Справа № 310/8300/15-а
Суддя: Ревуцький С. І.
Дата ухвалення: 2015-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 310/8300/15-а
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 жовтня 2015 року Бердянський міськрайонний суд Запорізької області

у складі:

головуючого судді Ревуцького С.І.

при секретарі Мазняк О.Ю.

з участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши в судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому вказує, що 25.08.2015р. він отримав поштою постанову №291 про накладення адміністративного стягнення від 05.08.2015р., якою адміністративною комісією при виконавчому комітеті Бердянської міської ради він був визнаний винним за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.152 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн. за те, що 27.07.2015р. о 10-50 за адресою м.Бердянськ, пр.Пролетарський 119 біля магазину «Дружба народів» ФОП ОСОБА_4 розташував торгівельну палатку без дозвільних документів на загальноміській території, чи порушив п.2.5.5 Правил благоустрою, забезпечення чистоти, порядку та додержання тиші в громадських місцях м.Бердянська, затверджені рішенням сесії міської ради від 30.05.2012р. №5 зі змінами, внесеними рішенням сесії від 31.05.2013р. №17.

Позивач вважає вказану постанову незаконною тому, що він не має жодного відношення до вказаної торгівельної палатки, він її не встановлював, земельна ділянка, на якій вона була розміщена, належить його братові ОСОБА_5, а на місці складання протоколу про адміністративне правопорушення він опинився лише тому, що привіз перевіряючому правовстановлюючі документи на цю земельну ділянку. В своєму позові просив скасувати вказану постанову та стягнути з відповідача судові витрати.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, дав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, просив позов задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 позовні вимоги не визнала та пояснила, що вважає оскаржувану постанову законною, оскільки про приналежність незаконної торгівельної палатки позивачу було повідомлено особу, що складала протокол про адміністративне правопорушення, продавцем вказаної торгівельної палатки та під час складання цього протоколу позивач визнав, що ця торгівельна палатка належить йому. Ці факти відображені в службовій записці особи, що склала протокол про адміністративне правопорушення, долученій до матеріалів справи про адміністративне правопорушення. Просила в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, суд доходить висновку про необхідність задоволення позову на підставі наступного.

Згідно постанови №291 про накладення адміністративного стягнення від 05.08.2015р., адміністративною комісією при виконавчому комітеті Бердянської міської ради позивач ОСОБА_3 був визнаний винним за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.152 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн. за те, що 27.07.2015р. о 10-50 за адресою м.Бердянськ, пр.Пролетарський 119 біля магазину «Дружба народів» ФОП ОСОБА_4 розташував торгівельну палатку без дозвільних документів на загальноміській території, чи порушив п.2.5.5 Правил благоустрою, забезпечення чистоти, порядку та додержання тиші в громадських місцях м.Бердянська, затверджені рішенням сесії міської ради від 30.05.2012р. №5 зі змінами, внесеними рішенням сесії від 31.05.2013р. №17.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В судовому засіданні судом була вивчена справа про адміністративне правопорушення відносно позивача ОСОБА_3, яка складається з протоколу про адміністративне правопорушення, службової записки головного спеціаліста адміністративного відділу виконавчого комітету Бердянської міської ради ОСОБА_6, оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення та фотознімків незаконно встановленої торгівельної палатки.

Таким чином, доказами, на підставі яких, як вважає представник відповідача в судовому засіданні, було прийнято рішення про винність позивача у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.152 КУпАП, є протокол про адміністративне правопорушення, в якому позивач ОСОБА_3 свою вину та особисту приналежність до незаконно встановленої торгівельної палатки не визнав; службова записка ОСОБА_6 особи, що склала протокол про адміністративне правопорушення, яка у відповідності до ст.251 КУпАП взагалі не є доказом по справі, в якій зазначено, що продавець вказаної торгівельної палатки комусь подзвонила, приїхав ОСОБА_3, який визнав себе власником цієї палатки (хоча письмово, в протоколі він це не визнав); а також фотознімки незаконно встановленої торгівельної палатки, тобто факт, який ніким не заперечується.

За таких обставин суд вважає очевидним, що жодного доказу винності позивача у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.152 КУпАП, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відносно нього немає. Більш того, є незрозумілим відсутність в матеріалах справи пояснень свідків правопорушення, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення, а також продавця вказаної торгівельної палатки, які могли би бути доказами по справі.

Але, вирішуючи справу в межах заявлених позовних вимог, суд не може замість органу, що прийняв оскаржуване рішення, встановлювати факти або добувати докази, що за діючим законодавством повинен був зробити відповідний субєкт владних повноважень.

На підставі викладеного, суд доходить висновку про незаконність притягнення позивача ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності та необхідність скасування відповідної постанови.

У відповідності до ст.94 КАС України підлягають стягненню з відповідача понесені позивачем та документально підтвердженні судові витрати у вигляді сплати судового збору та витрат на правову допомогу. При цьому суд виходить з того, що позов був поданий до внесення змін до Закону України «Про судовий збір», тому підлягав сплаті та поверненню позивачу судовий збір в розмірі попередньої редакції цього закону, тобто 243,60 грн. Витрати на правову допомогу суд вважає встановленими та підтвердженими належним чином у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.2006р. №500 «Про граничні розміри компенсації витрат, повязаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави», тому такими, що підлягають стягненню з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 71, 158-164 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення №291 від 05.08.2015р. відносно ОСОБА_3.

Стягнути з виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області на користь ОСОБА_3 витрати на сплату судового збору в сумі 243,60 грн. та правову допомогу в сумі 2880 грн., а всього 3123,60 грн.

Постанова в частині стягнення судових витрат може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо постанову було прийнято без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя ОСОБА_7