Справа № 2-а-824/11
Суддя: Павлов В. Г.
Дата ухвалення: 2011-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-824/11
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2011 року смт. Варва

Варвинський районний суд Чернігівської області

в складі: головуючого судді - Павлов В.Г.,

при секретарі - Малофеєвої О.І.,

за участі позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт. Варва Чернігівської області адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора ДПС ВДАІ старшого прапорщика міліції ОСОБА_2 про визнання протиправними дії субєкта владних повноважень щодо складання протоколів про адміністративне правопорушення серій АА1 № 366308 та АА1 № 366309, скасування постанови серії АА1 № 101562 від 03.02.2011 року в справі про адміністративне правопорушення, закриття справи про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

02.2011 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до Варвинського районного суду з адміністративним позовом до інспектора ДПС ВДАІ старшого прапорщика міліції ОСОБА_2 про визнання протиправними дії субєкта владних повноважень та скасування постанови від 03.02.2011 року в справі про адміністративне правопорушення серії АА1 № 101562, якою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, посилаючись на те, що постанова винесена відповідачем з порушенням положень чинного законодавства.

З позовної заяви вбачається, що 03.02.2011 року о 13 год. 05 хв. року позивач, керуючи транспортним засобом МЕНСЕ0ЕЗ-ВЕІМ2 1214 /д.н.з СВ 6743 АС/, по вул. Бориспільська м. Києва, незважаючи на безумовне виконання Правил Дорожнього Руху, був зупинений працівником ДАІ з причин порушення водієм вимог п.п. 31.4.5, 33.5.16, 34.1.1 Правил Дорожнього Руху.

Відповідачем були складені протоколи від 03.02.2011 року про адміністративне правопорушення серії АА1 № 366309 та серії АА1 № 366308 та винесена оскаржувана постанова від 03.12.2011 року в справі про адміністративне правопорушення серії АА1 № 101562 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП.

Обґрунтовуючи адміністративний позов, позивач зазначає, що Правила Дорожнього Руху не порушував, а відповідачем допущено неповне зясування обставин, що мають значення для справи.

Позивач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, з підстав викладених в адміністративному позові /а.с.3-5/.

Відповідач в судове засідання не зявився, належним чином повідомлявся про час, місце і дату розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України, у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. За вказаною нормою права, суд вирішує спір за наявними в справі матеріалами.

Суд, заслухавши пояснення позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши усі наявні докази у сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

У відповідності зі ст. З Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність, Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави. Стаття 55 Конституції України вказує, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 14 Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 ІЧ3353-ХІІ (із змінами і доповненнями) учасник дорожнього руху може оскаржити дію працівника підрозділів Державтоінспекції Міністерства внутрішніх справ України у разі порушення з його боку чинного законодавства.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. N 1306 (із змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

З позовної заяви вбачається, що 03.02.2011 року о 13 год. 05 хв. року позивач, керуючи транспортним засобом МЕКСЕ0Е5-ВЕМ2 1214 /д.н.з СВ 6743 АС/, по вул. Бориспільська м. Києва, був зупинений працівником ДАІ з причин порушення водієм вимог п.п. 31.4.5, 33.5.16, 34.1.1 Правил Дорожнього Руху.

Відповідно до ч. 1 ст. 222 КУпАП, органи внутрішніх справ мають право розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.122 КУпАП. Постановою від 03.02.2011 року в справі про адміністративне правопорушення серії АА1 № 101562, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у сумі 340 грн.

Згідно п. 33.5.16 ПДР України «Напрямки руху по смугах» - показує кількість смуг на перех^е^ті і дозволені напрямки руху по кожній з них. Відповідно п. 34.1.1 вузька суцільна лінія - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі проїзної частини, на які вїзд заборонено; позначає межі місць стоянки транспортних засобів і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей.

Відповідно до п. 31.4.5 ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам як, шини легкових автомобілів та вантажних автомобілів з дозволеною максимальною масою до 3,5 т мають залишкову висоту малюнка протектора менше 1,6 мм, вантажних автомобілів з дозволеною максимальною масою понад 3,5 т -1,0 мм, автобусів - 2,0 мм, мотоциклів і мопедів - 0,8 мм.

Статтею 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до ч. 1 ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Разом з тим зібрані по справі про адміністративне правопорушення докази повинні містити достовірну інформацію, підтверджувати наявність правопорушення, місце, час його скоєння, наявність свідків, потерпілих при обставинах, які встановлюються, винність особи у вчиненні правопорушення.

За приписами норм КУпАП підтвердженням наявності чи відсутності адміністративного правопорушення є докази. У відповідності до вимог ч.1 ст.69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно із ч.1 ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Ухвалою Варвинського районного суду від 15.02.2011 року, відповідачу по справі було запропоновано надати в разі невизнання адміністративного позову письмові заперечення проти позову та посилання на докази, якими вони обґрунтовуються та зобовязано надати матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене за ч. 1 ст. 122 КУпАП /а.с.1/. Відповідач в судове засідання не зявився, не надіславши своїх заперечень проти адміністративного позову та інших доказів на спростування позовних вимог позивача.

Стаття 11 Закону України "Про міліцію" передбачає право працівника міліції використовувати передбачені нормативно-правовими актами технічні засоби, в тому числі засоби фото- і відеоспостереження, для виявлення та фіксування порушень Правил дорожнього руху.

