Справа № 556/10/2070
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2010-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

"27" серпня 2010 р. Справа № 2а-556/10/2070

Харківський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді - Мельникова Р.В.

за участю:

секретаря судового засідання Вороніної І.О.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Ленінського районного відділу Харківського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області про визнання дій протиправними, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1Ж.) звернулась до Харківського адміністративного суду з позовом до Ленінського районного відділу Харківського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області (далі відповідач, Ленінський РВ ХМУ ГУ МВС України в Харківській області), в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Ленінського РВ ХМУ ГУ МВС України в Харківській області щодо відмови в документуванні позивача паспортом громадянина України;

- зобов'язати Ленінський РВ ХМУ ГУ МВС України в Харківській області видати ОСОБА_1, 8.09.1970р.н., громадянці України, уродженці ІНФОРМАЦІЯ_1, КазРСР, паспорт громадянина України.

Позовні вимоги обґрунтовуються наступним.

Позивач повідомила, що 26.10.2009 вона звернулась до відділу ГІРФО Ленінського РВ ХМУ ГУ МВС України в Харківській області із заявою про документування її паспортом громадянина України.

Висновком від 11.11.2009 їй було відмовлено у перевірці її даних у звязку з тим, що нею було подано заяву, яка не відповідає формі, затвердженій КМУ.

24.11.2009 позивач подала до Ленінського РВ ХМУ ГУ МВС України в Харківській області скаргу на дії співробітників ВГІРФО, до якої додала оригінал заяви про видачу паспорта.

Листом від 24.12.2009 їй було відмовлено в документування її громадянкою України, у звязку з тим, що, на думку відповідача, вона є громадянкою ОСОБА_4.

Посилаючись на Наказ Міністерства внутрішніх справ України від 15.06.2006 №600 «Про затвердження Порядку оформлення та видачі паспорта громадянина України», ОСОБА_1 вважає дії відповідача протиправними. На думку позивача, у відповідача не було підстав для відмови у видачі їй паспорта громадянина України, він зобовязаний був відреагувати на звернення позивача, так як це передбачено Порядком оформлення та видачі паспорта громадянина України.

02.07.2010 представником відповідача до суду були подані заперечення проти позову (а.с.70-72).

У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги у повному обсязі. Представник відповідача проти позову заперечувала, посилаючись на те, що ОСОБА_1 не підтверджено її належність до громадянства України, а тому немає підстав для видачі їй паспорта громадянина України.

Суд, заслухавши позивача, представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

У судовому засіданні встановлено, що у жовтні 2009 року ОСОБА_1 звернулась до відділу ГІРФО Ленінського РВ ХМУ ГУ МВС України в Харківській області із заявою про видачу паспорта громадянина України замість загубленого (а.с.17).

Висновком СГІРФО Ленінського РВ ХМУ ГУ МВС України в Харківській області від 11.11.2009 (а.с.18) позивачу повідомлено, що їй необхідно звернутися особисто до СГІРФО відповідного відділу ХМУ ГУМВС України у Харківській області за місцем проживання для консультації та оформлення заяви про втрату паспорта.

24.11.2009 позивач звернулась до начальника Ленінського РВ ХМУ ГУ МВС України в Харківській області зі скаргою на дії співробітників СГІРФО (а.с.19). Відповідно до листа від 24.12.2009 (а.с.20) ОСОБА_1 повідомлено про необхідність для вирішення питання про громадянство особисто прибути для консультації до СГІРФО відповідного відділу ХМУ ГУМВС України у Харківській області за місцем проживання.

Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на Наказ Міністерства внутрішніх справ України від 15.06.2006 №600 «Про затвердження Порядку оформлення та видачі паспорта громадянина України».

Відповідно до п.2 Порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України, затвердженого Наказом МВС України від 15.06.2006 №600, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 7 липня 2006 р. за N 804/12678, паспорт громадянина України (далі - паспорт) видається територіальними підрозділами у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб міських, районних управлінь (відділів) МВС (далі - територіальні підрозділи) за місцем проживання кожному громадянинові України після досягнення 16-річного віку, а надалі в разі необхідності обмінюється, видається замість утраченого, викраденого або зіпсованого. Бездомним громадянам паспорти видаються за місцем реєстрації їх переважного місцезнаходження.

Процедура видачі паспорта замість утраченого або викраденого визначена розділом 6 Порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України.

Згідно з п.21 Порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України, для оформлення паспорта замість утраченого або викраденого особа подає:

заяву про втрату, викрадення або псування паспорта (далі - заява про втрату паспорта), в якій зазначається місце, час і обставини втрати або викрадення паспорта за зразком, наведеним у додатку 9;

заяву;

дві (або три - у разі одержання втраченого паспорта в іншому підрозділі служби) фотокартки розміром 3,5 х 4,5 сантиметра;

свідоцтва про народження, шлюб (розірвання шлюбу) - за наявності;

квитанцію про сплату державного мита або оригінал і копію документа про звільнення від сплати державного мита;

документи, на підставі яких проставляються відмітки, визначені в пункті 8 Порядку, - за наявності;

довідку про порушення або відмову в порушенні кримінальної справи за зверненням особи до органу внутрішніх справ про викрадення паспорта.

Пунктом 23 Порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України передбачено, що працівником територіального підрозділу особа перевіряється за обліками адресно-довідкового бюро, а в разі необхідності здійснюється перевірка її належності до громадянства України.

Суд зазначає, що ОСОБА_1 не надано доказів того, що вона є громадянкою України. Документи, надані позивачем до суду, зокрема, копія витягу з вироку Охтирського міського суду Сумської області від 16.10.2000 про засудження ОСОБА_1, громадянки України, та копія листа Управління міграційної поліції Департаменту внутрішніх справ Костанайської області Республіки Казахстан №20-7/М-59/687 від 05.02.2010 про те, що ОСОБА_1 не є громадянкою ОСОБА_5 ОСОБА_4, не є належними доказами на підтвердження громадянства України.

Так, згідно зі ст.5 Закону України «Про громадянство України»документами, що підтверджують громадянство України, є: 1) паспорт громадянина України; 2) свідоцтво про належність до громадянства України; 3) паспорт громадянина України для виїзду за кордон; 4) тимчасове посвідчення громадянина України; 5) проїзний документ дитини; 6) дипломатичний паспорт; 7) службовий паспорт; 8) посвідчення особи моряка; 9) посвідчення члена екіпажу; 10) посвідчення особи на повернення в Україну.

Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затверджений Указом Президента України від 27 березня 2001 року N 215 (в редакції Указу Президента України від 27 червня 2006 року N588/2006), відповідно до Закону України "Про громадянство України" визначає перелік документів, які подаються для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедуру подання цих документів та провадження за ними, виконання прийнятих рішень з питань громадянства України.

Відповідно до п.1 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, виходу з громадянства України особа подає заяву, а також інші документи, передбачені розділом II цього Порядку. У випадках, передбачених законодавством України, за подання заяви та інших документів з питань громадянства сплачується державне мито або консульський збір, документ про сплату якого подається разом із заявами та іншими документами з питань громадянства.

Згідно з п.3 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, заява з питань громадянства подається у письмовій формі з зазначенням дати її складання та підписується заявником.

Пунктом 4 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень передбачено, що заяви та інші документи з питань громадянства подаються особою, яка проживає в Україні, - до районного, районного у місті, міського управління або відділу Міністерства внутрішніх справ України за місцем проживання особи.

Відповідно до п.5 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, заяву та інші документи з питань громадянства заявник подає особисто.

Про необхідність особистого прибуття до СГІРФО позивачу було повідомлено висновком СГІРФО Ленінського РВ ХМУ ГУ МВС України в Харківській області від 11.11.2009 (а.с.18).

Підтвердження того, що позивач особисто прибула до Ленінського РВ ХМУ ГУ МВС України в Харківській області для перевірки її належності до громадянства України, ОСОБА_1 до суду не подано.

Таким чином, оскільки відповідачем була надана відповідь ОСОБА_1 про необхідність особистого звернення до СГІРФО управління (відділу) Міністерства внутрішніх справ України за місцем проживання позивача, відповідач не відмовляв позивачеві у видачі паспорта громадянина України замість втраченого, суд вважає дії Ленінського РВ ХМУ ГУ МВС України в Харківській області правомірними та такими, що вчиненні з дотриманням вимог ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Проте, зобовязання відповідача видати ОСОБА_1 паспорт громадянина України, що відносяться до повноважень територіального підрозділу у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб міського, районного управління (відділу) МВС, лежить поза компетенцією суду.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.4, 7, 11, 69-71, 86, ч.1 ст.158, 160-163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Харківський окружний адміністративний суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Ленінського районного відділу Харківського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області про визнання дій протиправними відмовити у повному обсязі.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення та з дня отримання копії постанови, у разі проголошення постанови суду, яка містить вступну та резолютивну частини, а також прийняття постанови у письмовому провадженні. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Якщо субєкта владних повноважень, у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків для подачі апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

У повному обсязі постанову складено 01 вересня 2010 року.

Суддя (підпис)< > ОСОБА_6

З оригіналом згідно.< >

Суддя< > ОСОБА_6< >