Справа № 826/6459/14
Суддя: Заяць В.С.
Дата ухвалення: 2015-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2015 року м. Київ К/800/55611/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Головуючого суддів при секретарі судового засідання за участю представника товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа-Пласт»Зайця В.С. (суддя-доповідач), Голяшкіна О.В., Стрелець Т.Г., Корінець Ю.О., Кеміня В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Київської міжрегіональної митниці Міндоходів на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 15 жовтня 2014 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа-Пласт» до Київської міжрегіональної митниці Міндоходів про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товару та картки відмови, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Альфа-Пласт» (далі - ТОВ «Альфа-Пласт») пред'явило позов до Київської міжрегіональної митниці Міндоходів про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товару № 100250001/2013/601016/2 від 17 грудня 2013 року; визнання протиправним та скасування картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України від 17 грудня 2013 року № 100250001/2013/00053.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 01 липня 2014 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 15 жовтня 2014 року апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа-Пласт» задоволено, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 липня 2014 року скасовано та прийнято нову, якою адміністративний позов ТОВ «Альфа-Пласт» задоволено в повному обсязі.

Визнано протиправними та скасовано рішення про коригування митної вартості товару № 100250001/2013/601016/2 від 17 грудня 2013 року та картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України від 17 грудня 2013 року № 100250001/2013/00053.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду апеляційної інстанції, скаржник оскаржив його.

У касаційній скарзі Київська міжрегіональна митниця Міндоходів, посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції, а рішення суду першої інстанції залишити в силі.

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Судами встановлено, що 01 липня 2012 року між ТОВ «Альфа-Пласт» (Покупець) та компанією TORAY INTERNATIONAL EUROPE GMBH (Німеччина) (Продавець) укладено зовнішньоекономічний договір (контракт) № 11/07/12 купівлі-продажу товару - поліацеталь Kocetal 300. Положеннями даного договору передбачено, що умови поставки товару визначаються у інвойсах.

Згідно інвойсу товар поставлявся Продавцем на умовах FCA Ротердам.

ТОВ «Альфа-Пласт» з метою митного оформлення 10000 кг товару подало до Київської міжрегіональної митниці вантажну митну декларацію (ВМД) № 10025000/2013/079226.

Митна вартість товару була заявлена відповідно до першого методу визначення митної вартості товару (за ціною договору) на рівні 13 100 Євро (14000 грн.) за 10000 кг поліацеталю Kocetal 300.

Для підтвердження заявленої митної вартості позивачем подано наступні документи:

- картку обліку особи, яка здійснює операції з товарами № 100/2012/0004018 від 14 жовтня 2013 року;

- міжнародну автомобільну накладну (CMR) № 230957 від 09 грудня 2013 року;

- документ, що підтверджує вартість перевезення товару (довіреність транспортних витрат № 08/12 від 16 грудня 2013 року;

- рахунок-фактуру (інвойс) № від 09 грудня 2013 року;

- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № 1 від 04 березня 2013 року;

- зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу № 11/07/12 від 11 липня 2012 року;

- договір про надання послуг митного брокеру № 10/08 від 10 серпня 2012 року;

- договір (контракт) про перевезення № 06/12/13К від 09.12.2013 року;

- інформацію про позитивні результати здійснення санітарно-епідеміологічного контролю товару № 2730 від 09 грудня 2013 року;

- інформацію про позитивні результати здійснення фітосанітарного контролю товару № 2730 від 09 грудня 2013 року;

- інформацію про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару № 2730 від 09 грудня 2013 року;

- копію митної декларації країни відправлення 13NL1F3CD723D14B01 від 09 грудня 2013 року.

Під час проведення контролю за визначенням митної вартості товару за вищезазначеними митними деклараціями митний орган прийшов до висновку, що документи, подані до митного оформлення, містять розбіжності.

Зокрема, в контракті від 07 серпня 2012 року № 1/08/2012/UKR відсутні відомості про перевізника, що надає довідку про транспортні витрати у транспортному документі (СМR № 230957);

- в пункті 7.1 зовнішньоекономічного контракту від 11 липня 2012 року № 11/07/12 передбачено, що умови оплати товару вказані у інвойсах. Відповідно до наданого до митного оформлення інвойсу від 09 грудня 2013 року № , умовами оплати за товар є передплата, так як в ньому зазначено «cash in advance». Банківський платіжний документ, що стосується оцінюваного товару, декларантом не надано;

- пунктом 6.3 зовнішньоекономічного контракту від 11 липня 2012 року № 11/07/12 передбачено, що поставка кожної партії товару повинна супроводжуватись оригіналами товаросупровідних документів, в тому числі сертифікату про походження товару. Разом з цим, сертифікату про походження товару декларантом не надано;

- відповідно до пункту 6 частини 2 статті 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є транспортні перевізні документи, якщо умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

Для підтвердження визначеної позивачем митної вартості товарів за ціною договору на рівні 158246,16 грн. у Протоколі оброблення електронного документу відповідач зобов'язав позивача надати додаткові документи, а саме:

- транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості щодо вартості перевезення;

- якщо здійснювалося страхування - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування;

- виписку з бухгалтерської документації;

- висновок про вартісні та якісні характеристики товарів, підготовлений спеціалізованою експертною організацією;

- каталоги, специфікації, прайс-листи виробника;

- якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи;

- договір з третіми особами, що пов'язані з договором про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

- рахунки про здійснення платежів третіми особами на користь продавця;

- інші документи за бажанням декларанта.

