Справа № 819/2116/14-а
Суддя: Ільчишин Надія Василівна
Дата ухвалення: 2015-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2015 р. Справа № 876/90/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ільчишин Н.В.,

суддів Пліша М.А., Шинкар Т.І.,

за участю секретаря судового засідання Федак С.Р.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Тернопільській області на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 05.12.2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Тернопільській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору і виступає на стороні відповідача Публічне акціонерне товариство «БТА Банк» про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 25.09.2014 року звернувся до суду з адміністративним позовом до Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення № від 29.08.2013 року, яким збільшено суму грошового зобов'язання по податку на доходи фізичних осіб на 2 179 631 грн. 09 коп., з яких 1 743 568 грн. 87 коп. - основний платіж, а 436 062 грн. 22 коп. - штрафні санкції.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 05.12.2014 року позов задоволено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції Тернопільська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Тернопільській області подала апеляційну скаргу. В якій просить постанову скасувати та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову повністю, апеляційну скаргу мотивовано тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення допущено порушення норм процесуального та матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 13 березня 2007 року між ОСОБА_2 та ВАТ «БТА банк» (в подальшому правонаступник Публічне акціонерне товариство «БТА Банк») укладений кредитний договір №053/04 з додатком №1 для придбання нерухомості. Предмет договору - 850 000 (вісімсот п'ятдесят тисяч) доларів США. Одночасно з укладенням даного Договору було укладено Договір іпотеки на придбану нерухомість.

26.07.2012 року Банком направлений ОСОБА_2 лист № 09-03/1136, яким позивача проінформовано про те, що внаслідок виконання Постанови Правління Національного банку України № 172 від 01.06.2011 року борг ОСОБА_2 перед банком за вищевказаним Договором станом на 01.06.2012 року в сумі 1283262,13 доларів США (еквівалент 10256472 грн. 57 коп. на дату відшкодування) відшкодовано в балансі Банку за рахунок створеного Банком резерву та його сума врахована на позабалансовому рахунку, проте Банк і надалі проводитиме заходи щодо погашення боргу. Також повідомлено про включення суми відшкодованого за рахунок резерву боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платника податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг відшкодовано та щодо виникнення у ОСОБА_2 податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб у разі не погашення ОСОБА_2 боргу Банку та необхідність декларування доходів за підсумками 2012 року.

26.07.2012 року ПАТ «БТА Банк» подав до податкового органу податковий розрахунок за формою 1-ДФ за 2 квартал 2012 року, в якому відобразив суму, яка відшкодована Банком під ознакою «додаткове благо».

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 03.02.2004 року позовні вимоги ПАТ «БТА Банк» задоволені. Звернуто стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки, посвідченим 13.03.2007 року Ковальчуком С.П., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстровим номером №1011з, а саме на квартиру за ціною 3709377,85 грн., без ПДВ, яка належить ОСОБА_2, шляхом набуття права власності ПАТ «БТА Банк» в рахунок часткового погашення заборгованості за кредитним договором №053/04 з додатком №1. Припинено право власності на квартиру за ОСОБА_2 та визнано за ПАТ «БТА Банк» право власності на цю квартиру.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 03.06.2014 року дане рішення залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25.06.2014 року, якою відкрите касаційне провадження у справі за позовом ПАТ «БТА Банк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки та зупинене виконання, Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 03.02.2014 року та Ухвали Апеляційного суду міста Києва від 03.06.2014 року.

Судом встановлено, що Тернопільською ОДПІ проведена документальна позапланова невиїзна перевірка щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб ОСОБА_2 за період з 01.01.12 року по 31.12.12 року, результати якої оформлені Актом №552/19-18-17-01/ від 14.08.2013 року.

Перевіркою встановлені порушення податкового законодавства: 1) Не подання податкової декларації про майновий стан і доходи одержані в 2012 році до Тернопільської ОДПІ (термін подачі 01.05.2013 року) чим порушено вимоги пп.49.18.4 п.49.18 ст.49 пп. «в» п.176.1 ст.176 ПК України; 2) не перерахування до бюджету до 01.08.2013 року податку на доходи фізичних осіб за отримані доходи у 2012 році у сумі 1 743 568 грн. 87 коп., чим порушено п.п. «е» п. 176.1 ст. 176, абз. 1 п. 179.7 ст. 179 ПК України.

На підставі вищевказаного Акту відповідачем винесене податкове повідомлення - рішення № від 29.08.2013 року, яким збільшено суму грошового зобов'язання по податку на доходи фізичних осіб на 2 179 631 грн. 09 коп., з яких 1 743 568 грн. 87 коп. - основний платіж, а 436 062 грн. 22 коп. - штрафні санкції.

