Справа № 813/3410/15
Суддя: Кравців Олег Романович
Дата ухвалення: 2015-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

813/3410/15

УХВАЛА

з питань забезпечення позову

15 жовтня 2015 року Справа № 813/3410/15

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючий суддя Кравців О.Р.,

секретар судового засідання Небесна М.В.,

від позивача без виклику,

від відповідача 1 без виклику,

від відповідача 2 без виклику,

від третьої особи 1 без виклику,

від третьої особи 2 без виклику,

розглянув клопотання позивача про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Гронло-Львів» до Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», Реєстраційна служба Пустомитівського районного управління юстиції, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Регіональна будівельно-технічна компанія», Реєстраційна служба Головного територіального управління юстиції у Львівській області, про визнання протиправними дій, нечинним рішення, скасування права власності та записів, -

в с т а н о в и в :

До Львівського окружного адміністративного суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю “Гронло-Львів” (далі – позивач, ТОВ "Гронло-Львів") з адміністративним позовом до Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради “Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки” (далі – відповідач 1, ОКП ЛОР "БТІ та ЕО"), Реєстраційної служби Пустомитівського районного управління юстиції Львівської області (далі – відповідач 2, РС Пустомитівського РУЮ) треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю “Регіональна будівельно-технічна компанія” (далі – третя особа 1, ТОВ "РБТК"), Реєстраційна служба Головного управління юстиції у Львівській області (далі – третя особа 2, РС ГУЮ у Львівській області), в якому просить:

В обґрунтування вказаного клопотання зазначено, що станом на час звернення з даною позовною заявою, ТОВ «РБТК» має достатній обсяг прав для розпорядження, в тому числі відчуження об’єктів незавершеного будівництва, скасування реєстрації прав на які є предметом позову у даній справі. Позивач вважає, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, без вжиття заходів, для відновлення прав та інтересів позивача у разі задоволення позову необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, вважає вказаний позов співмірним із заявленими позивачем вимогами.

При вирішенні вказаного клопотання суд керувався наступним.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Питання забезпечення позову врегульовано ст.ст. 117-118 КАС України.

Забезпечення адміністративного позову – це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Частиною 1 ст. 117 КАС України визначено підстави забезпечення позову, а саме: якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття заходів забезпечення позову, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидним є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень.

Суд, під час розгляду клопотання про забезпечення позову, повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити чи є хоча б одна з передбачених ст. 117 КАС України обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти. Заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співрозмірними заявленим позовним вимогам, бути безпосередньо пов'язаними з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Також розглядаючи клопотання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен дати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з врахуванням:

- розумності, обґрунтованості й адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу;

- наявності зв'язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову, і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі його задоволення;

- імовірності виникнення труднощів у виконанні або невиконанні рішення суду в разі невжиття таких заходів;

- необхідності у зв'язку із вжиттям заходів запобігти порушенню прав та інтересів інших осіб, в тому числі, й осіб, які не беруть участі у розгляді справи.

Закріплений у ч. 1 ст. 11 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В обґрунтування вказаного клопотання представник позивача пояснив, що в позовній заяві позивач окрім іншого покликається на те, що між ТОВ «Гронло-Львів» (позивач) та ТОВ «РБТК» укладено договір про спільну діяльність, відповідно до якого позивач повинен завершити будівництво та забезпечити введення в експлуатацію новозбудованих об’єктів, провести державну реєстрацію та набуття права власності на це майно, після чого відчужити на користь ТОВ «РБТК», на умовах передбачених цим договором та окремим правочином між учасниками, не більш як 25% від кількості однорідних об’єктів отриманих у свою власність новоствореного нерухомого майна; сторони визначили розподіл часток учасників спільної діяльності. У відповідності до вказаного розподілу частка позивача становить 75%, а ТОВ «РБТК» - 25% відповідно. На переконання позивача, положеннями вказаних пунктів визначається порядок проведення розрахунків між учасниками, у відповідності до якого саме позивач набуває право власності на створені ним за власний рахунок об’єкти нерухомого майна, та зобов’язується на умовах передбачених договором та окремими правочинами між учасниками відчужити на користь ТОВ «РБТК» 25% від кількості однорідних одиниць (об’єктів) отриманого у власність нерухомого майна (по черзі кожен четвертий об’єкт), що буде збудоване ним на відведених йому в суборенду земельних ділянках. Таким чином, на його думку, саме позивач протягом дії договору про спільну діяльність був уповноважений вчиняти реєстраційні дії щодо об’єктів нерухомого майна, спорудження якого він здійснював на переданій йому земельній ділянці. Незважаючи на чинність договору про спільну діяльність, внаслідок неправомірних дій ТОВ «РБТК», відповідачем проведено державну реєстрацію прав на 25 об’єктів незавершеного будівництва різного ступеня готовності. Звернув увагу, що реєстрація права власності на об’єкти незавершеного будівництва за ТОВ «РБТК» була здійснена відповідачем під час дії договору про спільну діяльність від 15.10.2006 року, який розірвано в судовому порядку лише 08.12.2010 року. вказане свідчить про те, що об’єкти незавершеного будівництва реєстрацію яких здійснив відповідач за заявою ТОВ «РБТК», були зведені на законних підставах, під час дії договору спільної діяльності і продовжують існувати в натурі.

В той же час з Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об’єктів нерухомого майна, станом на час отримання інформації ТОВ «РБТК» відчужено 11 з 25 об’єктів нерухомого майна на користь третіх осіб, що мало наслідком присвоєння таким інших реєстраційних номерів. Однак, ще 14 об’єктів незавершеного будівництва перебувають у власності ТОВ «РБТК». Зазначено, що перехід права власності на об’єкти нерухомості від ТОВ «РБТК» до третіх осіб матиме наслідком зміни реєстраційних записів про право власності, а тому унеможливить задоволення позовних вимог позивача щодо скасування записів про реєстрацію права власності, які будуть погашені.

Однак, суд вважає за необхідне звернути увагу позивача на той факт, що предметом розгляду даного спору є визнання протиправними дій та нечинними рішень реєстратора ОКП БТІ та ЕО щодо реєстрації права власності за ТОВ «РБТК» на об’єкти незавершеного будівництва та скасування реєстрації права власності за ТОВ «РБТК», а не неправомірні дії ТОВ «РБТК» щодо набуття права власності на об’єкти нерухомості.

Слід зазначити, що відчуження третьою особою 11 з 25 спірних об’єктів нерухомого майна ніяким чином не перешкодило позивачу оскаржувати правомірність державної реєстрації кожного з цих 25 об’єктів.

Крім того, позивач не надав суду жодних доказів очевидної протиправності рішень чи дій відповідача, а також не довів очевидність небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, неможливість відновлення його прав без вжиття заходів забезпечення позову, чи того, що для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Враховуючи вищевикладене, оскільки необхідність вжиття заходів забезпечення позову не підтверджено, суд дійшов висновку, що клопотання позивача є необґрунтованим, а тому у його задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 2, 11, 117, 118, 158-160, 165 КАС України, -

у х в а л и в :

Ухвала може бути оскаржена, згідно ст. 186 КАС України, протягом 5 днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з ч. 3 ст. 160 КАС України, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили, згідно ст. 254 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КАС України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Кравців О.Р.