Справа № 2а-4688/09/1370
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2012-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2012 р. Справа № 1431/11

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,
суддів Дяковича В.П, Попка Я.С.
з участю секретаря судового засідання Саламахи О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу представника позивача Грабарчука Юрія Леонідовича на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2009 року у справі за його позовом до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та стягнення грошової компенсації за неотримане продовольче забезпечення,

ВСТАНОВИВ :

У липні 2009 року ОСОБА_1 від імені та в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просив визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України щодо невиплати ОСОБА_2 грошової компенсації за неотримане продовольче забезпечення за період з 11 березня 2000 року по 31 грудня 2006 року та стягнути з відповідача на його користь пов`язану із цим недоплату у розмірі 28 826,50 грн. з урахуванням індексу інфляції.
Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2009 року у задоволенні вказаного позову відмовлено.
У поданій апеляційній скарзі представник позивача Дмитренко В.П. просить зазначене судове рішення скасувати і ухвалити нове про задоволення його позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та невідповідність його висновків обставинам справи. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що згідно із ч.2 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та положень Закону України «Про Збройні сили України» позивач ОСОБА_2 має право на отримання грошової компенсації взамін неотриманих за час військової служби продовольчих пайків, яка за період 2000-2006 рр. становить 28 826,60 грн. Вказує на те, що ст. 2 Закону України «Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів» було призупинено, а не скасовано право військовослужбовців на отримання продовольчого пайка. При цьому його рівноцінної заміни не введено, а тому позивач мав правомірні очікування отримати грошову компенсацію замість нього. Вважає, що зупинення дії передбачених законами України пільг для військовослужбовців є порушенням гарантованого державою права на їх соціальний захист та членів їхніх сімей. При вирішенні справи просить врахувати норми міжнародного права і практику Європейського суду з прав людини.
Апелянт на виклик апеляційного суду не прибув, а відтак на підставі ч. 4 ст. 196 КАС України справа розглядається за його відсутності.
Представник відповідача у ході апеляційного розгляду вимоги апелянта заперечив, просить залишити оскаржуване судове рішення без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апелянта у їх сукупності, апеляційний суд приходить до переконання, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких мотивів.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із ч.3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, зокрема, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Встановлено, що дія норми ч.2 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» № 2012 від 20 грудня 1991 року, якою передбачалося право військовослужбовців на одержання за рахунок держави продовольчих пайків або за їх бажанням грошової компенсації замість них, у спірний період була призупинена ст. 2 Закону України «Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів» № 1459-III від 17 лютого 2000 року.
Враховуючи те, що даний закон набув чинності та неконституційним у встановленому порядку не визнавався, апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 про виплату йому грошової компенсації взамін продовольчих пайків за 2000-2006 рр.
Доводи апелянта на правомірність прийнятої постанови не впливають та висновків суду не спростовують.
З огляду на викладене апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а відтак апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України апеляційний суд,

УХВАЛИВ :

апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2009 року у справі № 2а-4688/09/1370 без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Постанова у повному обсязі складена 27 січня 2012 року.

Головуючий суддя Т.В.Онишкевич

Судді В.П.Дякович

Я.С.Попко