Справа № 2а-4887/11
Суддя: Довгополов О.М.
Дата ухвалення: 2012-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2012 р. < Текст >Справа № 135939/11/9104

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого: Довгополова О.М.,

суддів: Глушка І.В., Святецького В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами у м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку Волинської області на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 квітня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку Волинської області про стягнення недоплаченої щомісячної соціальної допомоги як дітям війни, -

ВСТАНОВИВ

24 березня 2011 року позивач звернувся до суду з позовом про зобовязання відповідача нарахувати та виплатити надбавку до пенсії як дитині війни за 2010 рік та зобовязання відповідача надалі виплачувати надбавку до пенсії як дитині війни в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни". При цьому заявлено клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду, оскільки про порушення своїх прав стало відомо із преси.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 березня 2011 року адміністративний позов про виплату надбавки до пенсії як дитині війни в частині зобовязання відповідача провести виплату підвищення до пенсії як дитині війни за період з 01.01.2010 року по 23.09.2010 року включно залишено без розгляду.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 квітня 2011 року позов задоволено: визнано дії відповідача щодо нездійснення нарахування та виплати позивачу підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період з 25.09.2010 року по 24.03.2011 року включно з урахуванням вимог ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", зобовязано відповідача нарахувати та виплатити позивачу як дитині війни за період з 25.09.2010 року по 24.03.2011 року включно в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" з урахуванням вимог ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та з врахуванням виплачених сум.

Рішення суду оскаржив відповідач, у скарзі, покликаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить постанову скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.197 КАС України колегія суддів вважає доцільним розглядати справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку про часткове її задоволення, враховуючи наступне.

Встановлено, що позивач є дитиною війни, що підтверджується відповідним посвідченням.

Відповідно до статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" від 18.11.2004 року № 2195 (далі - Закон № 2195) дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, розмір якої, у свою чергу, обчислюється за правилами, встановленими частиною 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", оскільки у законодавстві відсутні інші правила визначення такої пенсії.

При цьому колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 99 КАС України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин та розгляду справи в суді першої інстанції) для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини 1 статті 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Враховуючи пропущення позивачем шестимісячного строку звернення до адміністративного суду без поважних причин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про залишення позовних вимог без розгляду за період з 01.01.2010 року по 23.09.2010 року.

Оскільки з 24.09.2010 року дати, з якої позовні вимоги підлягають задоволенню, відсутні обмеження щодо здійснення виплат згідно зі статтею 6 Закону № 2195, - суд приходить до висновку про задоволення позову у частині нарахування та виплати підвищення до пенсії за період з 24.09.2010 року до припинення або обмеження права на таке.

Неврахування наведеного є підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись статтями 99, 100, 195, 197 ч. 1 п. 2, 198, 202 п. 4, 205 ч. 2, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку Волинської області задовольнити частково, постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 квітня 2011 року у справі № 2-а-4887/11 скасувати та прийняти нову постанову.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку Волинської області нараховувати та виплачувати на користь ОСОБА_1 підвищення до пенсії відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" з 24.09.2010 року до припинення або обмеження права на таке у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком з урахуванням ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та виплачених сум.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Головуючий: О.М. Довгополов

Судді: В.В. Святецький

ОСОБА_2