Справа № 2а-9216/11/1370
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2015-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2015 р. Справа № 876/5036/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.

суддів: Довгополова О.М., Святецького В.В.,

за участю секретаря судового засідання: Кудєрової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 12.07.2013 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції Львівської області про визнання протиправними та скасування постанов про відкриття виконавчих проваджень, зобов»язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2011 року позивач - ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Відділу державної виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції Львівської області, в якому просив визнати протиправними та скасувати постанови відділу державної виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції Львівської області про відкриття виконавчих проваджень ВП № 12771762 від 14.05.2009 року, ВП № 15455956 від 23.10.2009 року, ВП № 16036229 від 24.11.2009 року, ВП № 16758245 від 20.01.2010 року, ВП № 19705938 від 10.06.2010 року, ВП № 20320964 від 19.07.2010 року, ВП № 25642512 від 06.04.2011 року, ВП № 26251283 від 05.05.2011 року, а також зобов»язати закінчити такі виконавчі провадження (а.с. 4-8).

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 12.07.2013 року заявлений позов задоволено частково; визнано протиправною і скасовано постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №12771762 від 14.05.2009 року. В решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із винесеною судом постановою, її оскаржив ОСОБА_1, який покликаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить винесену постанову суду скасувати та прийняти нове рішення, яким заявлений позов задовольнити.

Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що у виконавчих документах державними виконавцями невірно вказані дата набрання законної (юридичної) сили рішенням та строк пред»явлення виконавчих документів; копії постанов про відкриття виконавчих проваджень не були в установленому порядку направлені поштою позивачу, чим порушено його право на добровільне виконання виконавчих документів, що призвело до протиправного стягнення штрафів у подвійному розмірі. Також вимога пенсійного органу про сплату боргу зі сплати страхових внесків з 01.01.2011 року не являється виконавчим документом.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 19 лютого 2014 року рішення суду першої інстанції скасовано та прийнято нову постанову, якою позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправними та скасовано наступні постанови про відкриття виконавчих проваджень: ВП № 12771762 від 14.05.2009 р., постановлену старшим державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції Львівської області Процюк Уляною Петрівною; ВП № 19705938 від 10.06.2010 р., постановлену державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції Львівської області Лисейко Марією Іванівною; ВП № 26251283 від 05.05.2011р., постановлену державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції Львівської обл. Процюк Уляною Петрівною. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду апеляційної інстанції, відповідач звернувся із касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати і в задоволенні позову відмовити.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 28 квітня 2015 року касаційну скаргу задоволено частково. Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 19 лютого 2014 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що постанову суду першої інстанції слід залишити без змін з наступних мотивів.

Як встановлено судом першої інстанції та матеріалами справи підтверджується, що Відділом державної виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції Львівської області винесені наступні постанови про відкриття виконавчих проваджень:

- постанову про відкриття виконавчого провадження 14.05.2009 р. ВП № 12771762 з виконання постанови № 3-5036 від 06.11.2008 р. Миколаївського районного сулу Львівської області про стягнення з ОСОБА_1 штрафу у розмірі 17 грн.;

- постанову про відкриття виконавчого провадження від 23.10.2009 р. ВП № 15455956 з виконання постанови № 3-1075 від 21.09.2009 р. Миколаївського районного суду Львівської області про стягнення з ОСОБА_1 штрафу у розмірі 510 грн.;

- постанову про відкриття виконавчого провадження від 24.11.2009 р. ВП № 16036229 з виконання постанови № ВС 034853 від 19.09.2009 р. ДПС Львівського взводу БДПС ДАІ (для ОДДЗ) при ГУМВСУ у Львівській області про стягнення 850 грн. штрафу з ОСОБА_1;

- постанову про відкриття виконавчого провадження від 20.01.2010 р. ВП № 16758245 з виконання постанови № ВС 074854 від 09.11.2009 р. ВДАІ про стягнення з ОСОБА_1 штрафу у розмірі 510 грн.;

- постанову про відкриття виконавчого провадження від 10.06.2010 р. ВП № 19705938 з виконання постанови № ВК 084980 від 16.04.2010 р. ВДАІ про стягнення з ОСОБА_1 штрафу у розмірі 600 грн.;

- постанову про відкриття виконавчого провадження від 19.07.2010 р. ВП № 20320964 з виконання постанови № АО 066700 від 21.04.2010 р. Ужгородського окремого взводу ДПС про стягнення 680 грн. штрафу з ОСОБА_1;

- постанову про відкриття виконавчого провадження 06.04.2011 р. ВП № 25642512 з виконання вимоги Управління Пенсійного фонду України у Миколаївському районі № Ф 225У від 26.01.2011 р. про стягнення з ОСОБА_1 656,34 грн.;

- постанову про відкриття виконавчого провадження від 05.05.2011 р. ВП № 26251283 з виконання постанови № ВХІ 018617 від 31.03.2011 р. ДПС ДАІ Війтівецького взводу ДПС ДАІ про стягнення з ОСОБА_1 860 грн. штрафу.

