Справа № 2а-296/11
Суддя: Довгополов О.М.
Дата ухвалення: 2012-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2012 р. < Текст >Справа № 104636/11/9104

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого: Довгополова О.М.,

суддів: Cвятецького В.В., Глушка І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами у м. Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку Волинської області на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 лютого 2011 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку Волинської області про поновлення пропущеного строку для звернення до суду та нарахування недоплаченої соціальної державної допомоги як дитині війни , -

ВСТАНОВИВ

20 грудня 2010 року позивач звернулася до суду з позовом про зобовязання відповідача нарахувати та виплатити надбавку до пенсії як дитині війни за 2006-2010 роки. При цьому заявлено клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду, оскільки про порушення своїх прав стало відомо із преси.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 грудня 2010 року адміністративний позов частині зобовязання відповідача провести позивачу перерахунок та виплату підвищення до пенсії як дитині війни за період з 2006 року по 21.06.2010 року залишено без розгляду.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 лютого 2011 року позов задоволено частково: визнано дії відповідача щодо нездійснення нарахування та виплати позивачу підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" за період 21.06.2010 року-31.12.2010 року включно із урахуванням вимог ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" протиправними, зобовязано відповідача провести позивачу перерахунок та виплату підвищення до пенсії як дитині війни за період 21.06.2010 року-31.12.2010 року включно в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком на підставі положень ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" із урахуванням вимог ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та проведених виплат за вказаний період.

Рішення суду оскаржив відповідач, у скарзі покликаючись на порушення норм матеріального та процесуального права при винесенні постанови судом першої інстанції, просить постанову скасувати та прийняти нову, відмовивши в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.197 КАС України колегія суддів вважає доцільним розглядати справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку відмову в її задоволенні, враховуючи наступне.

Встановлено, що позивач є дитиною війни, що підтверджується відповідним посвідченням.

Відповідно до статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" від 18.11.2004 року № 2195 (далі - Закон № 2195) дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, розмір якої, у свою чергу, обчислюється за правилами, встановленими частиною 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", оскільки у законодавстві відсутні інші правила визначення такої пенсії.

При цьому суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 99 КАС України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин та розгляду справи в суді першої інстанції) для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини 1 статті 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Враховуючи пропущення позивачем шестимісячного строку звернення до адміністративного суду без поважних причин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про залишення позовних вимог без розгляду за період з 01.01.2006 року по 20.06.2010 року.

Оскільки з 21.06.2010 року дати, з якої позовні вимоги підлягають задоволенню, відсутні обмеження щодо здійснення виплат згідно зі статтею 6 Закону № 2195, - колегія суддів приходить до висновку про задоволення позову у частині нарахування та виплати підвищення до пенсії з 21 червня 2010 року по 31 грудня 2010 року.

Отже, постанова залишається без змін.

Керуючись статями 99, 100, 195, 197 ч. 1 п. 2, ст.ст. 198, 200, 205 ч. 1, ст.ст. 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку Волинської області залишити без задоволення, постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 лютого 2011 року справі № 2-а-296/11 без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Головуючий: О.М. Довгополов

Судді: І.В. Глушко

ОСОБА_2