Справа № 826/7179/15
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2015-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

01 жовтня 2015 року № 826/7179/15

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва - Шулежко В.П., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом Заступника прокурора Подільського району міста Києва Білого О.В. в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у м. Києві до приватного акціонерного товариства «Київспецтранс» про стягнення податкового боргу,

В С Т А Н О В И В:

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся Заступник прокурора Подільського району міста Києва Білий О.В. в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у м. Києві (далі - ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві) до приватного акціонерного товариства «Київспецтранс» (далі - відповідач) про стягнення податкового боргу у розмірі 398 218,12 грн.

Позивачем подано до суду заяву про зменшення позовних вимог, в якій просив стягнути податковий борг з відповідача в розмірі 215 688,02 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у відповідача перед бюджетом виникла заборгованість зі сплати екологічного податку за розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях внаслідок несплати у встановлений законодавством строк самостійно задекларованих зобов'язань.

Відповідач визначав позовні вимоги в частині стягнення податкового боргу у розмірі 355 287,73 грн., в іншій частині позовних вимог просив відмовити через добровільне погашення частини боргу.

Згідно ст. 183-2 КАС України, справа розглядається в порядку скороченого провадження без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі, на підставі наявних у справі доказів.

Розглянувши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Відповідач зареєстрований Подільською районною в м. Києві державною адміністрацією 21.05.1997 та взято на податковий облік в ДПІ у Подільському районі м. Києва. Код суб'єкта господарювання за .

Відповідачем подано податкову декларацію зі сплати екологічного податку за 4 квартал 2014 року, яким самостійно визначено суму податкового зобов'язання в сумі 415 794,04 грн., з них за розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи на об'єктах в сумі 415 287,73 грн. та за викиди в атмосферне повітря забруднюючих речовин стаціонарними джерелами забруднення в сумі 506,31 грн.

Однак, станом на момент звернення з даним позовом до суду зазначені вище узгоджені податкові зобов'язання перед бюджетом відповідачем добровільно не сплачено.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Правовідносини, що виникли між сторонами щодо сплати податків і зборів на момент їх виникнення та розгляду справи регулюються нормами Конституції України, Податкового кодексу України від 02.12.2010р. за № 2755- VI.

Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Як передбачено статтею 36 Податкового кодексу України податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов'язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов'язків платника податків, крім випадків, передбачених законом. Виконання податкового обов'язку може здійснюватися платником податків самостійно або за допомогою свого представника чи податкового агента. Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов'язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Відповідно до п.54.1 ст. 57 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно з п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В силу вимог п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання є податковим боргом.

Відповідач у своїх запереченнях зазначив, що ним здійснювалась оплата екологічного податку, в тому числі після квітня 2015 року, що підтверджується платіжними дорученнями від 19.03.2015 №972 (4 000 грн.), від 20.03.2015 №984 (4 000 грн.), від 23.03.2015 №999 (17 000 грн.), від 21.04.2015 №1468 (8 000 грн.), від 22.04.2015 №1492 (17 000 грн.), від 23.04.2015 №1515 (5 000 грн.), 24.04.2015 №1542 (5 000 грн.). Призначення платежу у вказаних платіжних дорученнях: екологічний податок за IV квартал 2014 року.

Водночас, дослідивши зворотній бік облікової картки платника податків по надходженням та розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи на об'єктах, крім розміщення як вторинної сировини, вбачається, що погашення податкового боргу згідно вищевказаних платіжних доручень здійснюється в порядку черговості виникнення боргу.

З матеріалів справи видно, що заборгованість відповідача почала виникати з листопада 2014 року.

Так, сума у розмірі 4 000 грн. згідно платіжного доручення від 19.03.2015 №972 зарахована в рахунок погашення податкового боргу, який виник по податковій декларації від 23.10.2014; сума у розмірі 4 000 грн. згідно платіжного доручення від 20.03.2015 №984 зарахована в рахунок погашення податкового боргу, який виник по податковій декларації від 03.02.2015.

В подальшому, відповідачем в період з 23.02.2015 по 14.08.2015 здійснювалась оплата у розмірі 222 000 грн., яка зараховувалась в порядку черговості виникнення боргу та погашення пені за несвоєчасну сплату податкових зобов'язань.

Відповідно до п. 87.9 ст. 87 Податкового кодексу України, у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Згідно облікової картки на момент подачі заяви про зменшення позовних вимог податковий борг відповідача становить 215 688,02 грн., в тому числі 192 501,86 грн. - сума недоїмки та 23 186,16 грн. - пеня за несвоєчасну сплату податкових зобов'язань.

Враховуючи те, що податкові зобов'язання, самостійно визначені відповідачем в поданих деклараціях є узгодженими з моменту їх подання, але не сплачені в повному обсязі у строк, визначений податковим законодавством, суд приходить до висновку про визнання таких податкових зобов'язань податковим боргом.

Станом на час розгляду справи та прийняття рішення по суті, відповідачем доказів про сплату зазначеної суми боргу не надано.

Відповідно до п.п. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право, зокрема, звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Статтею 95 Податкового кодексу України визначено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Відповідно до ст. 121 Конституції України, представництво інтересів громадян і держави у судах покладається саме на органи прокуратури.

Згідно ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Частиною 3 зазначеної статті передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

При цьому, згідно з ч. 1 ст. 24 Закону України «Про прокуратуру», право подання позовної заяви (заяви, подання) в порядку цивільного, адміністративного, господарського судочинства надається Генеральному прокурору України, його першому заступнику та заступникам, керівникам регіональних та місцевих прокуратур, їх першим заступникам та заступникам.

Однією із форм представництва є звернення до адміністративного суду з адміністративними позовами на захист інтересів держави, що передбачено ст. 60 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Виходячи з вищенаведених приписів законодавства, поданих позивачем документів і матеріалів, з'ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги, з урахуванням їх уточнення, є обґрунтованими, підтверджуються долученими до матеріалів справи доказами, та підлягають задоволенню.

Між тим, згідно ч. 1 ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України, негайно виконуються постанови суду, прийняті в порядку скороченого провадження у адміністративних справах, передбачених пунктами 1, 3, 4, 5, 6 частини першої статті 183--2 цього Кодексу.

Оскільки спір вирішено на користь сторони, звільненої від сплати судового збору, а також за відсутності витрат, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 69-71, 94, 160-162, 183-2, 254 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Заступника прокурора Подільського району міста Києва Білого О.В. в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у м. Києві задовольнити повністю.

Стягнути заборгованість перед бюджетом у розмірі 215 688 (двісті п'ятнадцять тисяч шістсот вісімдесят вісім) грн. 02 коп. з приватного акціонерного товариства «Київспецтранс» () на р/р 0008 одержувач: Управління Державної казначейської служби України у Подільському районі м. Києва (), банк одержувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, Код банку 820019.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Відповідно до ч. 9 ст. 183-3 КАС України, постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя В.П. Шулежко