Постановою Миколаївського районного сулу Львівської області від 04.11.2013 р. у справі № 447/3332/13-а позов ОСОБА_1 задоволено та скасовано постанову серії ВХ1 № 018617 від 31.03.2011 р. про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 430 грн. (а.с. 171).

Разом з тим, вищевказаному рішенню по цій же справі передувала ухвала Львівського апеляційного адміністративного суду від 20.09.2013 р., якою було скасовано ухвалу Миколаївського районного суду від 08.11.2011 р. про залишення позовної заяви без розгляду (а.с. 172).

Також ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 26.11.2013 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а постанову Миколаївського районного суду від 30.07.2010 р. за позовом ОСОБА_1 про визнання протиправною і скасування постанови №ВК 084980 від 16.04.2010 р. у справі про адміністративне правопорушення - без змін (а.с. 169-170).

Задовольняючи частково адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що усі виконавчі провадження, постанови про відкриття яких оскаржуються позивачем у даній справі, закінчено у зв»язку зі сплатою ОСОБА_1 заборгованості, про що винесено відповідні постанови, копії яких долучено до матеріалів справи.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, вважаючи, що він відповідає нормам матеріального права та фактичним обставинам справи з огляду на наступне.

Спірні правовідносини регулюються нормами Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон).

Як встановлено частиною 2 статті 17 Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи: виконавчі листи, що видаються судами, і накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду та рішень Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті і Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті; ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, кримінальних провадженнях та справах про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом; судові накази; виконавчі написи нотаріусів; посвідчення комісій по трудових спорах, що видаються на підставі відповідних рішень таких комісій; постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом; постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу; рішення інших органів державної влади, якщо їх виконання за законом покладено на державну виконавчу службу; рішення Європейського суду з прав людини з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» рішення (постанови) суб'єктів державного фінансового моніторингу (їх уповноважених посадових осіб), якщо їх виконання за законом покладено на державну виконавчу службу, рішення Національного банку України про застосування до банку, філії іноземного банку заходу впливу у вигляді накладення штрафу.

Державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону: за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення; за заявою прокурора у випадках представництва інтересів громадянина або держави в суді; у разі якщо виконавчий лист надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду в порядку, встановленому законом; в інших передбачених законом випадках (ч. 1 ст. 19 Закону).

Відповідно до ст. 24 Закону державний виконавець зобов»язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред»явлення виконавчого документа до виконання і цей документ відповідає вимогам, передбаченим цимЗаконом, та пред»явлений до виконання до органу державної виконавчої служби за належним місцем виконання рішення.

Державний виконавець у 3-денний строк з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. В постанові державний виконавець встановлює строк для добровільного виконання рішення, який не може перевищувати семи днів, а рішень про примусове виселення - п»ятнадцяти днів, та попереджає боржника про примусове виконання рішення після закінчення встановленого строку зі стягненням з нього виконавчого збору і витрат, пов»язаних з провадженням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Копія постанови про відкриття виконавчого провадження не пізніше наступного дня надсилається стягувачу, боржнику та органу (посадовій особі), який видав виконавчий документ.

Згідно зі ст. 21 цього Закону виконавчі документи (постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення) можуть бути пред»явлені до виконання протягом трьох місяців. Вказані строки встановлюються з дня винесення відповідної постанови. Аналогічна норма наведена у ст. 25 вказаного Закону в редакції Закону України № 2677-VI від 04.11.2010 р.

З наведеного слід зробити висновок, що постанова про відкриття виконавчого провадження від 14.05.2009 р. ВП № 12771762 з виконання постанови № 3-5036 від 06.11.2008 р. Миколаївського районного суду Львівської області про стягнення з ОСОБА_1 штрафу у розмірі 17 грн. підлягає скасуванню, у зв»язку з тим, що виконавчий документ пред»явлений до виконання з пропуском встановленого законом строку.

