Справа № 754/10360/15-а
Суддя: Бабко В. В.
Дата ухвалення: 2015-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/358/15
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 жовтня 2015 року Деснянський районний суд міста Києва

під головуванням судді Бабко В.В.

за участю секретаря Базік А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м.Києва про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним адміністративним позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що він набув право на отримання пенсії, згідно із Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та 13.05.2015року звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком. Проте, при призначенні йому пенсії, відповідачем було використано схему нарахування, яка застосовується при перерахунку раніше призначеної пенсії з посиланням на те, що позивач отримував до часу звернення пенсію, яку йому було призначено у відповідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення як працівників освіти». Неправомірними діями відповідача при призначені пенсії за віком було застосовано показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях України за 2007рік, що суттєво зменшує розмір пенсії та погіршує його становище. Просив визнати неправомірними дії відповідача щодо переведення його з пенсії за вислугу років, яку він отримував згідно Закону України " Про пенсійне забезпечення як працівників освіти " на пенсію за віком згідно Закону України "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування" та обов'язати Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва провести перерахунок та виплату пенсії за віком із застосуванням середньої заробітної плати для призначення пенсії за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії з 13.05.2015року, відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

В судовому засіданні представник позивача - ОСОБА_2 підтримала позовні вимоги з викладених обставин зазначених в адміністративному позові, просила задовольнити.

Представник відповідача - Садова О.Г. в судовому засіданні заперечувала по суті позовних вимог, в яких позовні вимоги не визнала, просила у задоволенні позову відмовити, оскільки вважає, що УПФУ в Деснянському районі м. Києва діяло в межах чинного законодавства при перерахунку позивачу пенсії, оскільки відбувалося не нове призначення пенсії, а перехід на інший вид пенсії законом.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов задоволенню підлягає виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 30.10.2001року перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного Фонду України в Деснянському районі м.Києві та отримує пенсію за вислугою років, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення" як працівників освіти.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до УПФУ в Деснянському районі м. Києва з заявою про призначення йому пенсії на умовах і в порядку передбаченому Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у зв'язку з тим, що в нього з'явилося таке право так як досяг 60-річного віку та має страховий стаж більше 43 років.

Як встановлено судом, позивач звернувся до УПФУ в Деснянському районі м.Києва з заявою, в якій просив вказати показник середньої заробітної плати, що був застосований при призначенні пенсії, надати копію розпорядження про призначення пенсії та здійснити перерахунок пенсії із застосуванням середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, які передують року звернення за призначенням пенсії.

Однак, листом від 01.07.2015року за вих. № 4264/09/Г-403 УПФУ в Деснянському районі м.Києва повідомило позивачу про те, що оскільки він отримував пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", і тому йому було призначено та перераховано пенсію із застосуванням середнього показника за 2007рік (1197, 91грн.), оскільки це слід рахувати не як нове призначення, а як перехід на інший вид пенсії за іншим законом.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", даний Закон регулює відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Згідно ст. 9 даного Закону передбачено, що види пенсійних виплат і соціальних послуг відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком.; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Пунктом «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991року (в редакції. Чинній на час призначення позивачу пенсії за вислугу років), встановлено, що право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Відповідно до п.2 Прикінцевих положень Закону «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на посадах, що дають право на призначення пенсії за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди сообам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

У цьому випадку розмірі пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Отже, право на пенсію за вислугу років працівника освіти встановлюється Законом України «Про пенсійне забезпечення» (№1788-ХІІ).

Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", яким визначається в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, фінансується за рахунок коштів державного бюджету. Пенсія за вислугою років - це спеціальна пенсія для конкретно визначеного кола осіб, а загальновизначена пенсія для усіх категорій осіб - пенсія за віком.

Враховуючи той факт, що позивач жодним із видів загальнопередбаченої пенсії не користувався раніше, то право па пенсію за віком виникло вперше (а не відбувся перехід з одного виду пенсії на інший). Дана позиція висвітлена в постанові Верховного Суду України від 19 березня 2013 року справа №21-31а13 та в Ухвалі Вищого адміністративного суду України від 30.09.2015р. по справі К/800/32991/15.

Згідно частини другої статті 40 Закону №1058, заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики.

Згідно з частиною третьою статті 45 Закону №1058 з урахуванням змін, внесених Законом України від 8 липня 2011року № 3668-VІ «Про заходи по законодавчому забезпеченню реформування пенсійної системи» (Далі - Закон № 3668-VІ) переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Пункт 1 статті 9 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" регулює види пенсій: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Згідно з приписами частини 3 статті 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату та інших документів про страховий стаж, заробітну плату та інших документів про страховий стаж, заробітну плату та інших документів із застосуванням показника середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення пенсії або попереднього перерахунку. За бажанням пенсіонера при переведені з одного виду пенсії на інший пенсійний орган може врахувати заробітну плату за періоди страхового стажу зазначені в частині 1 статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення попереднього виду пенсії.

Варто зазначити, що при розрахунку пенсії за вислугою років за Законом України "Про пенсійне забезпечення", яку отримував позивач до переведення на пенсію за віком, взагалі не застосовується показник середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески.

Крім того, суд виходить з того, що в частині 3 статті 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" мова йде про переведення з одного виду пенсії на інший вид пенсії, які передбачені статтею 9 зазначеного Закону (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), в той час як у спірних правовідносинах має місце перехід на інший вид пенсії за іншим Законом (призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", яким пенсія за вислугу років не передбачена), тому положення частини 3 статті 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині переведення з одного виду пенсії на інший до спірних відносин не підлягають застосуванню, а показник "середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії" застосовується виключно при призначенні пенсії та залишається незмінним під час здійснення перерахунку пенсії на підставі частини 4 ст.42 Закону України "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування".

В цьому випадку пенсія призначається із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Такі правові позиції узгоджуються також з висновками Вищого адміністративного суду України, викладеними в листі № 1049/11/13-11 від 19 липня 2011року та з постановами Вищого адміністративного суду України від 01.12.2013р. у справі № К/800/38624/13, від 02.04.2014 у справі № К/800/45035/13, від 16.01.2014 у справі № К/800/1384/13 та в постанові Верховного Суду України від 31.03.2015року по справі № 21-612а14.

Згідно зі статтею 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Частиною другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності своїх дій при здійсненні призначення пенсії за віком позивачу відповідачем не надано, а заперечення відповідача спростовано приведеними вище доводами та висновками суду.

З урахуванням вищенаведеного, суд вважає що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 11, 17, 71, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Конституцією України, Законом України "Про пенсійне забезпечення", Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", Постановою Верховного Суду України від 31.03.2015року по справі № 21-612а14, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м.Києва про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва щодо проведення нарахування пенсії ОСОБА_1 з урахуванням показника середньої заробітної плати працівника в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2007рік.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва здійснити нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 у відповідності до вимог Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», застосувавши показник заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески, за три календарні роки (2012р.-2014р.), що передують року звернення за призначенням пенсії, із урахуванням раніше виплаченої пенсії, з 13.05.2015року.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду шляхом подання через Деснянський районний суд м. Києва в 10-денний строк, з дня отримання її копії, апеляційної скарги.

Суддя Бабко В.В.