Справа № 813/2415/15
Суддя: Улицький Василь Зіновійович
Дата ухвалення: 2015-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2015 р. Справа № 876/7420/15

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Улицького В.З.

суддів: Гулида Р.М., Запотічного І.І.

при секретарі судового засідання: Дутка І.С.

за участю позивача та його представника: ОСОБА_1,ОСОБА_2

представника відповідача: Краснопольської Ю.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 25.06.2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування наказів і поновлення на посаді,-

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до Львівської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування наказу від 08.04.2015 року за №40-о «Про звільнення ОСОБА_1.», яким звільнено з посади начальника відділу митного оформлення №2 митного поста «Краковець» Львівської митниці Міндоходів з 08.04.2015 року відповідно до п.1 ст.40 КЗпП України, наказу від 08.04.2015 року за №43-о «Про внесення змін до наказу Львівської митниці Міндоходів від 08.04.2015 року за №40-о», яким звільнено з посади начальника відділу митного оформлення №2 митного поста «Краковець» Львівської митниці Міндоходів, а також визначено датою звільнення перший робочий день після виходу на роботу; поновлення на посаді начальника відділу митного оформлення №2 митного поста «Краковець» Львівської митниці ДФС.

Позивач позовні вимоги мотивував тим, що жодної реорганізації фактично не відбулося оскільки чисельність працівників не зменшилась, а навпаки збільшилась. Також, позивач звертає увагу суду на те, що пропозиція іншої роботи від роботодавця отримана безпосередньо у день прийняття наказу про звільнення. Вважає, що відповідачем не було враховано його переважного права на залишення на роботі. Просив позов задоволити.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 25.06.2015 року у задоволені адміністративного позову відмовлено.

Постанову суду першої інстанції оскаржив ОСОБА_1. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою позов задоволити у повному обсязі.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім, випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухваленим відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що наказом Львівської митниці Міндоходів від 08.04.2015 року за №40-о у зв'язку із реорганізацією та створенням Львівської митниці ДФС ОСОБА_1 08.04.2015 року звільнено із займаної посади начальника відділу митного оформлення №2 митного поста «Краковець» Львівської митниці Міндоходів, відповідно до п.1 ст.40 КЗпП України.

Разом з тим, наказом Львівської митниці Міндоходів від 08.04.2015 року за №43-о, внесено зміни до зазначеного вище наказу, згідно яких датою звільнення вважати перший робочий день після виходу його на роботу.

Проте, наказом Львівської митниці Міндоходів за №73-кв від 08.04.2015 року, який не оскаржується, позивачу надано відпустку з 09.04.2015 року по 14.08.2015 року.

Апеляційний суд звертає увагу, що позивач звернувся до суду за захистом права на працю, порушення цього права полягало у незаконному звільненні.

Однак, як вже зазначалось, у матеріалах справи наявний наказ від 08.04.2015 року за №73-кв про надання відпустки позивачу, який вказує на те, що між позивачем та відповідачем тривають трудові відносини, оскільки ОСОБА_1 перебуває у відпустці.

Згідно ч.1 ст.2 Закону України «Про відпустки» (зі змінами та доповненнями) право на відпустки мають громадяни України, які перебувають у трудових відносинах з підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності, а також працюють за трудовим договором у фізичної особи (далі - підприємство).

Таким чином, колегія суддів наголошує на тому, що порушення прав позивача не відбулося, оскільки такий перебуває у відпустці, що вказує на тривання трудових правовідносин між сторонами спору.

Узагальнюючи наведене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв'язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для відмови у задоволені позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування постанови суду першої інстанції.

З наведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги являються безпідставними та необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, правова оцінка доказів дана вірно, а відтак у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 160 ч.3, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 25.06.2015 року у справі №813/2415/15 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу протягом двадцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: В. Улицький

Судді: Р. Гулид

І. Запотічний

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 15.10.2015 року