Судом встановлено, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набрала законної сили 06.11.2008 р. Документ про примусове виконання поданий 12.05.2009 р., а саме стягувачем пропущено трьохмісячний строк звернення до виконання постанови № 3-5036 від 06.11.2008 року.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи не знаходить підстав для скасування постанов про відкриття виконавчого провадження від 23.10.2009 р. ВП № 15455956, від 24.11.2009 р. ВП № 16036229, від 20.01.2010 р. ВП № 16758245, від 10.06.2010 р. ВП № 19705938, від 19.07.2010 р. ВП № 20320964, від 05.05.2011 р. ВП № 26251283, оскільки виконавчі документи по вказаних виконавчих провадженнях пред»явлені до виконання у встановлені законом строки; у зазначених виконавчих провадженнях боржником ОСОБА_1 виконані усі вимоги виконавчих документів, суму штрафів сплачено, у зв»язку з чим виконавчі провадження закінчено.

Колегія суддів не бере до уваги покликання позивача на невідповідність вимогам закону виконавчих документів - наведених постанов у справах про адміністративне правопорушення, оскільки такі виконавчі документи не скасовані в судовому порядку, не визнавалися такими, що не підлягають виконанню, позивач не посилається на наявність у них помилок чи інших упущень, які б перешкоджали здійсненню виконавчого провадження.

Разом з тим, позивач не обґрунтував, яким вимогам чинного законодавства не відповідають зазначені постанови.

Щодо доводів позивача про помилкове визначення суми, яка підлягає стягненню з боржника, а саме подвійного розміру штрафів, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідно до приписів ст. 307 КУпАП (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п»ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови - не пізніш як через п»ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

Згідно зі ст. 308 цього Кодексу у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу, та витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається КМ України.

Таким чином, в силу наведених норм та за відсутності фактів добровільної сплати позивачем штрафів протягом п»ятнадцять днів з дня вручення йому постанов про накладення штрафів, у порядку примусового виконання постанов по справах про адміністративне правопорушення з правопорушника підлягають стягненню подвійні розміри штрафів.

Вказані вимоги закону дотримані державними виконавцями, при цьому останніми відкриті виконавчі провадження про стягнення з боржника саме подвійних сум штрафів.

Таким чином, помилкове визначення дати набрання законної (юридичної) сили постановами у справах про адміністративні правопорушення не призвело до неправильного стягнення сум штрафів у подвійних розмірах.

Щодо постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 25642512 від 06.04.2011р. з виконання вимоги Управління Пенсійного фонду України у Миколаївському районі Львівської обл. № Ф 225У від 26.01.2011р. про стягнення з ОСОБА_1 боргу в розмірі 656 грн. 34 коп., то колегія суддів не знаходить підстав для її скасування, оскільки вимога не оскаржена та не скасована у встановленому законом порядку.

Окрім цього, суд першої інстанції вірно зазначив, що вимога № Ф 225У від 26.01.2011 р. та оскаржувана постанова про відкриття виконавчого провадження винесені до набрання чинності норми, на яку посилається позивач та якою передбачено, що примусові стягнення органами виконавчої служби за несплату внесків на загальнообов»язкове державне пенсійне страхування фізичними особами - суб»єктами підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування не застосовуються (п. 15 ст. 106 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» у редакції Закону України від 07.07.2011 р.).

На момент виникнення заборгованості позивача перед Управлінням Пенсійного фонду України у Миколаївському районі діяла ч. 3 ст. 106 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» в якій було зазначено, що вимога про сплату боргу є виконавчим документом. Відповідний орган Пенсійного фонду звертається в установленомузаконом порядку і подає вимогу про сплату недоїмки до відповідного підрозділу державної виконавчої служби. Вимога про сплату недоїмки або рішення суду про стягнення недоїмки виконується державною виконавчою службою в порядку, встановленому законом.

З 01 січня 2011 року набрав чинності Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов»язкове державне соціальне страхування». Пунктом 7 розділу VІІІ Прикінцевих та перехідних положень цього Закону передбачено, що стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов»язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 01.01.2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, здійснюється фондами загальнообов»язкового державного соціального страхування відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості або застосування штрафних санкцій.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів зазначає, що державним виконавцем правомірно відкрито виконавче провадження з примусового виконання вимоги Управління Пенсійного фонду України у Миколаївському районі Львівської області №Ф 225У від 26.01.2011р. про сплату боргу, також остання віднесена до виконавчих документів та підстав для її скасування не має.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо часткового задоволення позову, а саме в частині щодо визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 14.05.2009 р. ВП №12771762, оскільки усі інші виконавчі провадження, постанови про відкриття яких оскаржуються позивачем у даній справі, закінчено у зв»язку зі сплатою ОСОБА_1 заборгованості, про що винесено відповідні постанови, копії яких долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не являються суттєвими і не складають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 12 липня 2013 року у справі №2а-9216/11/1370 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя : Л.Я. Гудим

Судді: О.М. Довгополов

В.В. Святецький

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 07.10.2015 року.