Так як додаткові документи не були надані 17 грудня 2013 року Київською міжрегіональною митницею Міндоходів було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № 100250001/2013/601016/2, яким митну вартість товару визначено за 6 резервним методом на рівні 1,9443 євро за кілограм, загальною вартістю 19443,00 євро та винесено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України № 100250001/2013/00053, яким позивачу відмовлено у митному оформленні товару за ВМД № 100250001/2013/079226.

У зв'язку із поданням додаткової ВМД № 100250001/2013/079423 та сплатою позивачем суми ввізного мита у розмірі 10 704,50 грн. та податку на додану вартість у розмірі 44 958,89 грн. товар було випущено у вільний обіг.

28 лютого 2014 року ТОВ «Альф-Пласт» з метою підтвердження заявленої митної вартості товару подано додаткові документи, а саме:

- договір № 06/12/13К від 09 грудня 2013 року про надання транспортно-експедиційних послуг;

- додаток № 1 від 09 грудня 2013 року до Договору № 06/12/13К «Протокол погодження договірної ціни»;

- акт № 196 від 18 грудня 2013 року здачі-приймання робіт;

- рахунок-фактуру № 196 від 18 грудня 2013 року;

- платіжне доручення № 24 від 16 січня 2014 року;

- платіжне доручення № 40 від 22 січня 2014 року;

- платіжне доручення № 43 від 23 січня 2014 року;

- платіжне доручення № 1009 від 30 грудня 2013 року;

- платіжне доручення № 9 від 11 січня 2014 року;

- платіжне доручення № 19 від 14 січня 2014 року;

- платіжне доручення № 23 від 15 січня 2014 року;

- довідку про транспортно-експедиційні витрати № 08/12 від 16 грудня 2013 року;

- договір № 06/12/13П від 09 грудня 2013 року, укладений між ТОВ «АТЕ Груп» та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_6, що здійснював безпосереднє перевезення товару;

- платіжне доручення в іноземній валюті № 59 від 05 грудня 2013 року;

- виписку банку, яка свідчить про перерахування 05 грудня 2013 року грошових коштів у сумі 13100,00 євро за контрактом № 11/07/12 від 11 липня 2012 року;

- ВМД № /2013/079423;

- довідку від 18 лютого 2014 року, видану TORAY INTERNATIONAL EUROPE GMBH, якою постачальник підтвердив отримання від ТОВ «Альфа-Пласт» 13100 євро за інвойсом № ;

- державний експертний висновок № 11/25 від 15 січня 2014 року;

- сертифікат якості на поліацеталь Kocetal 300 від 14 жовтня 2013 року;

- сертифікат походження товару № 001-13-079 від 22 жовтня 2013 року;

- інформація про Koketal K300, надана Kolon Plastics Inc;

- паспорт безпеки матеріалу Koketal - Polyoxymethylene від 01 травня 2011 року;

- каталог продукції Toray International Europe GMВН;

- договір № 10 від 17 вересня 2012 року, відповідно до умов якого ТОВ «Альфа-Пласт» продало товар, а саме: поліацеталь, що був ввезений на підставі ВМД № 100250001/2013/079423;

- видаткову накладну № 710 від 20 грудня 2013 року;

- податкову накладну № 13 від 04 грудня 2013 року;

- податкову накладну № 34 від 04 грудня 2013 року.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції, пославшись на те, що позивачем вимоги митниці про надання додаткових документів виконані не були, додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості надані не були, прийшов до висновку, що рішення про коригування митної вартості товару № 100250001/2013/601016/2 від 17 грудня 2013 року та картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України від 17 грудня 2013 року № 100250001/2013/00053 Київською міжрегіональною митницею Міндоходів прийнято правомірно.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позовні вимоги, суд апеляційної інстанції зазначив, що під час процедури підтвердження митної вартості товару, передбаченої частиною 8 статті 55 МК України, разом із заявою № 28-02-4 від 28 лютого 2014 року митниці було надано: договір № 06/12/13К від 9 грудня 2013 року про надання транспортно-експедиційних послуг; додаток № 1 від 09 грудня 2013 року до договору № 06/12/13К «Протокол погодження договірної ціни»; акт № 196 від 18 грудня 2013 року здачі-приймання робіт (надання послуг) за договором № 06/12/13К; рахунок-фактура № 196 від 18 грудня 2013 року; платіжне доручення № 24 від 16 січня 2014 року; платіжне доручення № 40 від 22 січня 2014 року; платіжне доручення № 43 від 23 січня 2014 року; платіжне доручення № 1009 від 30 грудня 2013 року; платіжне доручення № 9 від 11 січня 2014 року; платіжне доручення № 19 від 14 січня 2014 року; платіжне доручення № 23 від 15 січня 2014 року; довідка про транспортно-експедиційні витрати № 08/12 від 16 грудня 2013 року; договір № 06/12/13П від 09 грудня 2013 року, укладений між TOB «ATE Груп» та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_7, що здійснював безпосереднє перевезення товару.

Суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що зазначені документи повністю підтверджують вартість перевезення товару на рівні 14000 грн., що була заявлена TOB «Альфа-Пласт» у декларації митної вартості, а тому рішеня про коригування митної вартості товару № 100250001/2013/601016/2 від 17 грудня 2013 року та картка відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України від 17 грудня 2013 року № 100250001/2013/00053 Київською міжрегіональною митницею Міндоходів є протиправними та підлягають скасуванню.

Крім того Київська міжрегіональна митниця зобов'язана була надати обґрунтоване рішення за результатами розгляду заяви«Альфа-Пласт» № 28-02-4 від 28 лютого 2014оку протягом 5 робочих днів. Однак, порушуючи зазначену норму МК України, митниця не надала позивачу відповіді на заяву про визнання заявленої митної вартості товару.

Також суд апеляційної інстанції зазначив, що посадові особи митного органу не дотрималися принципу послідовного застосування кожного з методів визначення митної вартості, встановленого статтями 57, 58, 64 Митного кодексу України, а застосував одразу шостий (резервний) метод.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України із правовою позицією суду апеляційної інстанції погоджується з огляду на наступне.

Відповідно до частини 2 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги, але при цьому може встановлювати порушення норм матеріального чи процесуального права, на які не було посилання в касаційній скарзі.

Відповідно до статті 49 Митного кодексу України (далі - МК України) митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 51 МК України відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом (пункт 1 частини 2 статті 52 Кодексу).

Відповідно до частин 2-4 статті 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; розрахунок ціни (калькуляцію).

Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (частини 1, 2, 5, 6, 7 статті 54 кодексу).

Частинами 1, 2 статті 55 МК України передбачено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; інформацію про «а» право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; «б» право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

З системного аналізу вказаних статей вбачається, що обов'язок доведення митної ціни товару лежить на декларанту. Митний орган має виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. При цьому, такий контроль може здійснюватися в тому числі шляхом порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено, тобто з використанням бази даних Єдиної автоматизованої системи Державної митної служби України, яка містить відповідну інформацію.

В той же час, розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатньою для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом.

Відповідно до частин 8, 9 статті 55 МК України протягом 80 днів з дня випуску товарів у вільний обіг під гарантійні зобов'язання декларант може надати митному органу додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються.

У разі надання декларантом додаткових документів митний орган розглядає подані додаткові документи і протягом 5 робочих днів з дати їх подання виносить письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості або надає обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів.

Частиною 10 статті 55 МК України передбачено, що якщо митний орган протягом строку, зазначеного у частині дев'ятій цієї статті, не надає обґрунтованої відмови у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів, вважається, що декларантом митну вартість товарів визначено правильно. У такому випадку митний орган скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості, а надана фінансова гарантія повертається (вивільняється) у порядку та строки, визначені цим Кодексом.

Київська міжрегіональна митниця зобов'язана була надати обґрунтоване рішення за результатами розгляду заяви«Альфа-Пласт» № 28-02-4 від 28 лютого 2014оку протягом 5 робочих днів.

В матеріалах справи відсутні докази того, що посадовими особами митного органу розглядалась заява«Альфа-Пласт» № 28-02-4 від 28 лютого 2014оку та виносилось відповідне рішення за наслідками її розгляду.

Проаналізувавши подані декларантом під час здійснення митного оформлення товару та додатково подані 28 лютого 2015 року документи колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає правильним висновок суду апеляційної інстанцій про те, що подані позивачем до митного органу документи повністю підтверджують заявлену декларантом митну вартість товару, а сумніви митного органу щодо правильності її визначення є необргунтованими.

Суд апеляційної інстанції повно і всебічно встановив обставини справи, дав їм належну юридичну оцінку, правильно застосував норми матеріального і процесуального права та прийшов до правильного висновку про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товару № 100250001/2013/601016/2 від 17 грудня 2013 року та картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України від 17 грудня 2013 року № 100250001/2013/00053.

Доводи, викладені в касаційній скарзі, не спростовують висновків суду апеляційної інстанції та встановлених обставин справи.

Відповідно до частини 1 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Оскільки суд апеляційної інстанції не допустив порушень норм матеріального права при ухваленні судового рішення чи вчиненні процесуальних дій, підстав для задоволення касаційної скарги немає.

Керуючись статтями ст. ст. 220, 221, 226, 230, 232 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Київської міжрегіональної митниці Міндоходів залишити без задоволення, а постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 15 жовтня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: