Справа № 2-а-946/11
Суддя: Павлов В. Г.
Дата ухвалення: 2011-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-946/11
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2011 року смт. Варва

Варвинський районний суд Чернігівської області

в складі: головуючого судді - Павлов В.Г.,

при секретарі - Трохименко Т.І.,

позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт. Варва Чернігівської області адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора адміністративної практики відділення ДАІ Срібнянського району старшого лейтенанта міліції ОСОБА_2 про визнання протиправними дії субєкта владних повноважень, скасування постанови від 10.02.2011 року в справі про адміністративне правопорушення серії СВ1 № 025363 та закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

24.02.2011 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до Варвинського районного суду з адміністративним позовом до інспектора адміністративної практики відділення ДАІ Срібнянського району старшого лейтенанта міліції ОСОБА_2 про визнання протиправними дії субєкта владних повноважень, скасування постанови від 10.02.2011 року в справі про адміністративне правопорушення серії СВ1 № 025363, якою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, посилаючись на те, що постанова винесена відповідачем з порушенням положень чинного законодавства та закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення.

З позовної заяви вбачається, що 10.02.2011 року позивач, керуючи службовим автомобілем ЗІЛ- 43142 /реєстр.номер 02661МН/, рухаючись по вулиці Зарічна в напрямку центру смт. Варва, здійснюючи маневр, а саме - поворот праворуч на вул. Миру, увімкнув правий покажчик повороту, але незважаючи на безумовне виконання ним Правил Дорожнього Руху, був зупинений працівником ДАІ з причин порушення вимог п. 9.4 Правил Дорожнього Руху.

Відповідачем був складений протокол від 10.02.2011 року про адміністративне правопорушення серії СВ1 № 090050 та винесена оскаржувана постанова від 10.02.2011 року в справі про адміністративне правопорушення серії СВ1 № 029003 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП.

Обґрунтовуючи адміністративний позов, позивач зазначає, що Правила Дорожнього Руху не порушував, а відповідачем допущено неповне зясування обставин, що мають значення для справи.

Позивач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, з підстав викладених в адміністративному позові.

Відповідач в судове засідання не зявився, належним чином повідомлявся про час, місце і дату розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України, у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. За вказаною нормою права, суд вирішує спір за наявними в справі матеріалами.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши усі наявні докази у сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

У відповідності зі ст. З Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність, Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави. Стаття 55 Конституції України вказує, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 14 Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 ІЧ3353-ХІІ (із змінами і доповненнями) учасник дорожнього руху може оскаржити дію працівника підрозділів Державтоінспекції Міністерства внутрішніх справ України у разі порушення з його боку чинного законодавства.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. N 1306 (із змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Процедура оформлення працівниками Державної автомобільної інспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, тимчасового затримання транспортного засобу, здійснення тимчасового вилучення посвідчення водія, талона про проходження держа-

вного технічного огляду, ліцензійної картки на транспортний засіб та ведення діловодства в підрозділах ДАІ МВС України з питань забезпечення безпеки дорожнього руху, врегульована Інструкцією з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженою наказом МВС України від 26.02.2009 р. № 77, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 24.04.2009 р. за № 374/16390.

Завдання та функції працівників підрозділів дорожньо-патрульної служби, що здійснюють нагляд за дорожнім рухом, взаємовідносини з учасниками дорожнього руху, дії під час отримання інформації про ДТП та порушень правил, норм і стандартів у сфері безпеки дорожнього руху, а також організацію взаємодії з іншими підрозділами органів внутрішніх справ України визначено Інструкцією з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС, затвердженої наказом МВС України від 27.03.2009 р. № 111.

З матеріалів справи вбачається, що 10.02.2011 року інспектором адміністративної практики відділення ДАІ Срібнянського району старшим лейтенантом міліції ОСОБА_2 відносно позивача був складений протокол про адміністративне правопорушення серії СВ1 № 090050, за порушення вимог пункту п.п. 9.2 «б» Правил Дорожнього Руху.

З оглянутого в судовому засіданні протоколу встановлено суть адміністративного правопорушення, яка полягала у тому, що о 15 год. 40 хв. 10.02.2011 року позивач, керуючи службовим автомобілем ЗІЛ-43142 /реєстр.номер 02661МН/, при зміні руху /при повороті праворуч/ не вмикнув правий покажчик повороту відповідного напрямку, застосовувалась відео фіксація фотоапаратом «Олімпус».

Відповідно до ч. 1 ст. 222 КУпАП, органи внутрішніх справ мають право розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.2 ст.122 КУпАП. Постановою від 10.02.2011 року в справі про адміністративне правопорушення серії СВ1 № 025363, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у сумі 500 грн.

У відповідності до вимог ч.2 ст.122 КУпАП складом правопорушення, за яке передбачається адміністративна відповідальність - є зокрема і користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку.

Згідно вимог п.9.2 «б» Правил Дорожнього Руху України, водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом. Відповідно до вимог п. 9.4 ПДР України, водій зобовязаний подавати сигнал покажчиками повороту або рукою належить завчасно до початку маневру (з урахуванням швидкості руху), але не менш як за 50-100 м у населених пунктах і за 150 - 200 м поза ними, і припиняти негайно після його закінчення (подавання сигналу рукою слід закінчити безпосередньо перед початком виконання маневру). Сигнал забороняється подавати, якщо він може бути не зрозумілим для інших учасників руху.

Статтею 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути Підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За приписами норм КУпАП підтвердженням наявності чи відсутності адміністративного правопорушення є докази. У відповідності до вимог ч.1 ст.69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно із ч.1 ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У відповідності до ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Разом з тим зібрані по справі про адміністративне правопорушення докази повинні містити достовірну інформацію, підтверджувати наявність правопорушення, місце, час його скоєння, наявність свідків, потерпілих при обставинах, які встановлюються, винність особи у вчиненні правопорушення.

Як вбачається з оглянутого в судовому засіданні протоколу від 10.02.2011 року про адміністративне правопорушення серії СВ1 № 090050, позивачем було надано пояснення «з протоколом незгідний, тому що при повороті вмикав покажчик правого повороту»

Відповідачеві, для застосування адміністративного стягнення до позивача ОСОБА_1, необхідно було встановити та підтвердити доказами факт порушення водієм транспортного засобу п. 9.2 ПДР України.

У відповідності до вимог ст.ст. 252, 254 КУпАП України, працівник Державтоінспекції зобовязаний оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, скласти протокол про вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП - доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відловідальності потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, ві- деозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, при вирішені питання про визнання особи винною у вчиненні адміністративного правопорушення, протокол в справі про адміністративне правопорушення розглядається як доказ у сукупності з іншими доказами, а тому не може виступати єдиним доказом, на основі якого встановлюється наявність адміністративного правопорушення.

Ухвалою Варвинського районного суду від 09.03.2011 року, відповідачу по справі було запропоновано надати в разі невизнання адміністративного позову письмові заперечення проти позову та посилання на докази, якими вони обґрунтовуються та зобовязано надати матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене за ч. 2 ст 122 КУпАП.

Відповідачем на отриману ухвалу суду, доказів, у встановлений строк, надано не було і не повідомлено суд про причини їх не надання чи не можливості їх надання, жодних клопотань з боку відповідача відносно цього, до суду заявлено не було. Тоді як згідно з ст. 71 КАСУ у адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача.

Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані, як докази у справі. Тобто, не дивлячись на те, що відповідачем отримано пам'ятку про роз'яснення прав та обов'язків сторін, відповідачі не виконали свій процесуальний обов'язок по поданню доказів правомірності притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, тому суд вирішує справу на основі наявних доказів відповідно до вимог ч. 6 ст. 71 КАС України.

Інших оформлених з дотриманням визначеного законом порядку доказів, крім тих, які є у матеріалах справи, в підтвердження факту порушення позивачем вимог п. 9.2 ПДР на розгляд суду не представлено.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до статті 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Як вбачається з оскаржуваної постанови від 10.02.2011 року в справі про адміністративне правопорушення серії СВ1 № 025363, відповідачем при вирішенні про притягнення водія до адміністративної відповідальності не надано ані відповідної оцінки твердженням позивача щодо не згоди з наявністю в його діях адміністративного правопорушення, ані здобуто у визначеному законом порядку інших доказів на спростування його ж позиції.

За обставин викладених в адміністративному позові, поясненнях наданих позивачем як безпосередньо під час оформлення протоколу так і в судовому засіданні, на підставі наявних матеріалів адміністративної справи, факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, є не доведеним.

Суд критично відноситься до тверджень позивача щодо наявності в салоні автомобіля пасажирів, яким відомі обставини, що підлягають установленню по даній справі. Надання відповідачем можливості викласти письмові пояснення в протоколі про адміністративне правопорушення не позбавляло позивача зафіксувати й дані щодо свідків, які були присутніми в салоні автомобіля.

Звертаючись до суду з адміністративним позовом ОСОБА_1 просив скасувати постанову від 10.02.2011 року в справі про адміністративне правопорушення серії СВ1 № 025363 та закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення. Вимога позивача про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення не ґрунтується на вимогах закону та не може бути задоволена судом.

У відповідності до п. З ч. 2 ст.17 КАС України компетенція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи про накладення адміністративних стягнень. Повноваженнями щодо закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення наділений орган, який розглядає справу про накладення адміністративних стягнень за правилами, встановленими Кодексом України про адміністративне правопорушення. Натомість дана справа розглядається в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства

На підставі наданих доказів та вимог чинного законодавства, суд прийшов до висновку, що в порушення вказаних вимог відповідачем не було вжито всіх заходів до повного, всебічного та об'єктивного з'ясування обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. При винесенні постанови про адміністративне правопорушення відповідачем порушено норми чинних нормативно-правових актів, вина особи у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, належним чином не доведена, твердження позивача не спростовані, а відповідач при винесенні вищезазначеної оскаржуваної постанови не діяв відповідно до вимог ч.2 ст. 19 Конституції України та ч. З ст. 2 КАС України, а тому підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 1 ч.1, 10,11,18 ч.1 п.2, 71, 158-163, 171'2,186 КАС України, ст. 33, 122, 251, 258, 289, 293 КУпАП, п.п.9.2«б», 9.4 ПДР України, затверджених постановою КМУ України № 1306 від 10.10.2001 р. зі змінами внесеними Постановою КМУ №876 від 01.10.2008 р., суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора адміністративної практики відділення ДАІ Срібнянського району старшого лейтенанта міліції ОСОБА_2 про визнання протиправними дії субєкта владних повноважень, скасування постанови від 10.02.2011 року в справі про адміністративне правопорушення серії СВ1 № 025363 та закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Визнати дії суб'єкта владних повноважень інспектора адміністративної практики відділення ДАІ Срібнянського району старшого лейтенанта міліції ОСОБА_2 щодо винесення постанови від 10.02.2011 року в справі про адміністративне правопорушення серії СВ1 № 025363, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП - протиправними.

Скасувати постанову від 10.02.2011 року в справі про адміністративне правопорушення серії СВ1 № 025363, винесену інспектором адміністративної практики відділення ДАІ Срібнянського району старшим лейтенантом міліції ОСОБА_3, про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП, у вигляді штрафу в сумі 500 грн.

В задоволені іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 1 гривню 70 копійок судового збору.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Варвинського районного суду

Чернігівської області ОСОБА_4