Справа № 2а-7782/12/0170
Суддя: Тракало В.В.
Дата ухвалення: 2015-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" жовтня 2015 р. м. Київ К/800/21132/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючого судді суддівТракало В.В., Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу військового комісаріату Автономної Республіки Крим на постанову Окружного адміністративного суду Автономної Республіки Крим від 21 жовтня 2012 року та ухвалу Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 6 березня 2013 року у справі за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим до військового комісаріату Автономної Республіки Крим про стягнення переплати пенсії,

в с т а н о в и л а :
У квітні 2009 року Головне управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим до військового комісаріату Автономної Республіки Крим позивач звернулося до суду із вказаним позовом до відповідача про стягнення переплати пенсії в розмірі 9777 грн. 04 коп.

Позов обґрунтовано тим, що через неправильне застосування військкоматом постанови Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» щодо визначення розмірів надбавок з 1 січня 2008 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 Головне управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим виплачувало пенсії у більшому, ніж належало розмірі.

Постановою Окружного адміністративного суду Автономної Республіки Крим від 21 вересня 2012 року, залишеною без змін ухвалою Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 6 березня 2013 року, позов задоволено частково. Стягнуто з військового комісаріату Автономної Республіки Крим переплату пенсій ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 в розмірі 8875 грн. 25 коп. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ставиться питання про скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій з підстав порушення норм матеріального та процесуального права та ухвалення нового судового рішення про відмову у задоволенні позову.

Перевіривши за матеріалами справи доводи касаційної скарги та правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі у межах доводів касаційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Вирішуючи спір по суті, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що вказана справа підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Проте, такі висновки судів не ґрунтуються на законі.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Частиною 2 вказаної статті передбачено, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв`язку зі здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв`язку з публічним формуванням суб`єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Частиною 2 ст. 21 КАС України передбачено, що вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Згідно ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Отже, адміністративними судами можуть розглядатися вимоги про відшкодування шкоди лише за наявності таких умов: вимоги мають стосуватись шкоди, завданої лише суб`єктом владних повноважень; такі вимоги мають бути поєднані з вимогою про визнання протиправними рішення, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 18 червня 2013 року (справи №№ 21-204а13, 21-124а13).

Як вбачається з матеріалів справи позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача на його користь надмірно виплачену громадянам пенсію у зв`язку з видачею відповідачем довідок про грошове забезпечення з недостовірними даними.

З огляду на викладене та враховуючи, що відповідач у спірних правовідносинах виступав установою, яка надала документи, необхідні для перерахунку пенсії органу, що призначає пенсії, а не виконував функцій суб`єкта владних повноважень, вказаний спір не є публічно-правовим. Така справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а має вирішуватися у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про цивільне право.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України, суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 228 КАС України суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі з підстав, встановлених статтями 155 і 157 цього Кодексу.

За таких обставин, коли справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, колегія суддів дійшла висновку про скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій та закриття провадження у справі.

Керуючись статтями 157, 220, 221, 223, 228, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу військового комісаріату Автономної Республіки Крим задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду Автономної Республіки Крим від 21 жовтня 2012 року та ухвалу Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 6 березня 2013 року скасувати, провадження в адміністративній справі за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим до військового комісаріату Автономної Республіки Крим про стягнення переплати пенсії закрити.

Ухвала набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, оскарженню не підлягає.

Головуючий: В.В. Тракало

Судді: Я.Л. Іваненко

М.І. Мойсюк