Справа № 819/988/13-а
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2015-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2015 р. Справа № 876/8052/13

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Гудима Л.Я., Святецького В.В.,

з участю секретаря судового засідання Кудєрової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в місті Тернополі на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в місті Тернополі, Управління Державної казначейської служби України в місті Тернополі Тернопільської області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в місті Тернополі, яким просила визнати протиправною відмову відповідача у поверненні їй помилково сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 4826,70 грн. та зобов'язати відповідача вчинити дії щодо повернення їй цього збору.

Ухвалою від 12.04.2013 року Тернопільський окружний адміністративний суд залучив до участі у справі в якості другого відповідача Управління Державної казначейської служби України у місті Тернополі Тернопільської області.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2013 року позов задоволено: визнано протиправною відмову Управління Пенсійного фонду України в місті Тернополі у поверненні ОСОБА_2 помилково сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 4826,70 грн. та зобов'язано управління Пенсійного фонду України в місті Тернополі подати Управлінню Державної казначейської служби України у місті Тернополі Тернопільської області подання про повернення ОСОБА_2 помилково сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна, перерахованого відповідно до квитанції від 28.11.2012 року № k111/S/70, в розмірі 4826,70 грн.

Постанова мотивована тим, що судом встановлено, а відповідачем не спростовано, що придбання ОСОБА_2 квартири по АДРЕСА_1 було першим придбанням нею житла, отже, у неї був відсутній обов'язок сплачувати збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 1% від його вартості, в зв'язку з чим збір в розмірі 4826,70 грн. сплачений нею помилково і підлягає поверненню.

Постанову в апеляційному порядку оскаржив відповідач, вважає, що вона прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить постанову скасувати та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що Пенсійний фонд України не володіє інформацією щодо реєстрації права власності громадян на нерухоме майно, тому не має можливості встановити факти придбання житла фізичними особами вперше. Також відповідач зазначає, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно наявні лише відомості про те, що ОСОБА_2 є власником квартири по АДРЕСА_1, однак довідка з даного реєстру, на яку посилається суд першої інстанції, не є доказом того, що позивач раніше не була власником іншого житла. Крім того, суд не з'ясував, чи позивач була власником квартири по АДРЕСА_2, де вона була зареєстрована до придбання квартири по АДРЕСА_1.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановив суд, 28.11.2012 року ОСОБА_2 (покупець) та ОСОБА_3 (продавець) уклали договір купівлі-продажу квартири, що знаходиться по АДРЕСА_1, посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Білецькою Н.О. та зареєстрований в реєстрі за № 6428. Відповідно до п. 5 цього договору ціна квартири встановлена в розмірі 482670,00 грн.

Перед укладенням даного договору позивач сплатила збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 1 % від вартості придбаного житла, а саме 4826,70 грн. на рахунок, визначений УДКСУ у місті Тернополі, що підтверджується квитанцією від 28.11.2012 року №/S/70 та випискою УДКСУ у місті Тернополі за 28.11.2012 року.

05.03.2013 року ОСОБА_2 звернулась до Управління Пенсійного фонду України в місті Тернополі із заявою про повернення безпідставно сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 4826,70 грн., надавши копію зазначеної квитанції.

15.03.2013 року Управління Пенсійного фонду України в місті Тернополі надало відповідь за № 4535/02 про те, що підстав для повернення збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна в сумі 4826,70 грн. немає в зв'язку з відсутністю у Пенсійного фонду України інформації щодо реєстрації права власності громадян на нерухоме майно.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність таких дій (бездіяльності) відповідача з наступних підстав.

Порядок справляння та використання збору на обов'язкове державне пенсійне страхування визначається Законом України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до абз. 1 п. 9 ст. 1 цього Закону (тут і далі в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) платниками збору на обов'язкове пенсійне страхування є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше. Нерухомим майном визнається жилий будинок або його частина, квартира, садовий будинок, дача, гараж, інша постійно розташована будівля, а також інший об'єкт, що підпадає під визначення групи 3 основних засобів та інших необоротних активів згідно з Податковим кодексом України.

