата експерту за надання ним послуг з організації та забезпечення перевезень імпортованих вантажів на умовах поставки, які передбачають оплату транспортних витрат за рахунок покупця товару, в тому числі в разі надання послуг на всьому шляху прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту його призначення, нерозділеної до та після перетину митного кордону України, є частина загальних витрат на транспортування, тому в межах вимог законодавства з питань державної митної справи (зокрема, частини 4, 10 ст. 58 МК України), Податкового кодексу України (п.190.1 ст.190) є обов’язковою для включення до бази оподаткування таких товарів. У поданих до митного оформлення документах відсутні відомості щодо наявності/відсутності експедиційних витрат, а тому у митниці наявні підстави вважати, що у митну вартість товару не в повній мірі включені всі складові митної вартості.

2) в інвойсі від 07.07.14р. №4403289 від 08.07.14р. №4403293 до ціни товарів, що оцінюються, наявний «discount», «extra discount» 30%-45%. При здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган повинен упевнитися, що заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість товару ґрунтується на дійсній вартості, під якою відповідно до статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994року, згода на обов’язковість якої надана Верховною Радою України, розуміється ціна, якою такий або аналогічний товар продається або пропонується для продажу при нормальній ході торгівлі в умовах повної конкуренції.

Товар випущено у вільний обіг за МД № 110100000/2014/219450 під фінансову гарантію декларанта зі сплатою податків і зборів до Держбюджету України.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач при прийнятті спірного рішення про коригування митної вартості заявленого позивачем товару та оформленні картки відмови діяв в межах наданих повноважень та у спосіб, що передбачений чинним законодавством України.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до положень статей 49, 50 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Згідно ст. 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. До документів, які підтверджують митну вартість належить, в тому числі і рахунок-фактура (інвойс).

Відповідно до статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Зокрема, статтею 58 Митного кодексу України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи.

Згідно ч. 3 ст. 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов’язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов’язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов’язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Також, під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України митний орган, у відповідності до Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом Державної митної служба України № 362 від 13.07.2012 року в якості джерела інформації може використовуватися спеціалізовані програмно-інформаційні комплекси Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби України.

Таким чином, наявність у митниці обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості надає їй можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

За таких обставин, саме наявність у митного органу сумніву щодо правильності визначення позивачем митної вартості товарів та відсутність, в наданих документах, відповідних відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, на підставі яких можливо було спростувати виниклі сумніви, стало підставою для витребування у декларанта додаткових документів.

Так, щодо сумніву митного органу з приводу витрат на транспортування товару суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

До переліку витрат, які мають включатися до митної вартості товарів, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, згідно з пунктом 5 частини десятої статті 58 Кодексу входять витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту місця ввезення на митну територію України.

Відповідно до Методичних рекомендацій з формування собівартості перевезень (робіт, послуг) на транспорті, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 05.02.2001 p. N 65, собівартість перевезень (робіт, послуг) - це виражені в грошовій формі поточні витрати транспортних підприємств, безпосередньо пов'язані з підготовкою та здійсненням процесу перевезень вантажів і пасажирів, а також виконанням робіт і послуг, що забезпечують перевезення.

У підпункті 8 пункту 29 Методичних рекомендацій зазначено, що до собівартості перевезень включаються також витрати, пов'язані з реалізацією перевезень (робіт, послуг), зокрема, оплата послуг транспортно-експедиторських, страхових та посередницьких організацій (включаючи комісійну винагороду).

Враховуючи викладене, плата експедитору за надання ним послуг з організації та забезпечення перевезень імпортованих вантажів на умовах поставки, які передбачають оплату транспортних витрат за рахунок покупця товару, в тому числі в разі надання послуги на всьому шляху прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту його призначення нерозділеної до та після перетину митного кордону України, є частина загальних витрат на транспортування, тому в межах вимог законодавства з питань державної митної справи (зокрема, частини четвертої, десятої статті 58 Митного кодексу України), Податкового кодексу України (пункту 190.1 статті 190) є обов'язковою для включення до бази оподаткування таких товарів.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 02 червня 2014р. ТОВ «АТЗТ ЄВРОМЕТАЛ» (замовник) уклало з ТОВ «Хельманн Східна Європа» (експедитор) договір, який регламентує порядок взаємовідносин, що виникають між експедитором та замовником при організації надання транспортно-експедиційних послуг та порядку розрахунків між сторонами за надані транспортно-експедиційні послуги у міжнародному автомобільному та авіаційному сполученні та по території України.

На підтвердження витрат на транспортування позивачем було надано довідку про транспортні витрати №714 від 17.07.2014 року, в якій окремо визначено витрати по іноземній території та витрати по Україні та зазначено, що вартість експедиційних витрат врахована у вартість. При цьому вартість експедиційних витрат по іноземній території та по території України окремо не визначена. Водночас у судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник позивача вказав, що вказана у довідці вартість експедиційних витрат врахована як до витрат понесених на іноземній території так і до витрат по території України.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що згідно наданих позивачем документів, у митну вартість товару не в повні мірі включені всі складові митної вартості, у зв’язку з чим висновок митного органу є обґрунтованим.

Щодо визначення позивачем ціни з урахуванням знижок, зазначених в інвойсах від 07.07.2014 року №44003289 та від 08.07.2014 року №4403293, згідно яких ціна товарів, що оцінюється, містить «discount», «extra discount» 30%-45% суд апеляційної вважає за необхідне зазначити наступне.

При здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган повинен упевнитися, що заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість товару ґрунтується на дійсній вартості, під якою відповідно до статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року, згода на обов’язковість якої надана Верховною Радою України, розуміється ціна, за якою такий або аналогічний товар продається або пропонується для продажу при нормальній ході торгівлі в умовах повної конкуренції.

Примітками до п.2 статті VII „Оцінка товару для митних цілей” Генеральної Угоди з тарифів і торгівлі (ГАТТ 1947) визначено, що сумісним зі статтею VII було б припущення, що „дійсна вартість” може бути представлена ціною, зазначеною у рахунку, плюс будь-які не включені до неї збори за виправдані витрати, які є звичайними складовими „дійсної вартості”, а також плюс будь-яка виняткова знижка чи інше зменшення звичайної конкурентної ціни.

Відповідно до п.2 та п.10 ст.58 та у відповідності з підпунктом 2 п.2 ст.52 Митного кодексу України декларант зобов’язаний подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

При цьому, з витягу прайс-листа з 01.05.2014 року, який міститься в матеріалах справи та яки й було додатково надано позивачем митному органу, суд апеляційної інстанції вбачає, що в ньому зазначено роздрібну ціну, відсотки додаткової знижки для ексклюзивних партнерів, знижки і ціну з врахуванням цих знижок на умовах поставки EXW, які в аналогічних розмірах (відсоток знижки та ціна з урахуванням знижки) вказані у специфікаціях №4, №5 від 19.12.13р. та у рахунку (Інвойсу) №4403289 від 07.07.14р. і рахунку (Інвойсу) №4403293 від 08.07.14р.,

Будь-яких інших документів декларантом не надано.

Таким чином, враховуючи викладене Дніпропетровська митниця дійшла до вірного висновку, що позивачем не надано документів для проведення перевірки правильності визначення митної вартості товару з урахуванням відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості.

Зважаючи на наведене, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції під час розгляду даної адміністративної справи об’єктивно, повно та всебічно з’ясовано усі обставини, які мають значення для вирішення справи, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, не допущено порушень норм матеріального та процесуального права та ухвалено законне і обґрунтоване рішення про відмову позивачу у задоволенні заявлених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "АТЗТ ЄВРОМЕТАЛ" – залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2014 р. – залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з моменту її виготовлення в повному обсязі.

В повному обсязі ухвала виготовлена 09.10.2015 року.

Головуючий: С.А. Уханенко

Суддя: І.Ю. Богданенко

Суддя: Ю.М. Дадим