Справа № 825/2893/14
Суддя: Степанюк А.Г.
Дата ухвалення: 2015-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 825/2893/14 Головуючий у 1-й інстанції: Скалозуб Ю.О. Суддя-доповідач: Степанюк А.Г.
У Х В А Л А

Іменем України

13 жовтня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Степанюка А.Г.,

суддів - Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

при секретарі - Ліневській В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку ч. 1 ст. 41 КАС України апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Чернігові Головного управління Міндоходів у Чернігівській області на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2014 року у справі за поданням Державної податкової інспекції у м. Чернігові Головного управління Міндоходів у Чернігівській області до публічного акціонерного товариства «Ритм» про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2014 року Державна податкова інспекція у м. Чернігові Головного управління Міндоходів у Чернігівській області (далі - Позивач, ДПІ у м. Чернігові) звернулася до Чернігівського окружного адміністративного суду з поданням до публічного акціонерного товариства «Ритм» (далі - Відповідач, ПАТ «Ритм») про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна, застосованого на підставі рішення ДПІ у м. Чернігові від 04.09.2014 року.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 08.09.2014 року у задоволенні подання відмовлено. При цьому, приймаючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки Позивачем не було складено акту про відмову від підпису у направленні на перевірку, підстави для застосування адміністративного арешту майна були відсутні.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нову, якою підтвердити обґрунтованість умовного адміністративного арешту. При цьому посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, оскільки останнім не було надано належну оцінку наявним у матеріалах справи документам, які підтверджують безпідставність недопущення працівників ДПІ у м. Чернігові до проведення перевірки.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 16.10.2014 року частково задоволено апеляційну скаргу ДПІ у м. Чернігові - скасовано постанову суду першої інстанції, а провадження у справі закрито з підстав наявності спору про право.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 17.09.2015 року частково задоволено касаційну скаргу Позивача - скасовано ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду, а справу направлено до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 02.10.2015 року дану справу прийнято до провадження та призначено апеляційну скаргу до розгляду на 13.10.2015 року.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явились, а тому справа розглядалась у відкритому судовому засіданні без здійснення фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ст. 41 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, зокрема, залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

При ухваленні оскаржуваного рішення, суд першої інстанції встановив, що працівниками ДПІ у м. Чернігові на підставі наказу від 29.08.2014 року №2509 (а.с. 7) та направлення від 29.08.2014 року №2509 (а.с. 8) здійснено вихід на податкову адресу ПАТ «Ритм» з метою проведення виїзної документальної позапланової перевірки.

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що 23.01.2014 року Позивачем складено на направлено керівнику ПАТ «Ритм» запит №942/10/25-26-22-03-09 про надання пояснень та їх документального підтвердження (а.с. 13), у відповідь на який Відповідачем надано ДПІ у м. Чернігові документи листом від 05.02.2014 року №48 (а.с. 14).

Крім того, матеріали справи свідчать, що 26.03.2014 року Позивачем складено та направлено Відповідачу запит №3911/25-26-22-03-09 про надання пояснень та їх документального підтвердження (а.с. 15), у відповідь на який ПАТ «Ритм» направлено ДПІ у м. Чернігові лист від 08.05.2014 року №656 із додатками (а.с. 16).

Як вірно встановлено судом першої інстанції, 02.09.2014 року працівниками ДПІ у м. Чернігові складено акт №745/22 (а.с. 9) про недопуск до перевірки, в якому зафіксовано, що директор та бухгалтер ПАТ «Ритм» до перевірки не допускають.

Крім того, 02.09.2014 року Позивачем складено акт №746/22 (а.с.10) про неможливість проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПАТ «Ритм», в якому зазначено, що при повторному виході 02.09.2014 року на ПАТ «Ритм» директор та бухгалтер останнього відмовилися допускати до проведення перевірки та надавати будь-які документи, про що складено акт від 02.09.2014 року №745/22.

У зв'язку з недопущенням працівників ДПІ у м. Чернігові до проведення перевірки ПАТ «Ритм» заступник начальника управління податкового аудиту - начальник відділу ДПІ у м. Чернігові 03.09.2014 року звернувся до заступника начальника ДПІ у м. Чернігові з проханням застосувати адміністративний арешт майна платника податків (а.с. 11).

Рішенням заступника начальника ДПІ у м. Чернігові від 04.09.2014 року застосовано умовний адміністративний арешт майна платника податків ПАТ «Ритм», що перебуває (розміщене) у м. Чернігові по вул. Старобілоуській, 71 (а.с. 12).

На підставі встановлених вище обставин, суд першої інстанції, здійснивши системний аналіз приписів ст. ст. 16, 20, 81, 94 ПК України, прийшов до висновку, що нескладення Позивачем акту про відмову представників ПАТ «Ритм» від підпису у направленні на перевірку свідчить про відсутність у ДПІ у м. Чернігові законних підстав для застосування арешту майна платника.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не може не погодитися з огляду на наступне.

Правовою підставою для винесення наказу від 29.08.2014 року №2509 визначено пп. пп. 78.1.1, 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 ПК України.

Приписи п. 75.1 ст. 75 ПК України визначають, що органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться органами державної податкової служби в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на органи державної податкової служби.

Отже, зі змісту наведеної статті вбачається, що документальна перевірка може бути плановою або позаплановою, а також виїзною чи невиїзною.

Згідно пп. 75.1.1 п.75.1 ст. 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, а також отриманих в установленому законодавством порядку органом державної податкової служби документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи органу державної податкової служби і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні органу державної податкової служби.

