Справа № 524/7508/15-а
Суддя: Андрієць Д. Д.
Дата ухвалення: 2015-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 524/7508/15-а
ПОСТАНОВА

І м е н е м У к р а ї н и

06.10.2015 року, м.Кременчук

Автозаводський районний суд м. Кременчук Полтавської області в складі:

головуючого судді - Андрієць Д.Д.

за участю секретаря - Бєлєнького О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчук справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області про визнання протиправним рішення, зобовязання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до Автозаводського районного суду м. Кременчука з адміністративним позовом до виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області про визнання протиправним рішення, зобовязання вчинити дії.

Свої вимоги мотивував тим, що йому на праві власності належить квартира АДРЕСА_1. З метою здійснення підприємницької діяльності він звернувся до відповідача з відповідною заявою про надання дозволу на переведення даної квартири з житлового в нежитловий фонд.

Рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області від 24.07.2015 року за № 438 «Про відмову в наданні дозволу на переведення жилих приміщень квартири АДРЕСА_2 із житлового в нежитловий фонд у м. Кременчуці» йому було відмовлено в задоволенні даної заяви з підстав ненадання ним документів на підтвердження непридатності вказаної квартири для проживання. Вважає вказане рішення неправомірним та таким, що порушує його права.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області від 24.07.2015 року за № 438 «Про відмову в наданні дозволу на переведення жилих приміщень квартири АДРЕСА_2 із житлового в нежитловий фонд у м. Кременчуці». Зобовязати виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Полтавської області повторно розглянути питання про надання дозволу ОСОБА_1 на переведення жилого приміщення квартири АДРЕСА_3 із житлового в нежитловий фонд.

Представники позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, визначених в позовній заяві. Просили позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача, виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області ОСОБА_4 в судове засідання не зявилася, надіслала суду заперечення відповідача і клопотання про відкладення розгляду справи у звязку з зайнятістю в іншому судовому засіданні, однак доказів на підтвердження цього суду не надала. Суд вважає клопотання представника відповідача не обгрунтованим і не вбачає підстав, визначених ст. 128 КАС України для відкладення розгляду справи.

Суд, вислухавши пояснення представників позивача, вивчивши заперечення відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази, приходить до висновку про необхідність задоволення адміністративного позову з наступних підстав.

У відповідності до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав та законних інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого , неупередженого та своєчасного розгляду справи.

Згідно ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом достовірно встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1. Вказане підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири серії ВРЕ № 934813 від 03.03.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_5 та копією Витягу про державну реєстрацію прав № 29415180 від 24.03.2011 року.

Позивач, маючи намір використовувати вказану квартиру для підприємницької діяльності, звернувся до виконавчого комітету Кременчуцької міської ради з заявою про надання дозволу на переведення вищевказаної квартири із житлового фонду в нежитловий.

Рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області від 24.07.2015 року за № 438 «Про відмову в наданні дозволу на переведення жилих приміщень квартири АДРЕСА_2 із житлового в нежитловий фонд у м. Кременчуці» відмовлено фізичній особі та власнику квартири ОСОБА_1 в наданні дозволу на переведення жилих приміщень квартири АДРЕСА_2 із житлового в нежитловий фонд у м. Кременчуці з метою реконструкції під стоматологічний кабінет, оскільки заявником не надані документи, що свідчили б про непридатність квартири для проживання.

У рішенні зазначено, що необхідність її переведення в нежитловий фонд не обумовлюється винятковістю, крайньою необхідністю чи іншими надзвичайними обставинами. Бажання заявника змінити статус житлових приміщень на приміщення для підприємницької діяльності не є винятковим випадком у розумінні ст. 8 Житлового кодексу Української РСР.

Об'єкти, що складають жилий фонд, визначені статтею 4 Житлового кодексу Української РСР.

Згідно із пунктом 4 частини 2 статті 4 Житлового кодексу Української РСР, житловий фонд включає в тому числі жилі будинки (частини будинків), квартири, що належать громадянам на праві приватної власності (приватний житловий фонд).

Відповідно до положень статті 8 Житлового кодексу Української РСР, на яку посилався відповідач у оскаржуваному рішенні, переведення придатних для проживання жилих будинків і жилих приміщень у будинках державного і громадського житлового фонду в нежилі, як правило, не допускається. У виняткових випадках переведення жилих будинків і жилих приміщень у нежилі може здійснюватися за рішенням органів, зазначених у частині другій статті 7 цього Кодексу. Переведення жилих будинків і жилих приміщень відомчого і громадського житлового фонду в нежилі провадиться за пропозиціями відповідних міністерств, державних комітетів, відомств і центральних органів громадських організацій. Переведення жилих будинків і жилих приміщень, що належать колгоспам, у нежилі здійснюється за рішенням загальних зборів членів колгоспу або зборів уповноважених. Переведення жилих будинків житлово-будівельних кооперативів у нежилі не допускається.

Як вбачається із зазначеної норми законодавства, вона застосовується лише до будинків і квартир державного і громадського житлового фонду.

Згідно зі статтею 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Статтею 317 ЦК України визначено зміст права власності, зокрема, ним є право власника володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном. Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 320 цього Кодексу встановлено, що власник має право використовувати своє майно для здійснення підприємницької діяльності, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 319 ЦК України власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Відповідно до частини 1 статті 320 ЦК України, власник має право використовувати своє майно для здійснення підприємницької діяльності, крім випадків, встановлених законом.

