Справа № 22-а-24781/11
Суддя: Матвієнко Ю. О.
Дата ухвалення: 2011-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
У Х В А Л А

іменем України

10 листопада 2011 року м.Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого Суханової Є.М.,

суддів Матвієнко Ю.О., Мельника Я.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в Рокитнянському районі Київської області на постанову Рокитнянського районного суду Київської області від 26 березня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Рокитнянському районі Київської області про відмову проведення перерахунку раніше призначеної пенсії і виплати недоотриманої суми пенсії,

в с т а н о в и л а:

11 березня 2010 р. позивач звернулася до суду із адміністративним позовом, який мотивула тим, що вонан є потерпілою 4 категорії від аварії на ЧАЕС і постійно проживає на території радіоактивного забруднення, відповідно до ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має право на отримання щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 15 % мінімальної пенсії за віком, а також відповідно ст.39 вказаного Закону має право на доплату в розмірі однієї заробітної плати.

Вказуваад, що відповідач виплачує вказані надбавки до пенсії у меншому розмірі ніж встановлено законом, у зв»язку з чим просила поновити строк звернення до суду, визнати такі дії відповідача протиправними та зобов»язати відповідача нарахувати і виплатити вказані підвищення до пенсії згідно вимог закону з 01.01.2008 року.

Постановою Рокитнянського районного суду Київської області від 26.03.2010 р. позов задоволено частково. Визнано протиправними дії відповідача щодо відмови у проведенні доплат до пенсії та зобов»язано відповідача нарахувати і виплатити позивачу недоотримані суми пенсій, а саме: щомісячної доплати до пенсії в розмірі однієї мінімальної заробітної плати відповідно до ст. 39 Закону України «Про статус соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 01.09.2009 року з урахуванням сум вказаної доплати; щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, як особі, віднесеної до категорії 4 в розмірі 15% мінімальної пенсії за віком відповідно ст.51 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 01.10.2008 року з урахуванням виплачених сум вказаної додаткової пенсії.

В решті позову відмовлено.

Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції і ухвалити нову про відмову в задоволенні адміністративного позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Ухвалюючи постанову про часткове задоволення позову, суд обгрунтовував свої висновки тим, що позивач, як потерпіла 4 категорії від аварії на ЧАЕС має право на отримання щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 15 % мінімальної пенсії за віком, а також як непрацюючий пенсіонер, що мешкає у зоні посиленого радіоекологічного контролю, має право на підвищення до пенсії у розмірі мінімальної зарплати, встановлені законом.

Позивач таке підвищення у 2006-2007 роках не отримувала, а у 2008 році отримувала в розмірі, меншому ніж передбачено вищевказаною правовою нормою, що стало підставою звернення його до суду з позовом за захистом свого порушеного права та інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, провадиться оплата в таких розмірах: - у зоні посиленого радіоекологічного контролю одна мінімальна заробітна плата.

Пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, підвищуються у розмірах, встановлених ч. 1 ст. 39 вищезазначеного Закону (ч. 2 ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").

Такі висновки суду є правильними і такими, що відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Відповідно до ст.51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, віднесеним до категорії 4, додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров»ю, визначається у розмірі 15 % мінімальної пенсії за віком.

Судом встановлено, що позивач мешкає в смт. Роктитне Київської області, яке віднесене законом до території посиленого радіоекологічного контролю, має статус постраждалої від ЧАЕС 4 категорії, перебуває на обліку в управлінні ПФУ і отримує пенсію за віком. Відповідно до ст., 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» позивачка як потерпіла 4 категорії має право на отримання щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 15 % мінімальної пенсії за віком. Проте вказані доплати до пенсії виплачувалася позивачці у 2008 р. на підставі постанови КМУ № 530 від 28.05.2008 р. в значно меншому розмірі в твердій грошовій сумі, що є порушенням його прав.

Враховуючи наведене, суд обгрунтовано задовольнив позов частково.

Доводи апеляційної скарги про необхідність застосування до спірних правовідносин постанови КМУ № 530 від 28.05.2008 р. необгрунтовані, оскільки зазначеною постановою встановлено розміри додаткової пенсії та підвищення до пенсії в твердій грошовій сумі, що суперечить ст.ст.39,51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», якими встановлено розмір додаткової пенсії у відсотковому відношенні до мінімальної пенсії за віком, а підвищення - у кратному мінімальному заробітку. В даному випадку мають враховуватися засади пріоритетності Законів України над урядовими нормативними актами.

Інші заперечення апеляційної скарги не грунтуються на доказах та не спростовують висновків суду першої інстанції.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалена з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасована з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205 КАС України, колегія судів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Рокитнянському Київської області залишити без задоволення.

Постанову Рокитнянського районного суду Київської області від 26.03.2010 року залишити без змін.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили в порядку визначеному ч.5 ст.254 КАС України.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з моменту набрання законної сили.

Головуючий :

Судді :