Справа № 2а-2535/11
Суддя: Гінда О.М.
Дата ухвалення: 2012-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2012 р. Справа № 2186/11/9104

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гінди О.М.

суддів: Заверухи О.Б., Ніколіна В.В.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 11 липня 2011 року про повернення позовної заяви у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Виноградівському районі Закарпатської області про визнання неправомірними дій та зобовязання нарахувати і виплатити недоплачене підвищення до пенсії дитині війни, -

встановив:

ухвалою судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 11.07.2011 року залишено без руху позовну заяву ОСОБА_1 до УПФУ у Виноградівському районі Закарпатської області про визнання неправомірними дій та зобовязання нарахувати і виплатити недоплачене підвищення до пенсії дитині війни. Дана ухвала судді першої інстанції мотивована тим, що у позовній заяві не зазначено відомостей про засоби звязку сторін, не зазначено докази, які відомо позивачу і які можуть бути використані судом на підтвердження обставин, якими він обґрунтовує свої позовні вимоги. Крім цього, суддя першої інстанції вказує на те, що позовні вимоги позивача є суперечливими, а тому позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачу строк до 22.07.2011 року для усунення вказаних в цій ухвалі недоліків.

Ухвалою судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 22.07.2011 року вказана вище позовна заява повернута позивачу, у звязку із невиконанням позивачем у повному обсязі вимог ухвали від 11.07.2011 року, а саме, позивач не зазначив за який період він просить зобовязати відповідача призначити доплату до пенсії, передбачену ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком.

Не погоджуючись із даною ухвалою судді першої інстанції про повернення позовної заяви, позивач оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає, що така прийнята з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню із підстав викладених в апеляційній скарзі.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати ухвалу судді першої інстанції і направити справу до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

Враховуючи те, що від усіх осіб, які беруть участь у справі, клопотань про розгляд справи за їх участю до суду не надходило, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави і межі апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити.

Статтею 106 КАС України визначено вимоги до позовної заяви, відповідно до якої у ній зокрема має бути зазначено: зміст позовних вимог згідно з частинами четвертою і п'ятою статті 105 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Із наявної в матеріалах справи первинної позовної заяви вбачається, що позивачем чітко сформовано зміст позовних вимоги, а саме позивач просить: визнати неправомірною бездіяльність відповідача з призначення, нарахування та сплати підвищення до пенсії, передбаченого ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по 30.06.2011 року; зобовязати відповідача призначити позивачу доплату до пенсії, передбачену ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, встановленого Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»; зобовязати відповідача донарахувати та виплатити позивачу доплату до пенсії, передбачену ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, за період з 01.01.2011 року по 30.06.2011 року.

Крім цього, із заяви про усунення недоліків позовної заяви, яка надійшла на адресу суду першої інстанції 20.07.2011 року вбачається, що позивачем уточено позовні вимоги, а саме зазначено, що позивач просить суд зобовязати відповідача призначити доплату до пенсії з моменту визнання судом неправомірною бездіяльність відповідача і на весь час, поки позивач буде мати право на таке підвищення.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача є чіткими та зрозумілими, а тому в суду першої інстанції не було правових підстав для повернення позовної заяви.

Разом із цим, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу суду першої інстанції на те, що у разі наявності у позовній заяві позовних вимог, які є не зрозумілими, суддя не вправі залишати таку позовну заяву без руху, а зобовязаний у відповідності до вимог ст. 111 КАС України призначити по даній справі попереднє судове засідання, у якому уточнити позовні вимоги.

Враховуючи наведене вище, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що ухвала судді першої інстанції винесена з порушеннями норм процесуального права, що призвели до неправильного вирішення питання про повернення позовної заяви, а тому підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 199, 204, 205, 206, 254 КАС України, суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, а ухвалу судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 11 липня 2011 року про повернення позовної заяви у справі № 2а-2535/11 скасувати і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала остаточна та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий: О.М. Гінда

Судді: О.Б. Заверуха

ОСОБА_2