Справа № 2-а-2133/11
Суддя: Павлов В. Г.
Дата ухвалення: 2011-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-2133/11
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2011 року о 8 год. 25 хв. суддя Варвинського районного суду Чернігівської області Павлов В.Г., розглянувши у скороченому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Варвинської районної державної адміністрації Чернігівської області про визнання дій неправомірними та зобовязання здійснити перерахунок і виплату щорічної допомоги на оздоровлення за 2010 рік,-

ВСТАНОВИВ :

04.07.2011 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом в якому просить визнати неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Варвинського району Чернігівської області по наданню щорічної допомоги на оздоровлення за 2010 рік в меншому розмірі, ніж передбаченому ч.4 ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та зобовязання здійснити перерахунок та виплату щорічної грошової допомоги на оздоровлення за 2010 рік, як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС категорії 2.

Заявлені вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що він являється учасником ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії. Щорічна допомога на оздоровлення за 2010 рік йому була нарахована та виплачена в розмірі нижчому, ніж передбаченою ч.4 ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Зазначає, що виплата допомоги в меншому ніж встановлено Законом розмірі порушує його права, що передбачені Конституцією України. Вказує, що рішенням Конституційного Суду України № 10-рп від 22.05.2008 року п.28 розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік», яким до ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яким було внесено зміни щодо виплати щорічної допомоги на оздоровлення в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України визнано неконституційним.

Відповідач, отримавши копію ухвали про відкриття скороченого провадження, подав у встановлений законом строк заперечення на адміністративний позов, мотивуючи тим, що нарахування та виплата щорічної допомоги на оздоровлення проводилась в розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 року № 562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» затверджено розмір щорічної допомоги на оздоровлення для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, зокрема для 2 категорії становить 100 грн., а на момент проведення виплат дія статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» була зупинена /а.с.9/.

Розгляд справи проведено у порядку скороченого провадження у відповідності до ст. 183-2 КАС України, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Суддя за результатами розгляду справи в порядку скороченого провадження, оцінивши обставини справи, вважає їх достатніми для прийняття рішення. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Статтею 8 КАС України визначено, що забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини. Відповідно до п.7 ст.9 КАС України, в разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

У разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Судом встановлено та сторонами не оспорюється, що ОСОБА_2 перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Варвинської районної державної адміністрації як учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та відповідно до посвідчення серії А № 173054 належить до другої категорії осіб, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи /а.с.5/.

Наявність у позивача права на призначення щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі 5 мінімальних заробітних плат є визначальною для вирішення даного спору, крім того це право гарантується Конституцією України (частина 2 статті 46 Конституції України).

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень статті 65 розділу І, пунктів 61, 62, 63, 66 розділу ІІ, пункту 3 розділу ІІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» і 101 народного депутата України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статті 67 розділу І, пунктів 1-4, 6-22, 24-100 розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України) п.28 розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік», яким до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» було внесено зміни щодо виплати щорічної допомоги на оздоровлення в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України визнано неконституційним.

Відповідно до п.3 ч.4 ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року із наступними змінами та доповненнями щорічна допомога на оздоровлення виплачується учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії в розмірі пяти мінімальних заробітних плат на момент виплати.

Позивачу щорічна допомога на оздоровлення за 2010 рік була нарахована у вересні 2010 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 562 від 12.07.2005 року «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 100 грн. та виплачена в повному обсязі 19 січня 2011 року /а.с.10-11/.

Вказаною постановою всупереч Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», який встановив розмір щорічної допомоги як величину, кратну відносно розміру мінімальної заробітної плати, визначену законом на час здійснення виплати, установлені конкретні розміри такої допомоги в твердій грошовій сумі.

Між тим, з моменту прийняття вказаних постанов встановлені нею розміри щорічної допомоги залишалися незмінними, у той час як Верховною Радою України неодноразово змінювався розмір мінімальної заробітної плати, щорічно затверджувався новий державний бюджет.

Згідно ст.22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. Статтею 70 Закону України «Про державний бюджет на 2010 рік», розміри державних соціальних гарантій на 2010 рік, що визначаються залежно від мінімальної заробітної плати, встановлюються відповідними законами України, цим Законом та нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України.

При цьому надання законодавцем Кабінету Міністрів України права визначати порядок виплат особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, не означає, що останній, встановлюючи такий порядок, може допустити звуження змісту та обсягу прав таких осіб, встановлених цим же Законом. Тобто, Кабінет Міністрів України повинен був встановити зазначений порядок не порушуючи положень цього Закону.

На виконання цього Закону жодного відповідного нормативно-правового акту Кабінетом Міністрів України не приймалося, а тому, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, нарахування та виплата вказаного виду допомоги має бути здійснено відповідачем, виходячи з розміру, встановленого саме Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки є недопустимим звуження змісту та обсягу прав позивача у спосіб, як це мало місце при виплаті щорічної допомоги на оздоровлення за 2010 рік у меншому розмірі, ніж передбачено п.3 ч.4 ст.48 Закону.

Враховуючи те, що позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, він наділений державою певним правовим статусом, який включає в себе й право на додаткові елементи соціального захисту, зокрема право на отримання щорічної допомоги на оздоровлення у відповідному розмірі.

Згідно ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому нарахування та виплата позивачу щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі меншому ніж передбачено ч.4 ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» є підставою для визнання дій відповідача неправомірними та зобовязання його провести перерахунок та виплату позивачу щорічної допомоги на оздоровлення 2010 рік в розмірі пяти мінімальних заробітних плат, відповідно до п.3 ч.4 ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням проведеної виплати.

Згідно ч.5 ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», щорічна допомога на оздоровлення виплачується громадянам за місцем їх проживання органами соціального захисту населення.

Оскільки позивач відноситься до особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, що підтверджується копією посвідчення, відповідно до п.18 ст.4 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито», судові витрати необхідно віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 11, 99, 100, 158-163 Кодексу Адміністративного судочинства України, Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року № 796-ХІІ (зі змінами), суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Варвинської районної державної адміністрації Чернігівської області про визнання дій неправомірними та зобовязання здійснити перерахунок і виплату щорічної допомоги на оздоровлення за 2010 рік задовольнити повністю.

Визнати неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Варвинської районної державної адміністрації Чернігівської області по наданню ОСОБА_1 щорічної допомоги на оздоровлення за 2010 рік в меншому розмірі, ніж передбачено п.3 ч.4 ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Варвинської районної державної адміністрації Чернігівської області провести перерахунок та виплату щорічної грошової допомоги на оздоровлення на 2010 рік ОСОБА_1, як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, якому встановлена 3 група інвалідності, згідно п.3 ч.4 ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у розмірі 5 /пяти/ мінімальних заробітних плат, встановлених на момент їх виплати, за виключенням раніше виплаченої суми за вказаний період. Судові витрати віднести за рахунок держави.

Постанова суду, прийнята у порядку скороченого провадження, підлягає негайному виконанню. Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через Варвинський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії постанови.

Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Суддя Варвинського районного суду

Чернігівської області ОСОБА_3