У відповідності до п. 13.7.1. Наказу МВС від 27.03.2009 року за № 111 "Про затвердження Інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС", основними методами несення служби працівниками Державтоінспекції є спостереження за дорожнім рухом. Інструкція визначає, що під спостереженням за дорожнім рухом слід розуміти візуальний або за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, які мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, контроль за дотриманням учасниками дорожнього руху встановлених правил, норм та стандартів у сфері безпеки дорожнього руху, доцільністю та ефективністю організації дорожнього руху на посту, маршруті.

Як вбачається з оглянутих в судовому засіданні протоколів від 03.02.2011 року про адміністративне правопорушення серій АА1 № 366309 та серії АА 1 № 366308, позивачем було надано пояснення щодо абсолютного дотримання Правил дорожнього руху України. Відповідачеві, для застосування адміністративного стягнення до позивача ОСОБА_1, необхідно було встановити та підтвердити доказами факт порушення водієм транспортного засобу п. 31.4.5, 33.5.16, 34.1.1 ПДР України.

Як встановлено в судовому засіданні, відповідачем на отриману ухвалу суду, доказів, до суду у встановлений строк, надано не було і не повідомлено суд про причини їх не надання чи не можливості їх надання, жодних клопотань з боку відповідача відносно цього, до суду заявлено не було. Тоді як згідно з ст. 72 КАСУ у адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача.

Відповідно до п. 4 розділу № 2 наказу МВС України від 13 жовтня 2008 року N 534 «Про затвердження Порядку здійснення контролю за технічним станом колісних транспортних засобів під час їх експлуатації» - технічний стан та обладнання колісно-траспортних засобів під час їх експлуатації перевіряється візуально та з використанням засобів вимірювальної техніки відповідно до ДСТУ 3649-97 "Засоби транспортні дорожні. Експлуатаційні вимоги безпеки до технічного стану та методи контролю без втручання в роботу (розбирання) вузлів та агрегатів КТЗ, які перевіряються.

Згідно положень даного наказу, працівники Державтоінспекції мають право візуально здійснювати перевірку складових частини колісного транспортного засобу, зокрема коліс та шин.

У разі незгоди водія з результатами перевірки колісного транспортного засобу, застосовуються засоби фото - і кінозйомки, відео зйомки для збереження результатів цієї перевірки, проте відповідачем ОСОБА_2 було проігноровано положення даного наказу.

Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. Тобто, не дивлячись на те, що відповідачем отримано пам'ятку про роз'яснення прав та обов'язків сторін, відповідач не виконав свій процесуальний обов'язок по поданню доказів правомірності притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, а тому суд вирішує справу на основі наявних доказів відповідно до вимог ч. 6 ст. 71 КАС України.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідачем не доведено, що в даному випадку виявлення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, було здійснено у відповідності до вимог КУпАП, Закону України "Про міліцію", Закону України "Про дорожній рух", Інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27 березня 2009 року N111, так як відповідачем документів та матеріалів, які можуть бути використані як докази у справі, не надано.

Відповідно до ч. З ст. 70 КАС України докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь згідно до ст. 62 Конституції України.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

На підставі наданих доказів та вимог чинного законодавства,-суд прийшов до висновку, що в порушення вказаних вимог відповідачем не було вжито всіх заходів до повного, всебічного та об'єктивного з'ясування обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. При винесенні постанови про адміністративне правопорушення відповідачем порушено норми чинних нормативно-правових актів, вина особи у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, належним чином не доведена, твердження позивача не спростовані, а відповідач при винесенні вищезазначеної оскаржуваної постанови не діяв відповідно до вимог ч.2 ст. 19 Конституції України та ч. З ст. 2 КАС України, а тому підлягає скасуванню.

Звертаючись до суду з адміністративним позовом ОСОБА_1 просив визнати неправомірними дії щодо складання протоколів про адміністративне правопорушення серій АА1 № 366308 та АА1 № 366309, скасувати постанову від 03.02.2011 року в справі про адміністративне правопорушення серії АА1 № 101562 та закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення. Вимога позивача про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення не ґрунтується на вимогах закону та не може бути задоволена судом.

У відповідності до п. З ч. 2 ст. 17 КАС України компетенція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи про накладення адміністративних стягнень. Повноваженнями щодо закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення наділений орган, який розглядає справу про накладення адміністративних стягнень за правилами, встановленими Кодексом України про адміністративне правопорушення. Натомість дана справа розглядається в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства.

Керуючись ст.ст. 1 ч.1, 10,11,18ч.1 п.2, 71, 158-163, 1712,186 КАС України, ст. 33, 122, 251, 258, 289 КУпАП, п.п. 31.4.5, 33.5.16, 34.1.1 ПДР України, затверджених постановою КМУ України № 1306 від 10.10.2001 р. зі змінами внесеними Постановою КМУ №876 від 01.10.2008 р., суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора ДПС ВДАІ старшого прапорщика міліції ОСОБА_2 про визнання протиправними дії суб'єкта владних повноважень щодо складання протоколів про адміністративне правопорушення серій АА1 № 366308 та АА1 № 366309, скасування постанови серії АА1 № 101562 від 03.02.2011 року в справі про адміністративне правопорушення, закриття справи про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Визнати дії суб'єкта владних повноважень інспектора ДПС ВДАІ старшого прапорщика міліції ОСОБА_2 щодо винесення постанови серії АА1 № 101562 від 03.02.2011 року в справі про адміністративне правопорушення - протиправними.

Скасувати постанову від 03.02.2011 року в справі про адміністративне правопорушення серії АА1 № 101562, винесену інспектором Гойстером Віктором Михайловичем про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП на ОСОБА_1 у вигляді штрафу в сумі 340 грн.

В задоволені іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 1 гривню 70 копійок судового збору.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Варвинського районного суду В.Г. Павлов