Справа № 808/4251/15
Суддя: Садовий Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2015-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2015 року 12:20Справа № 808/4251/15 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Садового І.В.

за участю секретаря судового засідання Сірик К.Л.,

позивач, відповідач: не зявились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи

за позовною заявою: Пологівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області

до: Фізичної особи ОСОБА_1

про: стягнення 1 971 грн. 77 коп.,

ВСТАНОВИВ:

31.07.2015 Пологівська обєднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі позивач) звернулася до Запорізького окружного адміністративного суду з позовною заявою до фізичної особи ОСОБА_1 (далі відповідач) про стягнення податкового боргу з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 1 971 грн. 77 коп.

Ухвалою суду від 03.08.2015 відкрито провадження в адміністративній справі №808/4251/15, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 19.08.2015. Розгляд справи відкладався до 02.09.2015. Провадження у справі зупинялося за клопотанням позивача до 21.09.2015.

21.09.2015 провадження у справі поновлено.

Позивач у судове засідання не зявився, направив суду клопотання про розгляд справи без його участі. Згідно з позовною заявою просить стягнути з відповідача податковий борг з податку з доходів фізичних осіб у розмірі 1 971 грн. 77 коп. Позовні вимоги обґрунтовує Податковим кодексом України. Зазначає, що заборгованість виникла внаслідок несплати відповідачем податкових зобовязань, самостійно ним визначених у декларації та нарахованих податкових зобовязань із зазначеного податку відповідно до податкових повідомлень - рішень. Просить позов задовольнити.

Відповідач у судове засідання не зявився, про дату та час судового засідання, яке було призначене на 02.09.2015 відповідач був повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення ухвали про відкладення розгляду справи та повістки про виклик. Проте, на адресу суду повернулись ухвала про зупинення провадження у справі від 02.09.2015 та повістка про виклик у судове засідання на 21.09.2015, які були надіслані на адресу відповідача: АДРЕСА_1, 70500 з відміткою поштового відділення звязку: «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до ст.41 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), у звязку із неявкою у судове засідання сторін фіксація судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, 70500, про що свідчить довідка Гуляйпілського РС УДМС України в Запорізькій області від 02.04.2014 №2327/373.

31.10.2013 фахівцями відповідача здійснено документальну невиїзну перевірку відповідача з питань своєчасності сплати платежів до бюджету, за результатами якої складено акт перевірки від 31.10.2013 №1222/170/НОМЕР_1.

Перевіркою встановлено порушення п.7.179 ст.179 Податкового кодексу України, а саме відповідачем своєчасно не сплачено суму узгодженого податкового зобовязання з податку з доходів фізичних осіб за податковою декларацією від 13.02.2007 № протягом граничних строків, відповідальність за яке встановлена п.1.126 ст.126 Податкового кодексу України.

На підставі матеріалів перевірки позивачем винесено податкове повідомлення рішення від 31.10.2013 № на суму 392 грн. 74 коп.

Згідно з розрахунком позивача та клопотанням про розгляд справи без його участі, станом 21.09.2015 податкова заборгованість відповідачем не сплачена та становить 1 971 грн 77 коп.

Так, позивачем нараховано:

27.07.2012 пеню за декларацією від 13.02.2007 № у сумі 534 грн. 78 коп. (з 27.03.2007 по 27.07.2012);

06.09.2013 пеню за декларацією від 13.02.2007 № у сумі 645 грн. 63 коп. (з 27.03.2007 по 05.09.2013);

21.11.2013 штрафні санкції на підставі податкового повідомлення рішення від 31.10.2013 № у розмірі 196 грн. 37 коп.;

26.08.2014 пеню за декларацією від 13.02.2007 № у сумі 398 грн. 62 коп. (з 27.03.2007 по 25.08.2014).

Матеріалами справи також встановлено, що позивачем вживалися заходи щодо погашення податкової заборгованості у встановленому законодавством порядку, а саме згідно ст.6 Закону України №2181-ІІІ від 21.12.2000 «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» (далі Закон України від 21.12.2000 №2181-ІІІ, відповідачу були направлені перша податкова вимога №1/11 від 28.03.2007 та друга податкова вимога №2/35 від 27.04.2007, які отримані представником відповідача 29.03.2007 та 07.05.2007 відповідно, про шо свідчать підписи на рекомендованих повідомленнях про вручення поштової кореспонденції.

Доказів оскарження зазначених податкових вимог в апеляційному або судовому порядку відповідачем не надано.

