Справа № 12354/09/1570
Суддя: Іванов Е. А.
Дата ухвалення: 2010-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2010 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Іванова Е.А.

судді Бутенко А.В.

судді Самойлюк Г.П.

при секретарі Чиженко А.О.

за участю позивача ОСОБА_1

представника МВС України та ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_2М (за довіреністю)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 внутрішніх справ України, Головного управління МВС України в Одесьій області, ОСОБА_5 ГУМВС України в Одеській області про скасування наказів та поновлення на посаді, -

ВСТАНОВИВ:

04.11.2009 до суду надійшов позов ОСОБА_3 до Головного управління МВС України в Одесьій області, в якому позивач просить скасувати Наказ МВС України №2081 від 31.08.2009р. і Наказ відповідача №434 о/с від 09.10.2009р. про його звільнення з ОВС як незаконні, поновити його на роботі на посаді старшого оперуповноваженого сектору карного розшуку ОСОБА_5 ГУМВС України в Одеській області та утримати з відповідача на його користь середню заробітну плату за час вимушеного прогулу з 09.10.2009р. по час поновлення на роботі.

У судовому засіданні 09.12.2009р.ухвалою суду на місці залучено в якості другого відповідача ОСОБА_4 внутрішніх справ України.

12.01.2010р. у судовому засіданні ухвалою суду на місці залучено в якості другого відповідача Комінтерніський РВ ГУМВС України в Одеській області.

Позивач неодноразово змінював позовні вимоги та остаточно в судовому засіданні 18.03.2010р. просив суд скасувати Наказ МВС України №2081о/с від 31.08.2009р. і Наказ №434 о/с від 09.10.2009р. в частині його звільнення з ОВС; зобовязати Головне управління МВС України в Одеській області поновити його на роботі на посаді старшого опероуповноваженого карного розшуку Петрівського СВМ ОСОБА_5 ГУМВС України в Одеській області в спеціальному званні на час звільнення майор міліції; зобовязати Головне управління МВС України в Одеській області зарахувати йому трудовий стаж на посаді страшого опереоуповноваженного карного розшуку Петрівського СВМ ОСОБА_5 ГУМВС України в Одеській області за час вимущеного прогулу в період з 09.10.2009р. по час поновлення на посаді; утримати з Головного управління МВС України в Одеській області на його користь середню заработну плату за час вимушеного прогулу з 09.10.2009р. по час поновлення у розмірі 1746,79грн. за кожен місяць вимушеного прогулу (середня місячна заробітна плата за 9 місяців згідно довідки ОСОБА_5 ГУМВС України в Одеській області №60/20619 від 11.12.2009р.).

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі посилаючись на обґрунтування, викладені в позовній заяві та в заявах про зміну позовних вимог, та просив задовольнити позов, наголошуючи на те, що наказом №2081 о/с від 31.08.2009р. та наказом №434 о/с від 09.10.2009р. його було звільнено з ОВС в порушення Законів про працю України, зокрема п.9 ст.40 Кодексу Законів про працю, так як під час першого наказу позивач знаходився в черговій відпусці (28.07.2009р.-03.09.2009р.), а під час другого на лікарняному (08.10.2009р. 17.10.2009р.).

Крім того, на думку позивача, наказ виданий з порушеними термінами, встановленими ст.18 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, а саме дисциплінарне стягнення виконується негайно, але не пізніше місяца з дня його накладення, не враховуючи періоду перебування особи рядового або начальницького складу у відпусці, відряженні, або її тимчасової непрацездатності. Після закінчення цього строку дисциплінарне стягнення не виконується.

Представник відповідачів ОСОБА_4 внутрішніх справ України та Головного управління МВС України в Одесьій області позовні вимоги не визнав, з підстав зазначених в запереченнях та зазначив, що 31.08.2009р. за результатами проведеного службового розслідування ОСОБА_4 внутрішніх справ був встановлений факт допущення позивачем вчинків, що дискредитують звання особи рядового та начальницького складу органів внутрешніх справ України, а саме: внесення завідомо недостовірних відомостей в процесуальні документи; незаконне затримання гр. ОСОБА_6 та притягнення останього до адміністративної відповідальності; застосування до нього незаконних методів дізнання.

Представник Комінтерновського РВ ГУМВС України в Одеській області в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи був належним чином повідомлен, причини неявки суду не відомі, заперечення не надав, проте в заяві (вихід.№ 60/3941 від 17.03.2010р.) просив суд розглянути справу у його відсутності (а.с.91).

Вислухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно ст.16 Закону України «Про міліцію»особовий склад міліції складається з працівників, що проходять державну службу в підрозділах міліції, яким відповідно до чинного законодавства присвоєно спеціальне звання міліції.

ОСОБА_3 займав посаду старшого опероуповноваженного карного розшуку Петрівського селищного відділення міліції ОСОБА_5 ГУМВС в Одеській області з грудня 2007 року.

07.08.2009р. до служби внутрішньої безпеки ГУБОЗ МВС України надійшло звернення громадянина ОСОБА_6 з відомостями щодо його побиття працівниками ОСОБА_5 ГУМВС України в Одеської облсті.

На підставі вказаної інформації СВБ ГУБОЗ МВС України було доручено провести службове розслідування.

Під час службового розслідування встановлено, що по кримінальній справі № порушеної за фактом відкритого заволодіння невстановленими особами грошима в сумі 4000 гривень у ОСОБА_7 старшим слідчим СВ ОСОБА_5 ст.лейтенантом міліції ОСОБА_8 було підготовлено та направлено до Комінтернівського районного суду Одеської області подання про проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1, для встановлення його місця знаходження.

06.08.2009р. працівники СКР ОСОБА_5 заступник начальника сектору карного розшуку ОСОБА_5 майор міліції ОСОБА_9, старший оперуповноважений цього ж СКР майор міліції ОСОБА_10 в під'їзді будинку № 52 по вул. Грецький затримали ОСОБА_6 та без оформлення протоколу його особистого обшуку був здійснений особистий обшук останнього в ході якого виявлено та вилучено ключі від квартири АДРЕСА_1. Незважаючи на відсутність опору працівникам міліції з боку ОСОБА_6 до нього був застосований спеціальний засіб - наручники.

Ігноруючи постанову Комінтернівського районного суду в якій було зазначено про проведення обшуку з метою встановлення місцезнаходження ОСОБА_6 працівниками СКР ОСОБА_5 ОСОБА_9 та ОСОБА_10, було здійснено обшук вказаної квартири з фальсифікацією протоколу обшуку, а саме відомостей щодо присутності свідка ОСОБА_11.

Після проведення обшуку ОСОБА_6 перевезли автомобілем з м.Одеси до смт Комінтернівське Одеської області в наручниках до службового кабінету ОСОБА_5 Рапорт про застосування спеціальних засобів керівництву ОСОБА_5 не надали. Нескладаючи відповідних документів ОСОБА_10 сфальсифікував адміністративні матеріали за ст. 185 КУпАП у відношенні ОСОБА_6 та підробив рапорт від імені оперуповноваженого СКР ОСОБА_5 ГУМВС України в Одеській області лейтенанта міліції ОСОБА_12

07.08.2009 заступником начальника сектору карного розшуку ОСОБА_5 майором міліції ОСОБА_9 вищевказані адміністративні матеріали були надані до Комінтернівського районного суду Одеської області, який постановою визнав винним ОСОБА_6 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП та наклав на нього стягнення у вигляді арешту строком на 5 діб, після чого ОСОБА_6 був поміщений до ІТТ ОСОБА_5

Також службовим розслідуванням було встановлено, що у подальшому 07.08.2009 о 16.00 ОСОБА_6 без дозволу керівництва РВ, без відповідного рапорту було видано з ІТТ майору міліції ОСОБА_9, який завів останнього до підвального приміщення райвідділу, де в період з 16.00 до 17.15 ОСОБА_9 та ОСОБА_10 застосовували до ОСОБА_6 незаконні методи дізнання та здійснили катування останнього із застосуванням генератора електричного струму від польового телефону ТАИ-43-Р і фізичного впливу.

В результаті застосування до ОСОБА_6 незаконних методів дізнання, останній отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому плечової кості в середній треті з заходженням відламків які згідно акту судово - медичного обстеження відносяться до категорії середньої ступені важкості. На цей час кримінальна справа по звинуваченню ОСОБА_9 та ОСОБА_13 за ч.2 ст.127, ч.2 365, ч.2 ст.366 Кримінального кодексу України знаходиться в проваджені Южного міського суду Одеської області.

Судом встановлено, що 12.08.2009 працівниками 16-го ВВБ (в Одеській області) СВБ ГУБОЗ МВС України в ході перевірки скарги ОСОБА_6 в підвальному приміщенні ІТТ ОСОБА_5 було виявлено та вилучено телефон польовий ТАИ-43-Р та металевий лом, які описав в поясненні ОСОБА_6 як засоби катування.

