Справа № 2а-333/11
Суддя: Довгополов О.М.
Дата ухвалення: 2012-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2012 р. < Текст >Справа № 123936/11/9104

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого: Довгополова О.М.,

суддів: Глушка І.В., Святецького В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами у м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Залізничному районі м.Львова на постанову Залізничного районного суду м. Львова від 11 квітня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Залізничному районі м.Львова про стягнення недоплаченої щомісячної соціальної допомоги як дітям війни, -

ВСТАНОВИВ

18 листопада 2010 року позивач звернувся до суду з позовом про зобовязання відповідача провести перерахунок призначених виплат відповідно до ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", виходячи з розміру 30% мінімальної пенсії за віком та виплатити недоплачені як дитині війни суми щомісячної державної соціальної допомоги за 2009 рік та 10 місяців 2010 року до дати набрання сили постановою суду. При цьому заявлено клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду, оскільки про порушення своїх прав стало відомо із преси.

Постановою Залізничного районного суду м. Львова від 11 квітня 2011 року позов задоволено частково: визнано неправомірними дії відповідача щодо невиплати та відмови у перерахунку позивачу щомісячного підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період з 19 травня 2010 року по 31 грудня 2010 року на підставі положень ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", зобовязано відповідача нарахувати та виплатити на користь позивача щомісячне підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період з 19 травня 2010 року по 31 грудня 2010 року на підставі положень ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" та з врахуванням проведених виплат.

Рішення суду оскаржив відповідач, у скарзі, покликаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, зокрема ст.ст. 6,19 Контитуції України, ст.ст. 9,11,159,163 КАС України, ч.3 ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", просить постанову скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.197 КАС України колегія суддів вважає доцільним розглядати справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку про часткове її задоволення, враховуючи наступне.

Встановлено, що позивач є дитиною війни, що підтверджується відповідним посвідченням.

Відповідно до статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" від 18.11.2004 року № 2195 (далі - Закон № 2195) дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, розмір якої, у свою чергу, обчислюється за правилами, встановленими частиною 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", оскільки у законодавстві відсутні інші правила визначення такої пенсії.

При цьому колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 99 КАС України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин та розгляду справи в суді першої інстанції) для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини 1 статті 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Враховуючи пропущення позивачем шестимісячного строку звернення до адміністративного суду без поважних причин, колегія суддів приходить до висновку про залишення позовних вимог без розгляду з 01.01.2009 року по 17.05.2010 року.

Оскільки з 18.05.2010 року дати, з якої позовні вимоги підлягають задоволенню, відсутні обмеження щодо здійснення виплат згідно зі статтею 6 Закону № 2195, - суд приходить до висновку про задоволення позову у частині нарахування та виплати підвищення до пенсії за період з 18.05.2010 року по 11.04.2011 року (по дату винесення рішення судом першої інстанції).

Неврахування наведеного є підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись статтями 99, 100, 195, 197 ч. 1 п. 3, 198, 202 п. 4, 205 ч. 2, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Залізничному районі м.Львова задовольнити частково, постанову Залізничного районного суду м. Львова від 11 квітня 2011 року у справі № 2-а-333/11 скасувати. Позовні вимоги за період з 01.01.2009 року по 17.05.2010 року залишити без розгляду. В решті прийняти нову постанову.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Залізничному районі м. Львова нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 підвищення до пенсії відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" за період з 18.05.2010 року по 11.04.2011 року у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком з урахуванням ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та виплачених сум.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Головуючий: О.М. Довгополов

Судді: В.В. Святецький

ОСОБА_2