Питання сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій регулюються Порядком сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.1998 року № 1740.

Зокрема, п. 15-1 цього Порядку (тут і далі в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачується підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та фізичними особами, які придбавають нерухоме майно, у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

А згідно з п. 15-3 Порядку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій нотаріальне посвідчення або реєстрація на біржі договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

Як правильно зазначив суд першої інстанції, із системного аналізу наведених правових актів слідує, що із загального правила про обов'язковість сплати збору при придбанні нерухомого майна встановлено винятки для громадян, які придбавають житло і перебувають на черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Проте на час придбання позивачем нерухомого майна та на час судового розгляду справи відсутній механізм перевірки інформації про те, чи вперше особа придбала нерухомість, зокрема, не існує єдиної бази (реєстру) для визначення первинного придбання нерухомого майна особою, а також відсутній компетентний орган, який формує та надає таку інформацію, про що також зазначив суд першої інстанції.

Тому, враховуючи предмет доказування в даній справі та загальні засади адміністративного судочинства, колегія суддів вважає, що обов'язок довести правомірність своєї відмови у поверненні ОСОБА_2 помилково сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 4826,70 грн. покладено саме на Управління Пенсійного фонду України в місті Тернополі як суб'єкта владних повноважень, що безпосередньо передбачено ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Однак всупереч вимогам наведеної норми відповідач не надав жодних доказів того, що ОСОБА_2 придбавала чи була власником житла до моменту придбання квартири по АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 28.11.2012 року, а також доказів того, яких заходів вживало Управління для з'ясування цих обставин.

При цьому, як правильно зазначив суд першої інстанції, неможливість встановити придбання житла конкретною особою вперше не може ставитись в провину цій особі, оскільки невизначення порядку виконання законодавчо закріплених норм не може негативно впливати на порушення прав громадян, яким такі права надано.

Водночас, як вбачається з рішення від 12.04.2013 року № 1624050 щодо отримання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за результатом розгляду запиту суду, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні відомості щодо запитуваної інформації, крім права власності ОСОБА_2 на квартиру за адресою: АДРЕСА_1.

Тобто будь-якого нерухомого майна за позивачем у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно не зареєстровано, крім як права власності на нерухоме майно при придбанні якого нею сплачено спірний збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу, повернення якого є предметом даного адміністративного позову.

Колегія суддів вважає безпідставним і не бере до уваги твердження відповідача про те, що суд не з'ясував, чи позивач була власником квартири по АДРЕСА_2, де вона була зареєстрована до придбання квартири по АДРЕСА_1, оскільки дане твердження спростовується наявною в матеріалах справи довідкою Відділення № 10019/09 філії Тернопільського обласного управління АТ «Ощадбанк» від 12.04.2013 року № 333, в якій вказано, що ОСОБА_5 включена в списки на приватизацію житла за цією адресою, але житлових сертифікатів не використала.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідач не довів, що придбання ОСОБА_2 квартири по АДРЕСА_1 було не першим придбанням нею житла, отже, у неї був відсутній обов'язок сплачувати збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 1% від його вартості, в зв'язку з чим сплачений нею збір в розмірі 4826,70 грн. підлягає поверненню.

При цьому, колегія суддів враховує, що ч. 2 ст. 45 Бюджетного кодексу України передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, веде бухгалтерський облік усіх надходжень Державного бюджету України та за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.

А відповідно до Порядку казначейського обслуговування доходів та інших надходжень державного бюджету, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.01.2013 року № 43, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.02.2013 року за № 291/22823, органи Державного казначейства України у процесі казначейського обслуговування державного бюджету за доходами та іншими надходженнями формують розрахункові документи і здійснюють повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету та здійснюють безспірне списання коштів державного бюджету на підставі виконавчого документа у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржувану постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в місті Тернополі залишити без задоволення.

Постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2013 року у справі № 819/988/13-а за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в місті Тернополі, Управління Державної казначейської служби України в місті Тернополі Тернопільської області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий О.М. Довгополов

Судді Л.Я. Гудим

В.В. Святецький

Ухвала складена в повному обсязі 12.10.2015 року