Справа № 2а-4940/09
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2012-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2012 р. Справа № 3281/10

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Сапіги В.П., Попка Я.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Галицької районної державної адміністрації Івано-Франківської області на постанову Галицького районного суду Івано-Франківської області від 22 травня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Галицької районної державної адміністрації Івано-Франківської області про визнання дій протиправними та зобовязання здійснити нарахування і виплату недоплаченої допомоги при народженні дитини,

ВСТАНОВИВ :

12 травня 2009 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом, у якому просила зобовязати управління праці та соціального захисту населення Галицької районної державної адміністрації Івано-Франківської області (далі УПСЗН Галицької РДА) здійснити перерахунок виплаченої їй суми допомоги при народженні дитини та стягнути з відповідача на її користь недоотриману різницю у звязку з її неправомірним заниженням в сумі 1489,20 грн.

Постановою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 22 травня 2009 року вказаний позов задоволено частково та зобовязано УПСЗН Галицької РДА щомісячно виплачувати позивачці передбачену ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі не менше прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років згідно із Рішенням Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 09.07.2007 року. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі УПСЗН Галицької РДА просить зазначену постанову скасувати і прийняти нову, якою відмовити у задоволенні заявлених ОСОБА_2 позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та неповноту зясування істотних обставин справи. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що воно належним чином виконало свій обовязок перед позивачкою щодо виплати їй одноразової допомоги при народженні дитини. Просить врахувати, що виключно законом про Державний бюджет України визначаються видатки на загальносуспільні потреби, їх розмір та цільове спрямування і органи праці та соціального захисту населення не вправі їх змінювати. Стверджує, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення було допущено порушення норм бюджетного законодавства України та не враховано видаткові можливості основного фінансового документу держави.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання апеляційного суду не зявилися, а відтак на підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апелянта у їх сукупності, апеляційний суд приходить до переконання, що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких мотивів.

Встановлено, що 02 квітня 2007 року позивачка народила доньку Христину, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-НМ № 064705 (а.с. 6) та відповідно до вимог ст. 12 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» у редакції, що була чинною на час виникнення та існування спірних правовідносин у 2007 році, мала право на отримання допомоги при народженні дитини в сумі, кратній 22,6 розміру прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, встановленого на день народження дитини, обовязок щодо призначення і виплати якої, за правилами ст. 5 цього ж Закону, покладено на органи праці та соціального захисту населення.

Разом із тим, відповідно до ч.1 ст. 4 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» покриття витрат на виплату державної допомоги сімям з дітьми здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України у вигляді субвенцій до місцевих бюджетів.

Статтею 56 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» було установлено, що у 2007 році допомога при народженні дитини відповідно до Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» здійснюється за рахунок коштів відповідної субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам у розмірі 8500 гривень та передбачено, що її виплата здійснюється одноразово при народженні дитини в сумі 3400 гривень, а решта протягом наступних 12 місяців рівними частинами у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Зазначені положення закону на предмет конституційності не розглядалися, у встановленому порядку неконституційними визнані не були та своєї чинності не втратили.

З матеріалів справи вбачається, що УПСЗН Галицької РДА належним чином та відповідно до вимог Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» виконало свій обовязок перед позивачкою ОСОБА_1 з виплати їй спірної допомоги у 2007 році.

Згідно із положеннями ч.2 ст. 6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Відповідно до ч. 2 ст. 95 Конституції України виключно законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків.

З огляду на викладене апеляційний суд приходить до переконання, що УПСЗН Галицької РДА, здійснивши позивачці виплату допомоги при народженні дитини в розмірі 8500 грн., що був установлений Законом України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинними законами України, тобто правомірно, а тому підстав для задоволення вимог ОСОБА_1 щодо покладення на відповідача обовязку з нарахування і виплати їй спірної недоплати немає.

Разом із тим, вирішуючи дану справу, суд першої інстанції взагалі не надав оцінки заявленим позивачкою вимогам та задовольнив такі позовні вимоги, які з не були нею заявлені, чим істотно порушив норми процесуального права. З огляду на викладене оскаржувана постанова підлягає скасуванню з прийняттям нової про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Галицької районної державної адміністрації Івано-Франківської області задовольнити.

Постанову Галицького районного суду Івано-Франківської області від 22 травня 2009 року у справі № 2а-4940/09 скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1.

Постанова набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Т.В.Онишкевич

Судді В.П.Сапіга

ОСОБА_3