З метою погашення податкового боргу Тернопільською ОДПІ направлено ОСОБА_2 податкову вимогу № 2071-25 від 06.05.2014 року, яку йому вручено 24.05.2014 року.

У відповідності до ст. 605 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється внаслідок звільнення (прощення боргу) кредитором боржника від його обов'язків, якщо це не порушує прав третіх осіб щодо майна кредитора.

Відповідно до п. 164. 1 ст. 164 Податкового кодексу України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Пунктом 164.2.17 п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України (далі - ПК України) передбачено, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються суми боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Якщо кредитор повідомляє платника податку-боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або шляхом надання повідомлення боржнику під підпис особисто про анулювання (прощеного) боргу та включає суму анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий було анульовано (прощеного), такий боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації.

Відповідно до п.п.14.1.47. п. 14.1. ст. 14 ПК України додаткові блага кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов'язаний з виконанням обов'язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

Відповідно до п.п.159.4.1 п. 159.4 ст. 159 ПК України за рахунок створеного страхового резерву банк відшкодовує заборгованість, яка визначена безнадійною відповідно до методики, встановленої Національним банком України. Порядок відшкодування безнадійної заборгованості за рахунок страхових резервів для банків встановлюється Національним банком України за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.

Постановою Правління Національного банку України від 01.06.2011 року №172 було затверджено «Порядок відшкодування банками України безнадійної заборгованості за рахунок резерву» (надалі - Порядок №172).

Пунктом 4 Порядку №172 передбачено, що банк відшкодовує (списує) за рахунок резерву безнадійну заборгованість за всіма активними банківськими операціями з пов'язаними особами, за операціями з пайовими цінними паперами та іншими, ніж цінні папери, корпоративними правами, а також безнадійну дебіторську заборгованість за розрахунками з працівниками банку та за господарською діяльністю банку за умови їх відповідності хоча б одній з ознак безнадійної заборгованості, визначених Податковим кодексом України. Пунктом 7 Порядку №172 встановлено, що відшкодування (списання) за рахунок резерву безнадійної заборгованості не є підставою для припинення вимог банку до позичальника/контрагента. Банк зобов'язаний продовжувати роботу щодо відшкодування писаної за рахунок резерву безнадійної заборгованості.

З матеріалів справи вбачається, що ПАТ «БТА Банк» відшкодовано в баланс банку борг ОСОБА_2 перед банком станом на 01.06.2012 року за кредитним договором №053/04 від 13 березня 2007 року на суму 1 283 262,13 доларів США (екв. 10 256 472 грн. 57 коп. на дату відшкодування) за рахунок створеного Банком резерву та його суму враховано на позабалансовому рахунку, про що було повідомлено позичальника листом Банку № 09-03/1136 від 26.07.2012 року.

Однак, заходи щодо примусового стягнення заборгованості з ОСОБА_2 на користь Банку продовжуються, зокрема: рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 03.02.2014 року задоволено позовні вимоги ПАТ «БТА Банк» та звернуто стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки, посвідченим 13.03.2007 року Ковальчуком С.П., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстровим номером №1011з, а саме на квартиру за ціною 3709377,85 грн., без ПДВ, яка належить ОСОБА_2, шляхом набуття права власності ПАТ «БТА Банк» в рахунок часткового погашення заборгованості за кредитним договором №053/04 з додатком №1. Припинено право власності на квартиру за ОСОБА_2 та визнано за ПАТ «БТА Банк» право власності на цю квартиру. Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 03.06.2014 року дане рішення залишено без змін.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що заборгованість ОСОБА_2 за кредитним договором перед ПАТ «БТА Банк» не є прощенною (анульованою), оскільки зобов'язання позивача за кредитним договором перед Банком не припинялись, у Банка залишається право вимагати повернення не сплаченої суми кредиту, Банк не приймав рішень щодо припинення зобов'язань ОСОБА_2 за кредитним договором №053/04 від 13.03.2007 року та договором іпотеки від 13.03.2007 року шляхом прощення боргу, що також підтверджується відповіддю на запит №09-03/1034/1 від 14.08.2015 року, яку на вимогу Львівського апеляційного адміністративного суду надано банком, також не представлені докази того, що Банком анульована заборгованість ОСОБА_2 перед Банком за кредитним договором, внаслідок чого позивач отримав дохід у вигляді додаткового блага., а тому відповідач не довів правомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, а позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, що відповідно до частини 1 статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Тернопільській області - залишити без задоволення.

Постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 05.12.2014 року у справі №819/2116/14-а - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили, а в разі складення такої в порядку ч.3 ст. 160 КАС України, протягом того ж строку з часу складення в повному обсязі.

Головуючий Н.В. Ільчишин

Судді М.А. Пліш

Т.І. Шинкар

Повний текст ухвали виготовлено 09.10.2015 року