Справа № 2а-9282/09/2670
Суддя: Донець В.А.
Дата ухвалення: 2010-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову в задоволенні заяви про роз'яснення судового рішення

27 липня 2010 року № 2а-9282/09/2670

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Донця В.А. за участю секретаря судового засідання Венгер А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву про роз'яснення судового рішення у справі

за позовомОСОБА_1
доГолови Київської міської кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури ОСОБА_2
прозобов'язання вчинити певні дії
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі Позивач) звернулась до суду з адміністративним позовом до Голови Київської міської кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури ОСОБА_2 (далі Відповідач) про зобов'язання Відповідача повідомити Позивачу прізвище особи, яка 27.04.2005 р. прийняла скаргу ОСОБА_1 та зареєструвала у Книзі реєстрації Київської міської кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури за вхідним №53 від 27.04.2005 р. і передала цю скаргу особисто ОСОБА_2 (з урахуванням заяви від 27 квітня 2010 року).

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва Позивачеві відмовлено у задоволенні адміністративного позову.

Позивач звернулась до суду з заявою від 19.07.2010 р. про роз'яснення постанови від 25.06.2010 р. у справі 2а-9282/09/2670.

У заяві про роз'яснення судового рішення Позивач просить роз'яснити: "Які обґрунтування потрібні для законного права на виклик свідка? Чи може заявник, при подачі скарги, знати що через три роки у судовому засіданні посадова особа (Голова КМ КДКА) може говорити суду неправду, ніби цю скаргу забрала собі заявник і ніби заявник здала скаргу не підписаною? Чи має право посадова особа відповідачка ОСОБА_3 не дізнатись про прізвище особи, яка прийняла скаргу і ця скарга ніби втрачена? Чи має права відповідачка приховувати прізвище особи, яка потрібна як свідок, щоб спростувати неправду, поширену у суді?"

На думку Позивача, судом невірно застосовані строки звернення до суду, оскільки вона дізналась про порушене право з моменту поширення неправдивої інформації. Також Позивач вважає, що суд не взяв до уваги її доводи щодо необхідності повідомлення Відповідачем прізвища особи, яка прийняла скаргу, позаяк це прізвище їй потрібно для реалізації законного права на виклик свідка.

Крім того, у заяві від 27.07.2010 р. Позивач просила роз'яснити "коли і де посилалась, ніби потрібен свідок, який би повідомив прізвище особи".

У судовому засіданні Позивач підтримала свою заяву та просила суд роз'яснити постанову від 25.06.2010 р.

Відповідач в судове засідання не прибула, про місце, дату та час судового засідання повідомлялась відповідно до статті 38 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Згідно з частиною третьою статті 170 КАС України суд вирішив здійснювати розгляд заяви за відсутності відповідача.

Заслухавши доводи Позивача, розглянувши заяву про роз'яснення судового рішення, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення такої заяви, з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 170 КАС України якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або державного виконавця ухвалою роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Як убачається зі змісту заяви та пояснень, Позивач фактично не погоджується з постановою суду. Зокрема, на думку Позивача, судом невірно застосовано поняття "право" та можливості його реалізації певною особою, наслідком чого стало безпідставне застосування судом строків звернення до адміністративного суду та зроблено помилковий висновок про відсутність порушеного права. При цьому Позивач звернув увагу суду на своє право знати прізвище особи, яка прийняла скаргу та право викликати цю особу як свідка до суду з метою спростування недостовірної інформації, поширеної Відповідачем.

Разом з тим, неправильне застосування судом норм матеріального, процесуального права, хибне тлумачення, на думку Позивача, правових понять, категорій не є підставою для роз'яснення судового рішення. Дана обставина свідчить про незгоду Позивача з рішенням суду. При цьому суд зауважує, що предметом спору в даній справі є зобов'язання Відповідача повідомити прізвище особи, яка прийняла скаргу Позивача.

Щодо необхідності роз'яснення постанови суду в частині "коли і де посилалась, ніби потрібен свідок, який би повідомив прізвище особи", то суд зазначає, що в даному абзаці мова йде про недоведеність порушеного права, та висловлене припущення про можливість повідомлення свідком в іншому судочинстві інформації, яка б спростовувала інформацію, поширену Відповідачем, а також прізвище особи, яка прийняла скаргу.

Таким чином, суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви щодо роз'яснення судового рішення, відтак відсутні підстави для роз'яснення постанови суду від 25.06.2010 р.

Керуючись статтями 160, 165, 170 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви про роз'яснення постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.06.2010 р. у справі 2а-9282/09/2670 відмовити.

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом пяти днів з дня її отримання особою, яка оскаржує ухвалу, за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом десяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя В.А. Донець