При цьому, пунктом 79.1 ст. 79 Податкового кодексу імперативно визначено, що документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником органу державної податкової служби рішення про її проведення та за наявності обставин для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Згідно пп. пп. 78.1.1 та 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин: за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються можливі порушення цим платником податків податкового, валютного та іншого законодавства протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту; виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

Тобто, для виникнення у податкового органу права на проведення документальної позапланової перевірки за пунктом 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПК України необхідна обов'язкова наявність таких умов у сукупності:

- за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби,

- якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит органу державної податкової служби протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

При цьому, на думку колегії суддів, лише виявлення за наслідками перевірки інших платників податків або отримання податкової інформації про можливі порушення платником податків податкового законодавства не може бути підставою для проведення документальної позапланової перевірки за умови, якщо платник податків надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит органу Міндоходів.

Для виникнення ж у податкового органу права на проведення документальної позапланової перевірки за пунктом 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 ПК України необхідна обов'язкова наявність у сукупності таких умов:

- виявлення недостовірності даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків;

- ненадання платником податків пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

При цьому, обов'язковою умовою, яка в сукупності з наведеними вище дає підстави для застосування пп. пп. 78.1.1 та 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 ПК України є ненадання платником податків протягом визначеного терміну (10 робочих днів з дня отримання запиту) пояснень та їх документального підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу.

Відтак, визначальним для з'ясування питання щодо правомірності призначення контролюючим органом документальної позапланової перевірки в даному випадку є встановлення дати отримання платником податків листа (запиту) з вимогою надати пояснення і документи.

Оскільки, як вбачається з матеріалів справи, на день винесення наказу від 29.08.2014 рок №2509 про призначення документальної позапланової виїзної перевірки податковим органом були отримані відповіді на обов'язкові запити від 23.01.2014 року №842/10/25-26-22-03-09 та від 26.03.2014 року 3911/10/25-26-22-03-09, а доказів направлення інших запитів про надання інформації Апелянтом надано не було, суд приходить до висновку про недоведеність заявником існування правових підстав для призначення такої перевірки.

З урахуванням наведеного судова колегія вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до п. 81.1 ст. 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки;

службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п'ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред'явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що підставою для недопущення посадових осіб контролюючого органу до проведення документальної перевірки є непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) визначених абзацами 2-4 п. 81.1 ст. 81 ПК України документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом.

Крім того, судом враховується, що недопущення працівниками підконтрольної установи посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки не звільняє платника податків від обов'язку розписатися у направленні на перевірку. При цьому, як вірно зазначив суд першої інстанції з посиланням на приписи п. 81.1 ст. 81 Податкового кодексу, у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

Наведені вище акти є документами, складеними посадовою особою (в присутності свідків або без них), з метою фіксації (констатації) певних фактів (подій, обставин тощо), з якими норми права пов'язують настання правових наслідків. При цьому, такі акти мають містити конкретний виклад обставин щодо часу і місця настання подій. Такі акти мають складатись і засвідчуватись особами, що безпосередньо приймали участь у певних подіях та/або були свідками певних фактів або обставин.

Отже, нескладення посадовими (службовими) особами ДПІ у м. Чернігові акту про відмову від підпису у направленні на перевірку свідчить, на думку колегії суддів, про обґрунтованість твердження Відповідача про ненадання Позивачем перед початком перевірки оригіналу направлення, як це прямо передбачено положеннями абз. 2 п. 81.1 ст. 81 ПК України.

За наведених обставин твердження Апелянта про безпідставне відхилення судом першої інстанції в якості доказу правомірності застосування умовного адміністративного арешту платника податку акту від 02.09.2014 року №745/22 про недопуск до перевірки колегія суддів оцінює критично з огляду на наступне.

Відповідно до п. 94.1 ст. 94 ПК України адміністративний арешт майна платника податків (далі - арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом.

Приписи пп. 94.2.3 п. 94.2 ст. 94 Податкового кодексу визначають, що арешт майна може бути застосовано, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Отже, даною нормою закріплено дві самостійні обставини для застосування арешту майна: якщо платник податків відмовляється від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення; якщо платник податків відмовляється від допуску посадових осіб контролюючого органу за відсутності передбачених законом підстав.

Водночас, викладені в акті від 02.09.2014 року №745/22 про недопуск до перевірки обставини не підтверджують неправомірність дій представників Відповідача при недопущенні посадових осіб ДПІ у м. Чернігові до проведення позапланової виїзної документальної перевірки. При цьому, як було зазначено раніше, ПАТ «Ритм» мало законні підстави для недопущення посадових осіб Позивача до проведення перевірки, що, у свою чергу, свідчить про неможливість застосування до Відповідача наслідків недопущення посадових осіб контролюючого органу у вигляді застосування адміністративного арешту майна платника податків.

За таких обставин судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів із наведеними висновками суду першої інстанції погодилась, оскільки вони знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду справи. Судом було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, прийнято законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права. У зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу - залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 167, 183-3, 195, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Чернігові Головного управління Міндоходів у Чернігівській області - залишити без задоволення, а постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2014 року у справі за поданням Державної податкової інспекції у м. Чернігові Головного управління Міндоходів у Чернігівській області до публічного акціонерного товариства «Ритм» про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга на судові рішення подається в порядку та строки, визначені ст. ст. 211, 212 КАС України.

Головуючий суддя А.Г. Степанюк

Судді В.В. Кузьменко

О.І. Шурко

Головуючий суддя Степанюк А.Г.

Судді: Кузьменко В. В.

Шурко О.І.