За результатами проведеного службового розслідування 31.08.2009р. Міністром внутрішніх справ Українии був затверджений висновок (а.с.59-72), в якому зафіксовані наступні порушення допущені ОСОБА_13: внесення завідомо недостовірних відомостей в процесуальні документи, а саме незаконне затримання гр. ОСОБА_6 та притягнення останього до адміністративної відповідальності; застосування до нього незаконних методів дізнання.

Судом встановлено, що на підставі висновку службового розслідування за вчинення вказаних порушень Міністром внутрішніх справ України був прийнятий наказ №2081 о/с від31.08.2009р. про звільнення позивача з ОВС за п.66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ за «дискредитацію».

В подальшому даний наказ був направлений для реалізації в ГУМВС України в Одеській області та доведений позивачу 06.10.2009р. 09.10.2009р. начальником ГУМВС України в Одеської області був виданий наказ №434 о/с про звільнення ОСОБА_3 у запас Збройних Сил ( п.66 «за дискредитацію»).

Судом встановлено, що згідно наказу ОСОБА_5 ГУМВС України в Одеської області №47 о/с від 30.07.2009р. позивач з 28.07.2009р. по 03.09.2009р. знаходився в черговій відпустці (а.с.5).

Під час прийняття наказу №434 о/с від 09.10.2009р. ОСОБА_3 з 08.10.2009р. по 17.10.2009р. знаходився на амбулаторному лікуванні, про що свідчить наявна в матеріалах справи копія довідки Фонтанської сільської лікарняної амбулаторії Комінтернівського району Одеської області (а.с.6).

Наказ про звільнення №454 від 09.10.2009р. був доведений до позивача листом під час його знаходження на лікуванні.

У судовому засіданні на питання суду позивач надав відповідь, що додаткових підстав для поновлення його на посаді ніж викладенні у позовної заяві немає .

Судом встановлено, що порядок проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, їх права і обов'язки визначаються Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.07.1991 року № 114 (надалі Положення).

Відповідно до п.23 Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну та кримінальну відповідальність згідно з законодавством.

В свою чергу, сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень визначаються Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України».

Відповідно до ст. 1 цього Закону, службова дисципліна це дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів ОСОБА_4 внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Статтею 12 цього Закону встановлені види дисциплінарних стягнень, до складу яких входить звільнення з органів внутрішніх справ, яке відповідно до ст. 14 цього Закону є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Відповідно до ч.1.ст.5 Закону України «Про міліцію»міліція виконує свої завдання неупереджено, у точній відповідності з законом. Ніякі виняткові обставини або вказівки службових осіб не можуть бути підставою для будь-яких незаконних дій або бездіяльності міліції. Для забезпечення громадського порядку працівники міліції зобов'язані вживати заходів незалежно від свого підпорядкування.

Згідно зі п.70 Положення звільнення осіб середнього, старшого і вищого начальницького складу в запас і відставку провадиться до підполковника міліції, підполковника внутрішньої служби включно- начальниками управлінь внутрішніх справ АРК, областей, м.Київа і рівними їм начальниками, яким таке право надано Міністром внутрішніх справ України.

Відповідно до п. 66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.07.1991 року № 114, особи рядового і начальницького складу, які скоїли вчинки, що дискредитують звання рядового і начальницького складу, звільняються з органів внутрішніх справ. При цьому звільнення проводиться з урахуванням вимог пункту 62 цього Положення.

Згідно з п.62 Положення звільнення осіб рядового і начальницького складу зі служби провадиться: у запас Збройних Сил СРСР (з постановкою на військовий облік), якщо звільнені особи не досягли граничного віку, встановленого Законом СРСР "Про загальну військову повинність" для перебування в запасі осіб, які мають військові звання і за станом здоров'я придатні до військової служби.

Позивач в обґрунтування позивних вимог, посилається на правові норми Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України», які не підлягають застосуванню до спірних відносин, так як позивач вчинив діяння не сумісне з перебуванням на роботі в органах внутрішніх справ , тому був звільнений за п.66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ , та в цьму випадку строк встановлений для накладання дисциплінарного стягнення не застосовується.

Суд враховує посилання позивача на те, що він знаходився в черговій щорічної відпусці на дату прийняття Міністром внутрішніх справ України наказу №2081 о/с від 31.08.2009р. «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників Комінтерновського РВ ГУМВС України в Одеській області», проте відповідно до ст. 18 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України»дисциплінарне стягнення виконується негайно, але не пізніше місяця з дня його накладення, не враховуючи періоду перебування особи рядового або начальницького складу у відпустці, відрядженні або її тимчасової непрацездатності, тому суд прийшов до висновку, що знаходження позивача у чергової щорічної відпусці на дату видання наказу МВС України № 2081 о/с не є підставою для його скасування, так як звільнений в запас він був в жовтні 2009р. за наказом №434 від 09.10.2009р.