Згідно зі ст. 379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придані для постійного проживання в них.

Житло є специфічним об'єктом права власності, тому свобода використання житла його власниками обмежується нормами, спрямованими на схоронність жилих приміщень та не порушення прав інших осіб, зокрема, інших мешканців жилого будинку.

У відповідності до ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Пуктом 2.1. Порядку переведення житлових приміщень (квартир, будинків), що належать на праві власності юридичним або фізичним особам, у нежитлові в м. Кременчуці, затвердженого рішенням Кременчуцької міської ради Полтавської області від 31.08.2010 року, визначено, що для вирішення питання переведення житлового приміщення (квартири, будинку) у нежитлове власник або уповноважена за дорученням особа з додаванням копії доручення, засвідченого нотаріально, звертається із заявою на імя міського голови із зазначенням цільового призначення приміщення до Єдиного дозвільного офісу.

До заяви власник жилого приміщення (квартири, будинку) додає:

копію документа, який посвідчує право власності на житлове приміщення з реєстрацією КП «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації»;

копію технічного паспорта житлового приміщення, виданого КП «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації», давність якого не перевищує один рік;

витяг із державного реєстру субєкта підприємницької діяльності (юридичної чи фізичної особи);

копію паспорта громадянина; технічний висновок про стан будівельних конструкцій житлового приміщення (квартири, будинку) та можливість реконструкції приміщення під певний обєкт підприємницької діяльності, розроблений спеціалізованою організацією, яка має відповідну ліцензію на обстеження та проектування;

акт з висновками про обстеження стану житлового приміщення (квартири, будинку) комісією з обстеження стану житлових будинків і жилих приміщень в м. Кременчуці;

довідку від балансоутримувача про те, що у житловому приміщенні (квартирі, будинку) ніхто не зареєстрований і не проживає;

документи, що підтверджують забезпечення власника житлом для постійного проживання;

довідки відповідних підприємств, які надають мешканцям міста послуги з постачання води, газу, теплової та електричної енергії, обслуговування жилих будинків та прибудинкових територій, про відсутність заборгованості з оплати цих послуг по житловому приміщенню (квартирі, будинку);

письмову згоду балансоутримувача та мешканців суміжних квартир 1-го та 2-го поверхів з квартирою, яка зазначена в заяві, щодо подальшого використання її за певним призначенням. У разі їх немотивованої або безпідставної відмови щодо подальшого використання житлового приміщення за певним призначенням комісійно (у складі представників управління житлово-комунального господарства, балансоутримувача будинку та мешканців інших квартир) укладається відповідний акт, який ураховується при підготовці рішення виконкому міської ради. Для житлових приміщень у будинках житлово-будівельних кооперативів та обєднань співвласників багатоквартирних будинків виписка з протоколу рішення загальних зборів членів кооперативу.

Таким чином, у переліку документів, які надаються власником уповноваженому органу для вирішення питання переведення житлового приміщення у нежитлове відсутні документи, підтверджуючі непридатність квартири для проживання або виняткової чи надзвичайної обставини.

Відповідно до частини 1 статті 21 ЦК України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права та інтереси.

Відповідно до пункту 1 частини 2 КАС України, у разі задоволення адміністративного позову суд має право прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначення способу його здійснення.

Відповідно до роз'яснень, наданих у пункті 10.2 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України №7 від 20 травня 2013 року «Про судове рішення в адміністративній справі», в разі задоволення позову про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень суд повинен зазначити про це в судовому рішенні та одночасно застосувати один із встановлених законом способів захисту порушеного права позивача: про скасування або визнання нечинними рішення чи окремих його положень. Скасування акта суб'єкта владних повноважень як способу захисту порушеного права позивача застосовується тоді, коли спірний акт не породжує жодних правових наслідків від моменту прийняття такого акта.

Враховуючи встановлені судом обставини і приймаючи до уваги неподання відповідачем доказів на спростування позову і на підтвердження правомірності прийнятого рішення, суд прийшов до висновку, що при прийнятті рішення від 24.07.2015 року № 438 Виконавчим комітетом Кременчуцької міської ради було безпідставно застосовано ст. 8 ЖК Української РСР, що призвело до порушення прав позивача ОСОБА_1 на вільне користування та розпорядження належною йому на праві власності квартирою № 64 по вулиці Мічуріна, 79 у м. Кременчуці, що позбавляє позивача можливості використовувати належне йому майно для здійснення підприємницької діяльності, а тому порушує права позивача.

За таких обставин, суд вважає що позовні вимоги ОСОБА_1 є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

З метою захисту інтересів позивача суд скасовує рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області від 24.07.2015 року за № 438 «Про відмову в наданні дозволу на переведення жилих приміщень квартири АДРЕСА_2 із житлового в нежитловий фонд у м. Кременчуці» і вважає за необхідне зобовязати виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Полтавської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на переведення жилого приміщення квартири АДРЕСА_4 із житлового в нежитловий фонд з метою реконструкції під стоматологічний кабінет.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 11,17,69,70,71,86,158-161,163 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області про визнання протиправним рішення, зобовязання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області від 24.07.2015 року за № 438 «Про відмову в наданні дозволу на переведення жилих приміщень квартири АДРЕСА_2 із житлового в нежитловий фонд у м.Кременчуці».

Зобовязати виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Полтавської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на переведення жилого приміщення квартири АДРЕСА_5 із житлового в нежитловий фонд.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: