Справа № 2а-2334/09/0770
Суддя: Довгополов О.М.
Дата ухвалення: 2012-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2012 р. < Текст >Справа № 123121/11

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Довгополова О.М.,

суддів: Святецького В.В., Глушка І.В.,

при секретарі судового засідання Рибак О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Закарпаттяобленерго» на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 5 вересня 2011 року у справі за позовом Закарпатського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Закарпаттяобленерго» про стягнення адміністративно-господарських санкцій, -

ВСТАНОВИВ

У квітні 2009 року Закарпатське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом до Відкритого акціонерного товариства «Енергопостачальна Компанія «Закарпаттяобленерго» про стягнення адміністативно-господарських санкцій в сумі 1 131 345,00 грн. за невиконання нормативу щодо працевлаштування у товаристві інвалідів у необхідній кількості.

Закарпатський окружний адміністративний суд постановою від 05 вересня 2011 року позовні вимоги задовольнив. Рішення суду мотивоване тим, що відповідачем самостійно не здійснено працевлаштування інвалідів у рахунок нормативів робочих місць та, у звязку з цим, самостійно не сплачено адміністративно-господарські санкції у розмірі та в строки, передбачені статтею 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» від 21.03.1991 року №875 (далі Закон України №875).

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою, вважаючи її прийнятою з неповним зясуванням обставин, що мають значення для справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, а також порушенням норм матеріального та процесуального права, Публічне акціонерне товариство «Закарпаттяобленерго» (яке є правонаступником всіх прав та зобовязань Відкритого акціонерного товариства «Енергопостачальна Компанія «Закарпаттяобленерго») звернулося до Львівського апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою. Просить скасувати постанову суду від 05 вересня 2011 року та прийняти нове рішення, яким в позові Закарпатського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, представників апелянта, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про задоволення скарги та скасування постанови суду з наступних підстав.

Відповідно до ст. 202 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення та ухвалює нове, коли має місце неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність таких обставин, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи чи питання.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що у березні 2009 року відповідачем було подано звіт за формою 10-ПІ про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2008 рік. Відповідно до рядка 01 звіту середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу на підприємстві становить 2709 осіб. Відповідно до рядка звіту 03 кількість інвалідів штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до ст. 19 Закону України №875 становить 108 осіб. Відповідно до рядка звіту 02 середньооблікова кількість штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність, становить 63 особи.

Тобто, згідно поданого звіту форми 10-ПІ про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2008 рік, різниця між кількістю інвалідів штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях становить 45 осіб.

Згідно зі статтею 19 частиною 8 Закону України №875 відділення Фонду соціального захисту інвалідів з метою контролю за виконанням нормативу робочих місць, передбаченого частиною першою цієї статті, мають право в порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України, здійснювати перевірки підприємств, установ, організацій щодо реєстрації у Фонді соціального захисту інвалідів, подачі ними звітів про зайнятість та працевлаштування інвалідів, виконання нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів, у тому числі шляхом зарахування та сплати ними адміністративно-господарських санкцій.

Адміністративно-господарські санкції за незайняті інвалідами робочі місця є заходом впливу на правопорушника у сфері господарювання у звязку з вчиненням правопорушення.

Відповідно до статті 218 ГК України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Відповідно до статті 20 частин 1 та 4 Закону України «Про зайнятість населення» підприємства, установи і організації, незалежно від форм власності, їх службові особи зобов'язані сприяти проведенню державної політики зайнятості. Підприємства, установи і організації незалежно від форми власності реєструються у місцевих центрах зайнятості за їх місцезнаходженням як платники збору до Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, щомісяця подають цим центрам адміністративні дані у повному обсязі про наявність вільних робочих місць (вакансій), у тому числі призначених для працевлаштування інвалідів, та про працівників, які працюють неповний робочий день (тиждень), якщо це не передбачено трудовим договором, або не працюють у зв'язку з простоєм виробництва з не залежних від них причин, і в десятиденний строк - про всіх прийнятих працівників у порядку, встановленому законодавством. Несвоєчасна реєстрація або відмова від неї, порушення порядку подання адміністративних даних тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Представником відповідача до заперечень проти позову було додано звіти про наявність вакансій, які у 2008 році подавалися до центрів зайнятості різних районів підрозділами Відкритого акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Закарпаттяобленерго» та самим Відкритим акціонерним товариством «Енергопостачальна компанія «Закарпаттяобленерго».

Судом першої інстанції встановлено факт періодичності інформування центру зайнятості згідно форми 3-ПН на підставі Закону України «Про зайнятість населення», однак суд дійшов висновку, що відповідачем не надано жодних доказів, що могли підтвердити створення відповідачем робочих місць для працевлаштування інвалідів.

Проте колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідачем не було вжито залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Відповідно до ст. 71 КАС України суду належить у кожній справі всебічно перевіряти всі обставини справи. Зокрема, слід враховувати, що працевлаштуванню інваліда передує створення відповідачем робочих місць відповідно до встановленого нормативу та інформування органів працевлаштування про наявність вакантних місць.

Якщо відповідачем вжито передбачені чинним законодавством заходи по забезпеченню працевлаштування інвалідів, на нього не може бути покладена відповідальність.

Є аргументованими доводи сторони апелянта і суду, що ВАТ «Енергопостачальна Компанія «Закарпаттяобленерго» було здійснено низку необхідних заходів, спрямованих на виконання покладеного на нього обовязку щодо створення робочих місць по працевлаштуванню інвалідів. Окрім того, обовязок відповідача по створенню робочих місць для працевлаштування інвалідів не супроводжується його обовязком займатись пошуком інвалідів для працевлаштування, оскільки статтею 181 Закону України №875 встановлено, що пошук підходящої роботи відповідно до рекомендацій МСЕК, наявних у інваліда кваліфікації та знань, з урахуванням його побажань, здійснює державна служба зайнятості.

ВАТ «Енергопостачальна Компанія «Закарпаттяобленерго», з метою забезпечення виконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів, встановленого Законом України №875, було створено та атестовано робочі місця для працевлаштування інвалідів, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідно до пункту 2 Порядку подання підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, звітів про зайнятість і працевлаштування інвалідів та інформації, необхідної для їх працевлаштування (затверджений постановою КМ України від 31.01.2007 року за №70), інформацію про наявність вільних робочих місць (вакантних посад) для працевлаштування інвалідів роботодавці подають центру зайнятості за місцем їх реєстрації як платники страхових внесків на загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття.

Відповідачем для дієвого вжиття заходів з працевлаштування інвалідів надавалися звіти не тільки до Ужгородського міського центру зайнятості (за місцем реєстрації товариства), але і подавалися звіти структурними підрозділами товариства за місцем їх знаходження до відповідних місцевих центрів зайнятості.

Фактично законодавством передбачається інформування центру зайнятості шляхом подання інформації про наявні вакансії для інвалідів за формою 3-ПН, але не встановлюється періодичність такого інформування саме стосовно вакансій по інвалідам. Тобто, подання протягом 2008 року до центру зайнятості хоч би й одного звіту за формою 3-ПН слід вважати інформуванням такого центру зайнятості.

Доказом інформування центру зайнятості є фактичне направлення ним на адресу товариства інвалідів для працевлаштування, та сам факт працевлаштування 18 інвалідів.

Враховуючи наведене і за відсутності доказів відмови відповідачем інвалідам в працевлаштуванні, суд приходить до висновку про відсутність вини відповідача в незайнятті створених (пристосованих) робочих місць для працевлаштування інвалідів, оскільки відповідачем вжито заходів по забезпеченню працевлаштування інвалідів та на нього не може бути покладена відповідальність за не направлення уповноваженими органами необхідної кількості інвалідів для працевлаштування та відсутність інвалідів, які бажають працевлаштуватись, тобто відсутні підстави для стягнення з відповідача адміністративно-господарських санкцій за недотримання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів.

Керуючись статтями 160 ч. 3, 195, 196, 198, 202 п. 4, 205 ч. 2, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Закарпаттяобленерго» задовольнити, постанову Івано-Франківського окружного

адміністративного суду від 5 вересня 2011 року у справі № 2а-2334/09/0770 скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення її в повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: О.М. Довгополов

Судді: І.В. Глушко

ОСОБА_1

Повний текст рішення виготовлено 27.01.2012 року.