Справа № 2а-1316/49/11
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2012-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2012 р. Справа № 67789/11

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого Довгополова О.М.,

суддів: Святецького В.В., Глушка І.В.,

при секретарі судового засідання Рибак О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Пустомитівського районного суду Львівської області від 11 квітня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Чишківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, з участю третіх осіб: ОСОБА_3, ОСОБА_1, про визнання незаконним та скасування рішення сільської ради, встановлення меж користування, -

ВСТАНОВИВ

У вересні 2010 року позивач звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати незаконним та скасувати рішення відповідача № 202 від 21.06.2007 року «Про передачу у приватну власність земельних ділянок» у частині передачі ОСОБА_1 у власність земельної ділянки 0,25 га для ведення особистого селянського господарства та встановити межі користування його земельної ділянки № 13 площею 0,14 га, надану йому рішенням відповідача № 208 від 26.01.2006 року, з суміжними земельними ділянками № 12 та № 14 відповідно до погодженого проекту забудови кварталу індивідуальної житлової забудови у с. Чишки («за школою»), відповідно до яких його ділянка має прямокутну конфігурацію розміром 20 м (з боку вул. Л. ОСОБА_4) на 70 м на відстані 5,50 м від межі фундаменту на ділянці № 12. Вимоги обґрунтовані тим, що суміжні землекористувачі не погодили межу, що перешкоджає йому оформити технічну документацію та, як наслідок, оформити право власності на свою земельну ділянку та розпочати будівництво індивідуального житлового будинку.

Постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 11 квітня 2011 року позов задоволено: визнано незаконним та скасовано рішення відповідача № 202 від 21.06.2007 року «Про передачу у приватну власність земельних ділянок» у частині передачі ОСОБА_1 у власність земельної ділянки 0,25 га для ведення особистого селянського господарства та зобовязано відповідача встановити межі користування земельної ділянки № 13 площею 0,14 га ОСОБА_2, яку йому надано рішенням відповідача № 208 від 26.01.2006 року з суміжними земельними ділянками № 12 та № 14 відповідно до погодженого проекту забудови кварталу індивідуальної житлової забудови у с. Чишки («за школою»), відповідно до яких його ділянка має прямокутну конфігурацію розміром 20 м (з боку вул. Л. ОСОБА_4) на 70 м на відстані 5,50 м від межі фундаменту на ділянці № 12.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду про задоволення позовних вимог про скасування рішення № 202 від 21.06.2007 року «Про передачу у приватну власність земельних ділянок» у частині передачі ОСОБА_1 у власність земельної ділянки 0,25 га та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог. Вимоги обґрунтовані тим, що судом не встановлено факту порушення оскаржуваним рішенням прав та законних інтересів позивача, оскільки в матеріалах справи відсутні належні докази, з яких можна встановити площу земельної ділянки, що фактично перебуває у користуванні позивача; вважає, що встановлення меж землекористування без зазначення координат кутів повороту меж в системі координат із складанням кадастрового плану та розбивочного креслення не належить до компетенції органу місцевого самоврядування.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, які беруть участь у справі, крім представника відповідача, зясувавши обставини справи, колегією суддів встановлено наступні обставини та зроблено такі висновки.

Відповідно до рішення відповідача від 26.01.2006 року № 208 позивачеві виділено земельну ділянку площею 0,14 га № 13 у кварталі забудови у с. Чишки (вул. Л. ОСОБА_4) для будівництва індивідуального житлового будинку.

Згідно з рішенням відповідача від 21.06.2007 року № 202 ОСОБА_1 безоплатно передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,2500 га для ведення особистого селянського господарства.

Та обставина, що унаслідок передачі ОСОБА_1 на підставі рішення від 21.06.2007 року № 202 земельної ділянки виникло накладення частини земельної ділянки, що є спірною, із належною позивачеві раніше виділеною йому земельною ділянкою було визнано сторонами під час розгляду справи у суді першої інстанції та підтверджується наявними у матеріалах справи графічним зображенням кварталу забудови та абрисом земельних ділянок.

Ураховуючи належність позивачеві спірної частини земельної ділянки згідно з рішенням відповідача від 26.01.2006 року № 208, колегія суддів приходить до висновку про порушення прав та законних інтересів позивача унаслідок прийняття відповідачем рішення від 21.06.2007 року № 202. Отже, висновок суду першої інстанції про протиправність прийнятого відповідачем рішення від 21.06.2007 року № 202 ОСОБА_1 у частині передачі ОСОБА_1 у власність земельної ділянки 0,25 га для ведення особистого селянського господарства є правильним, тому постанова суду про задоволення позову у цій частині є законною та обґрунтованою.

З урахуванням наведеного, постанова суду першої інстанції у цій частині залишається без змін.

Щодо позовної вимоги про зобовязання відповідача встановити межі користування належної позивачеві земельної ділянки № 13 площею 0,14 га, надану йому рішенням відповідача № 208 від 26.01.2006 року, з суміжними земельними ділянками № 12 та № 14 відповідно до погодженого проекту забудови кварталу індивідуальної житлової забудови у с. Чишки («за школою»), відповідно до яких його ділянка має прямокутну конфігурацію розміром 20 м (з боку вул. ОСОБА_4) на 70 м на відстані 5,50 м від межі фундаменту на ділянці № 12 колегія суддів виходить з наступного.

У статті 3 КАС України (далі КАС) встановлено, зокрема, таке: справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (п. 1); суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (п. 7).

Відповідно до частини 1, пункту 1 частини 2 статті 17 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму. Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 01.04.2010 року № 10-рп/2010 "У справі за конституційним поданням Вищого адміністративного суду України щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 143 Конституції України, пунктів "а", "б", "в", "г" статті 12 Земельного кодексу України, пункту 1 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України" в аспекті конституційного подання дано розяснення, що положення пунктів "а", "б", "в", "г" статті 12 Земельного кодексу у частині повноважень сільських, селищних, міських рад відповідно до цього кодексу вирішувати питання розпорядження землями територіальних громад, передачі земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності, вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності треба розуміти так, що при вирішенні таких питань ці ради діють як суб'єкти владних повноважень; положення пункту 1 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України стосовно поширення компетенції адміністративних судів на "спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності" слід розуміти так, що до публічно-правових спорів, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів, належать і земельні спори фізичних чи юридичних осіб з органом місцевого самоврядування як суб'єктом владних повноважень, пов'язані з оскарженням його рішень, дій чи бездіяльності.

З урахуванням наведених правових положень колегія суддів зазначає, що спірні відносини щодо встановлення меж користування виділених земельних ділянок не повязані з вирішенням питань, визначених у наведеному Рішенні Конституційного Суду України, що свідчить про те, що відповідач у спірних відносинах не є субєктом владних повноважень. З цього випливає, що спір носить приватно-правовий характер та підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

Таким чином, постанова суду першої інстанції у цій частині підлягає скасуванню, а провадження у справі у цій частині - закриттю на підставі пункту 1 частини 1 статті 157 КАС як помилково відкрите.

Отже, апеляційна скарга задовольняється частково.

Керуючись статтями 157 ч. 1 п. 1, 160 ч. 3, 195, 196, 198, 200, 205 ч. 1, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково, постанову Пустомитівського районного суду Львівської області від 11 квітня 2011 року у справі № 2-а-49/11 у частині зобов'язання Чишківської сільської ради встановити межі користування земельної ділянки №13 площею 0,14 га ОСОБА_2, яку йому надано рішенням Чишківської сільської ради № 208 від 26.01.2006р. з суміжними земельними ділянками № 12 та № 14 відповідно до погодженого проекту забудови кварталу індивідуальної житлової забудови в с. Чишки («за школою»), відповідно до яких його ділянка має прямокутну конфігурацію розміром 20м. (з боку вул. Л.ОСОБА_4) на 70 м., на відстані 5,50м від межі фундаменту на ділянці № 12 скасувати та закрити провадження у цій частині.

У решті постанову залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення її в повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: О.М. Довгополов

Судді: І.В. Глушко

ОСОБА_5

Повний текст рішення виготовлено 27.01.2012 року.