Справа № 2а/0570/13731/12
Суддя: Тракало В.В.
Дата ухвалення: 2015-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2015 року м. Київ К/9991/79967/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючого - судді суддівТракало В.В., Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Державного підприємства «Артемвугілля» на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2012 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 27 листопада 2012 року у справі за позовом управління Пенсійного фонду України в Центрально-Міському районі м. Горлівки Донецької області до Центрально-міського відділу державної виконавчої служби Горлівського міського управління юстиції, третя особа Державне підприємство «Артемвугілля» про визнання протиправними дій,

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2012 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача. Просив визнати протиправними дії посадових осіб Центрально-міського відділу державної виконавчої служби Горлівського міського управління юстиції щодо зупинення зведеного виконавчого провадження (ВП 33402386), зобов'язати відповідача поновити виконавче провадження в частині виконання судового рішення про стягнення з Державного підприємства «Артемвугілля» на користь позивача заборгованості в розмірі 29622 грн. 38 коп.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2012 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 27 листопада 2012 року, позов задоволено частково. Зобов'язано відповідача поновити виконавче провадження ВП 33402386 в частині стягнення з Державного підприємства «Артемвугілля» на користь позивача заборгованості в сумі 29622 грн. 38 коп.

У касаційній скарзі ставиться питання про скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій з підстав порушення норм матеріального та процесуального права та ухвалення нового судового рішення про відмову у задоволенні позову.

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального й процесуального права, правової оцінки обставин у справі в межах касаційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що постановою державного виконавця від 31 січня 2011 року зупинено зведене виконавче провадження з примусового виконання 1002 виконавчих документів про стягнення з Державного підприємства «Артемвугілля» на користь стягувачів грошових коштів в сумі 76930747 грн. 30 коп. у зв'язку із внесенням боржника до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу».

9 липня 2012 року до вказаного зведеного виконавчого провадження приєднано виконавче провадження № 33402386 про стягнення з Державного підприємства «Артемвугілля» на користь управління Пенсійного фонду України в Центрально-Міському районі м. Горлівки Донецької області фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за Списком № 2 за період з жовтня 2011 року по грудень 2011 року у розмірі 29622 грн. 38 коп.

Задовольняючи частково позовні вимоги суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що позивач не відноситься до учасників розрахунків відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу», а борг Державного підприємства «Артемвугілля» не є боргом у сфері енергопостачання (енергоспоживання) чи за не сплату за енергоносії або податковим боргом. Тому віднесення Державного підприємства «Артемвугілля» до реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до вказаного вище Закону, не є підставою для зупинення виконавчого провадження № 33402386 про стягнення з Державного підприємства «Артемвугілля» на користь позивача заборгованості у розмірі 29622 грн. 38 коп.

Згідно п. 15 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на час винесення постанови про зупинення виконавчого провадження) виконавче провадження підлягає обов'язковому зупиненню, зокрема, у випадках внесення підприємства паливно-енергетичного комплексу до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу».

Аналогічними є положення п. 15 ч. 1 ст. 37 вказаного Закону у редакції Закону України № 2677-VI від 4 листопада 2010 року, що діяли на час приєднання виконавчого провадження № 33402386 до зведеного виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) дія цього Закону поширюється на підприємства паливно-енергетичного комплексу, а також інших учасників розрахунків, які мають або перед якими є заборгованість, що виникла внаслідок неповних розрахунків за енергоносії.

Відповідно до п. 1.3 ст. 1 вказаного Закону учасники розрахунків це підприємства паливно-енергетичного комплексу, суб'єкти господарської діяльності, розпорядники коштів державного та місцевих бюджетів, державні цільові фонди, Державний комітет України з державного матеріального резерву, правонаступники ліквідованих фондів, що були передбачені законодавством, розпорядник цільового галузевого фонду створення ядерно-паливного циклу Міністерства палива та енергетики України, які мають дебіторську або кредиторську заборгованість та здійснюють заходи щодо її погашення на умовах, визначених цим Законом.