Відповідно до п. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням встановлених у судовому засіданні фактів, оцінюючи надані позивачем та відповідачем по справі докази у сукупності, суд прийшов до висновку, що наказ Міністра внутрішніх справ України №2081 о/с від 31.08.2009р. «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників Комінтерновського РВ ГУМВС України в Одеській області», прийнятий у відповідності до вимог п. 3 ст. 2 КАС України, тому позовні вимоги щодо скасуваня зазначеного наказу є необґрунтованими, такими, які не підтверджені доказами та не відповідають чинному законодавству України, що виключає можливість їх задоволення.

Щодо позовних вимог відносно скасування наказу начальника ГУМВС України в Одеській області № 434 о/с від 09.10.2009 року (а.с. 20), суд вважає, що вказаний наказ в частині звільнення позивача з 09.10.2009р. тобто в період його тимчасової непрацездатності підлягає зміні в частині дати звільнення на 18.10.2009р. з наступних підстав.

Судом встановлено, що в період видання наказу №434: з 08.10.2009р. по 17.10.2009р. включно позивач знаходився на амбулаторному лікувані, що підтверджується оригіналом довідки про тимчасову непрацездатність № 603 (а.с. 34) від 20.10.2009р та 18.10.2009р. закінчився період непрацездатності та саме дана дата звільнення повинна зазначатися в наказі №434 .

У судовому засіданні встановлено, що позивач був правомірно звільнений, але без урахування його тимчасом непрацездатності в день звільнення, а тому порушене право позивача підлягає поновленню шляхом зміни дати звільнення.

Також судом встановлено,що після звільнення ОСОБА_14 трудова книжка була йому видана тільки 09.12.2009р. не глядячи на його неодноразові звернення до відповідача про її видачу, через що він був позбавлений можливості працевлаштуватися для отримання заробітку.

Відповідно до п. 24 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.07.1991 року № 114, у разі незаконного звільнення або переведення на іншу роботу особи рядового, начальницького складу органів внутрішніх справ підлягають поновленню на попередній роботі (посаді). У разі поновлення на роботі (посаді) орган, який розглядає трудовий спір, одночасно вирішує питання про виплату особі рядового і начальницького складу середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Враховуючи, що трудова книжка була видана позивачу з затримкою тільки 09.12.2009р., суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про виплату грошового забезпечення підлягають задоволенню частково за період з 09.10.2009р по 09.12.2009р.

Частиною 1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно ч.1 ст.69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

З урахуванням встановлених у судовому засіданні фактів, оцінюючи надані позивачем та відповідачами по справі докази у сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

З огляду на викладене, відповідно до ст.ст. 1,7,12,13,14,16,18 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України», п.п. 24, 66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.07.1991 року № 114 та керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 69, 71, 86, 94, 159-163 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 внутрішніх справ України, Головного управління МВС України в Одеській області, ОСОБА_5 ГУМВС України в Одеській області задовольнити частково.

Зобовязати Головне управління МВС України в Одескій області змінити в наказі №434 о/с від 09 жовтня 2009р. дату звільнення ОСОБА_3 з 09.10.2009р. на 18.10.2009р.

Зобовязати ОСОБА_5 ГУМВС України в Одеській області виплатити ОСОБА_3 грошове забезпечення за період з 09.10.2009 року по 09.12.2009 року.

В решті позову відмовити.

Заяву про апеляційне оскарження постанови може бути подано протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст.160 цього Кодексу з дня складання в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Одеського адміністративного апеляційного суду.

Постанова виготовлена у повному обсязі 22 червня 2010 року.

Головуючий суддя Е.А.Іванов

суддя А.В. Бутенко

суддя Г.П.Самойлюк

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 внутрішніх справ України, Головного управління МВС України в Одеській області, ОСОБА_5 ГУМВС України в Одеській області задовольнити частково.

Зобовязати Головне управління МВС України в Одескій області змінити в наказі №434 о/с від 09 жовтня 2009р. дату звільнення ОСОБА_3 з 09.10.2009р. на 18.10.2009р.

Зобовязати ОСОБА_5 ГУМВС України в Одеській області виплатити ОСОБА_3 грошове забезпечення за період з 09.10.2009 року по 09.12.2009 року.

В решті позову відмовити.

22 червня 2010 року