Справа № 804/3984/15
Суддя: Юхименко О.В.
Дата ухвалення: 2015-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

07 жовтня 2015 рокусправа № 804/3984/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Юхименка О.В.

суддів: Кругового О.О. Нагорної Л.М.

за участю секретаря судового засідання: Лащенко Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства «Оветри»

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду

від 06 липня 2015 року

у справі № 804/3984/15

за позовом Закритого акціонерного товариства «Оветри»,

вул. Зонова, 3, м. Орджонікідзе Дніпропетровської обл., 53300;

до відповідача Відділу Державної виконавчої служби

Орджонікідзевського міського управління юстиції,

вул. Калініна, 18, м. Орджонікідзе, 53300;

третя особа Публічне акціонерне товариство

«Акціонерний комерційний

промислово-інвестиційний банк»,

вул. Леніна, 17, м. Дніпропетровськ, 49000;

третя особа Публічне акціонерне товариство «ДТЕК Дніпрообленерго»,

вул. Запорізьке шосе, 22, м. Дніпропетровськ, 49030;

третя особа ОСОБА_2,

АДРЕСА_1, 53210;

про зняття арешту та скасування заборони, -

встановив: Закритим акціонерним товариством «Оветри», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Публічне акціонерне товариство «ДТЕК Дніпрообленерго», Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_2, подано позов до Відділу Державної виконавчої служби Орджонікідзевського міського управління юстиції про зняття арешту з майна та скасування заборони на його відчуження.

Дніпропетровський окружний адміністративний суд (суддя Степаненко В.В.) своєю постановою від 06 липня 2015 року в позові відмовив.

Постанова суду мотивована тим, що в силу приписів Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року N 606-XIV слід розмежовувати поняття накладення арешту та примусову реалізацію майна. Накладення арешту на майно та кошти боржника проводиться без перевірки майнового стану, а звільнення заставленого майна з-під арешту ініціюється іпотекодержателем у судовому порядку, а не боржником.

Не погоджуючись з прийнятим у справі судовим актом, у поданій апеляційній скарзі Закрите акціонерне товариство «Оветри», Позивач, вказує на порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги її заявник посилається на те, що окружним адміністративним судом проігноровано рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 17 червня 2015 року.

Зазначеним рішенням частина майна Закритого акціонерного товариства «Оветри» звільнена з-під арешту.

Розмір арешту повинен відповідати сумі боргу. Поширення арешту на активи, які перевищують суму боргу, ставить під загрозу подальшу підприємницьку діяльність аж до її припинення.

При наявності зведеного арешт накладено в межах окремого виконавчого провадження.

Крім того, в порушення приписів Кодексу адміністративного судочинства України в судовому рішенні зазначено відомості, які не відповідають фактичним обставинам справи -

про неприбуття у судове засідання представника Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк»;

про наявність доказів направлення на адресу Позивача поштової кореспонденції, в той час як в журналі реєстрації вихідної кореспонденції не зазначена поштова адреса;

справу розглянуто з перевищенням визначеного пунктом п'ятим статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України строку.

Просить постанову окружного адміністративного суду скасувати. Позов задовольнити.

Відділу Державної виконавчої служби Орджонікідзевського міського управління юстиції, Відповідач, Публічне акціонерне товариство «ДТЕК Дніпрообленерго», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні Відповідача, процесуальним правом на участь представника в судовому засіданні не скористались. Про дату, час та місце судового розгляду повідомлялись у встановленому порядку.

Судовий розгляд адміністративної справи здійснювався з повним фіксуванням судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Обставини справи: Державний виконавець відділу Державної виконавчої служби Орджонікідзевського міського управління юстиції Терещенко Г.Ю., при примусовому виконанні наказу № 964/6412/2014 про стягнення, виданого 12 грудня 2014 року господарським судом Дніпропетровської області, своєю постановою від 03 лютого 2015 року серії ВП № 46292043, наклав арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить Закритому акціонерному товариству «Оветри», у межах суми звернення стягнення 454.716,70 грн., та оголосив заборону на його відчуження. З подальшим внесенням відповідних записів до Державного реєстру обтяжень рухомого майна і Державного реєстру обтяжень нерухомого майна.

Зняття арешту з майна та скасування заборони на його відчуження стало предметом судового позову.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при винесені оскарженої постанови, виходить з наступного.

Загальний порядок звернення стягнення на майно боржника визначений Главою 4 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року N 606-XIV.

В силу приписів статті 52 цього Закону звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Арешт на майно боржника, частина друга статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року N 606-XIV, може накладатися державним виконавцем шляхом <…> винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Зазначені способи забезпечення виконання судового рішення є, безумовно, пов'язаними, проте, не є тотожними.

Постановами, передбаченими частиною другою цієї статті, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення, на все майно боржника або на окремі предмети.

Слід вказати, що в цьому випадку накладення арешту на майно та кошти боржника проводиться без перевірки майнового стану.

Державний виконавець прийняв постанову про арешт майна боржника, що належить Закритому акціонерному товариству «Оветри», у межах суми звернення стягнення 454.716,70 грн. Отже, виконавець, який законом зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, діяв в межах повноважень та у спосіб, що визначені Законом України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року N 606-XIV.

І далі, проблемним постає вибір правильного способу захисту порушеного права - визнання протиправною та скасування постанови про арешт майна боржника, з урахування особливостей, визначених статтею 181 Кодексу адміністративного судочинства України, чи зняття арешту з майна, що врегульовано статтею 60 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року N 606-XIV.

Принципами здійснення правосуддя в адміністративних судах є змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з'ясування всіх обставин у справі.

Щодо принципу диспозитивності, слід зазначити, що дії адміністративного суду залежать від вимог позивача і заперечень відповідача, адміністративний суд вирішує справу в обсязі заявлених сторонами вимог. Принцип диспозитивності, як процесуальний принцип, передбачає самостійність сторін у розпорядженні своїми вимогами (заявляють, визнають або відмовляються від них), тобто свободу дій учасників процесу.

Закритим акціонерним товариством «Оветри» подано позов про зняття арешту з майна та скасування заборони на його відчуження.

В той же час, у відповідності з наведеною вище нормою, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на майно і про зняття з нього арешту особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові.

Саме з цих підстав судове рішення за позовом ОСОБА_2 про звільнення заставленого майна з під арешту не має правового значення для вирішення спору.

Посилання заявника апеляційної скарги на порушення норм процесуального права також відхиляються судом. Відповідно до вимог статті 202 Кодексу адміністративного судочинства України порушення норм процесуального права є підставою для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, якщо це призвело до неправильного вирішення справи або питання.

В межах апеляційної скарги підстави для скасування або зміни рішення окружного адміністративного суду відсутні.

Керуючись ст. 195, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд, -

У Х В А Л И В

Апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства «Оветри» залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 липня 2015 року у справі № 804/3984/15- залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга подається безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції у порядку та у строки, визначені статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: О.В. Юхименко

Суддя: О.О. Круговий

Суддя: Л.М. Нагорна