Згідно п. 1.4 зазначеної статті заборгованість це підтверджена учасниками розрахунків на розрахункову дату сума коштів, яка: 1) підлягає сплаті за товари, роботи (послуги), спожиті у процесі виробництва (видобутку), передачі (транспортування) та/або постачання енергоносіїв, відповідно до укладених договорів або з інших підстав, передбачених законом, у тому числі суми пені, штрафних та фінансових санкцій, але не сплачена; 2) є податковим боргом та підлягає сплаті, але не сплачена, до бюджетів усіх рівнів та державних цільових фондів, у тому числі ліквідованих; 3) підлягає сплаті, але не сплачена, до цільового галузевого фонду створення ядерно-паливного циклу Міністерства палива та енергетики України; 4) передбачена видатками бюджетів усіх рівнів, але не отримана суб'єктами господарської діяльності, у тому числі за пільгами та субсидіями, для сплати за спожиті енергоносії; 5) підлягає сплаті і виникла внаслідок відсутності у Державному бюджеті України минулих років видаткових статей або передбачення видатковими статтями часткового фінансування видатків для розрахунків за енергоносії, у тому числі за пільгами та субсидіями (трансфертами), спожиті підприємствами, організаціями, закладами та установами, які фінансуються з бюджетів усіх рівнів.

Наведеною нормою встановлено вичерпний перелік сум коштів, що підпадають під визначення заборгованості при застосуванні Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу», на які поширюються положення п. 15 ч. 1 ст. 34 (п. 15 ч. 1 ст. 37) Закону України «Про виконавче провадження» щодо обов'язкового зупинення виконавчого провадження.

Згідно абз. 6 п. 3.7 ст. 3 Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу» (у редакції, чинній на час приєднання виконавчого провадження позивача до зведеного виконавчого провадження) на строк участі підприємства паливно-енергетичного комплексу у процедурі погашення заборгованості підлягають зупиненню виконавчі провадження та заходи примусового виконання рішень щодо цього підприємства із стягнення заборгованості, яка виникла до 1 січня 2012 року, що підлягають виконанню в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», крім рішень про виплату заробітної плати, вихідної допомоги, інших виплат (компенсацій), що належать працівнику у зв'язку з трудовими відносинами, відшкодування матеріальної (майнової) шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, стягнення аліментів, та рішень про стягнення заборгованості із сплати внесків до фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, яка виникла до 1 січня 2011 року, і заборгованості із сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до органів Пенсійного фонду України.

Проте, Конституційний Суд України у рішенні № 18-рп/2012 від 13 грудня 2012 року вказав, що положення п. 15 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» з наступними змінами у взаємозв'язку з положеннями ч. 1 ст. 41, ч. 5 ст. 124, п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України, ст. 115 Господарського процесуального кодексу України, пунктів 1.3, 1.4 ст. 1, ч. 2 ст. 2, абзацу 6 п. 3.7 статті 3 Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу» з наступними змінами треба розуміти так, що:

- обов'язкове зупинення виконавчого провадження та заходів примусового виконання судових рішень здійснюється лише щодо стягнення заборгованості, яка виникла через неповні розрахунки за енергоносії, та щодо учасників розрахунків, визначених Законом України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу»;

- внесення юридичної особи, незалежно від форми власності, до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості, не є підставою для зупинення виконавчого провадження та заходів примусового виконання судових рішень щодо стягнення з неї заборгованості, яка не стосується неповних розрахунків за енергоносії і не визначена Законом України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу».

Отже, дія Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу» поширюється на паливно-енергетичні підприємства та суб'єкти господарської діяльності, перераховані в п. 1.3 ст. 1, щодо заборгованості, яка виникла внаслідок несплати або неповних розрахунків за енергоносії, непогашення податкового боргу.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду України від 18 грудня 2012 року (справа № 21-405а12).

За таких обставин, коли заборгованість Державного підприємства «Артемвугілля» перед позивачем не є боргом у сфері енергопостачання (енергоспоживання) чи несплатою за електроенергію або податковим боргом, то внесення його до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості, не є підставою для зупинення виконавчого провадження та заходів примусового виконання судових рішень щодо стягнення з нього заборгованості, яка не стосується неповних розрахунків за енергоносії і не визначена Законом України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу». А відтак, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов обґрунтованого висновку про зобов'язання відповідача поновити виконавче провадження в частині стягнення з Державного підприємства «Артемвугілля» на користь позивача заборгованості в сумі 29622 грн. 38 коп.

Мотиви та доводи касаційної скарги висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують.

Згідно ч. 1 ст. 220 КАС України суд касаційної інстанції не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

За правилами ст. 224 цього Кодексу суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Доводи касаційної скарги про незаконність судових рішень, порушення норм матеріального та процесуального права безпідставні, не ґрунтуються на доказах та матеріалах справи.

Тому колегія суддів, перевіривши у межах доводів касаційної скарги правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, приходить до висновку, що касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Державного підприємства «Артемвугілля» залишити без задоволення, а постанову Донецького окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2012 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 27 листопада 2012 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, оскарженню не підлягає.

Головуючий: В.В. Тракало

Судді: Я.Л. Іваненко

М.І. Мойсюк