Оцінивши представлені докази, вважаю що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного:

Підпунктом 16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України передбачено обов'язок платників податків сплачувати податки та збори у строки та в розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Податкове зобовязання та податковий борг згідно п.п.1.2, 1.3 ст.1 Закону України від 21.12.2000 №2181-ІІІ, є зобовязання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, або у порядку та у строки, визначені цим Законом або іншими законами України.

Відповідно до п.п.4.1.1 п.4.1 ст.4 цього Закону України 21.12.2000 №2181-ІІІ платник податків самостійно обчислює суму податкового зобовязання.

Пункт 5.1 вищеназваного Закону України 21.12.2000 №2181-ІІІ визначає, що податкове зобовязання, самостійно визначене платником податків у податковій декларації, вважається узгодженим з дня подання такої податкової декларації. Зазначене податкове зобовязання не може бути оскаржене платником податків в адміністративному або судовому порядку.

Наведені вище норми діючого на момент виникнення правовідносин Закону України від 21.12.2000 №2181-ІІІ узгоджуються з п.46.1 ст.46 Податкового кодексу України, відповідно до якого податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Згідно з п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України платник податків зобовязаний самостійно сплатити суму податкового зобовязання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, самостійно визначена відповідачем до сплати сума податкового зобовязання відповідно до наданої податкової декларації з податку на доходи фізичних осіб у повному обсязі не сплачена у встановлений законодавством строк, є узгодженою і визнається податковим боргом платника податків.

Згідно п.п.5.2.1 п.5.2 ст.5 Закону України 21.12.2000 №2181-ІІІ податкове зобовязання платника податків, нараховане контролюючим органом відповідно до пунктів 4.2 та 4.3 статті 4 цього Закону, вважається узгодженим у день отримання платником податків податкового повідомлення, за винятком випадків, визначених підпунктом 5.2.2 цього пункту.

У разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган невірно визначив суму податкового зобовязання або прийняв інше рішення, що суперечить законодавству з питань оподаткування або виходить за межі його компетенції, встановленої законом, такий платник податків має право звернутися до контролюючого органу із скаргою про перегляд цього рішення, яка подається у письмовій формі та може супроводжуватися документами, розрахунками та доказами, які платник податків вважає за потрібне надати. Скарга повинна бути подана контролюючому органу протягом десяти календарних днів, наступних за днем отримання платником податків податкового повідомлення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується.

Згідно п.5.4 Закону України 21.12.2000 №2181-ІІІ узгоджена сума податкового зобов'язання, не сплачена платником податків у строки, визначені цією статтею, визнається сумою податкового боргу платника податків.

Згідно п.п.3.1.1. п.3.1.ст.3 Закону України від 21.12.2000 №2181-ІІІ активи платника податків можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення його податкового боргу виключно за рішенням суду. В інших випадках платники податків самостійно визначають черговість та форми задоволення претензій кредиторів за рахунок активів, вільних від заставних зобовязань забезпечення боргу. У разі, якщо такого платника податків визнано банкрутом, черговість задоволення претензій кредиторів визначається законодавством про банкрутство.

Згідно з пп.14.1.175 ст.14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Пунктом 59.1 ст.59 Податкового кодексу України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до пп.95.1 - 95.3 ст.95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Пунктом 59.3 ст.59 Податкового кодексу України встановлено, що податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

У даному випадку, податкові вимоги було направлено боржнику на підставі Закону України №2181-ІІІ від 21.12.2000, яким регулювався порядок - адміністрування податків, зборів (обов'язкових платежів) під час виникнення податкового боргу у відповідача.

Так, згідно зі ст.6 Закону України №2181-ІІІ від 21.12.2000 «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», відповідачу були направлені перша податкова вимога №1/11 від 28.03.2007 та друга податкова вимога №2/35 від 27.04.2007, які отримані представником відповідача 29.03.2007 та 07.05.2007 відповідно, про шо свідчать підписи на рекомендованих повідомленнях про вручення поштової кореспонденції.

Доказів оскарження зазначених податкових вимог або сплати податкового боргу у повному обсязі відповідачем не надано.

Відповідно до пп.20.1.34 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідач в судові засідання не зявився, заперечень на позов не надав.

На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з ч.4 ст.94 КАС України у справах, в яких позивачем є субєкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 94, 158, 160, 161, 162, 163, 164, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Пологівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області до фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 1 971 грн. 77 коп., - задовольнити.

Стягнути з фізичної особи ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 70500, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на р/р 0102, отримувач: місцевий бюджет Гуляйпільський район, код платежу 11010500, ГУ ДКСУ в Запорізькій області, МФО 813015, код: 37969316) податковий борг з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 1 971 (одна тисяча девятсот сімдесят одна) грн. 77 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя І.В.Садовий