Справа № 755/16123/15-а
Суддя: Чех Н. А.
Дата ухвалення: 2015-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" жовтня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Чех Н.А.

з участю секретаря - Кузьменко А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві про визнання дій неправомірними, скасування постанови та зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом посилаючись на те, що постановою відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві по постанові від 26.12.2014 року ПС1 № 877813 у справі про адміністративне правопорушення старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Урбаном Д.Д. було відкрито відносно нього (позивача) виконавче провадження ВП № 48392692, згідно якого на нього накладено штраф в розмір 850,00 грн. Постанову про відкриття виконавчого провадження він отримував лише 18.08.2015 року. Вважає, що виконавче провадження відкрито з порушенням чинного законодавства і постанова підлягає скасуванню, оскільки відкрито після пропуску встановленого тримісячного строку. Постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності постановлена 26.12.2014 року. Він її оскаржив, але постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 27.03.2015 року вона залишена в силі, судове рішення одразу набрало законної сили. Таким чином, тримісячний строк пред'явлення виконавчого документу сплинув 27.06.2015 року, і відповідно державний виконавець мав відмовити у відкритті виконавчого провадження.

Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Представник відповідача до суду не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, процесуальним правом надати письмові пояснення по суті предмету спору не скористався.

За таких обставин, суд вважає можливим справу розглянути на підставі наявних в справі доказів у відсутності позивача та представника відповідача.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

В суді встановлено, що відповідно до постанови про адміністративне правопорушення Серії ПС1 № 877813 від 26.12.2014 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, накладено адміністративне стягнення в розмірі 425,00 грн., а вразі несплати у встановлений строк, в примусовому порядку сума штрафу складає подвійний розмір - 850,00 грн.

ОСОБА_1 постанову про притягнення до адміністративної відповідальності оскаржив до Дніпровського районного суду м. Києва. 27.03.2015 року судом винесено рішення, яким у задоволенні позову було відмовлено. Постанова набрала законної сили 27.03.2015 року. В судовому засіданні були присутні обидві сторони.

06.08.2015 року постанову про адміністративне правопорушення Серії ПС1 № 877813 від 26.12.2014 року передано Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві.

07.08.2015 року старшим державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Урбаном Д.Д. відкрито виконавче провадження № 48392691.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані, зокрема, на примусове виконання рішень судів, які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших Законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 2 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу. Інші органи, установи, організації і посадові особи провадять окремі виконавчі дії у випадках, передбачених законом, у тому числі відповідно до статті 5 цього Закону, на вимогу чи за дорученням державного виконавця. При цьому вимоги державного виконавця щодо виконання рішень обов'язкові для всіх органів, організацій, посадових осіб, фізичних і юридичних осіб на території України. Невиконання законних вимог державного виконавця тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Виходячи із засад адміністративного судочинства, судове рішення, як таке, вже само по собі являється актом примусу, спрямованим на вчинення тих чи інших дій в інтересах та на користь учасників судового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, що відповідає конституційному положенню щодо обов'язковості виконання судових рішень на всій території України (ст. 124 Конституції України).

В порядку ст. 181 Кодексу адміністративного судочинства України розглядаються скарги на дії або бездіяльність державної виконавчої служби у разі невиконання або неналежного виконання судового рішення, прийнятого відповідно до норм Кодексу адміністративного судочинства України.

Як визначено у частині першій та шостій статі 181 Кодексу адміністративного судочинства України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутись до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законами не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Як роз'яснено у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», у разі визнання неправомірними рішення, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд зобов'язує їх усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює порушені права чи свободи заявника. При цьому суд не вправі зобов'язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом України «Про виконавче провадження» можуть здійснюватися тільки державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки: посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справа про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення - протягом трьох місяців.

Як встановлено в суді постанова про притягнення до адміністративної відповідальності винесена старшим інспектором 5 взводу батальйону супроводження Полку ДПС ДАІ ГУ МВС України в м. Києві лейтенантом міліції Тимошенком І.В. - 26.12.2014 року.

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 27.03.2015 року постанову про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП залишено в силі. Встановлено, що в судовому засіданні був присутній відповідач.

Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП від 26.12.2014 року надійшла до Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві 06.08.2015 року. Тоді як, строк пред'явлення виконавчого документу до виконання сплинув 27.06.2015 року.

Постанову про відкриття виконавчого провадження від 07.08.2015 року було отримано ОСОБА_1 лише 14.08.2015 року (позов подано 25.08.2015 року), у зв'язку з чим строк звернення до суду не пропущено.

Відповідно до положень частини першої статі 3 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Сторона відповідача жодного доказу щодо безпідставності позову ОСОБА_1 до суду не надала.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 1, 2, 11, 22 Закону України «Про виконавче провадження», Постановою Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року за № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» ст.ст. 1, 2, 3, 4, 11, 14, 122, 159-163, 167, 181 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві про визнання дій неправомірними, скасування постанови та зобов'язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Урбана Дмитра Дмитровича щодо відкриття виконавчого провадження (постанова від 07.08.2015 року ВП № 48392692) за виконавчим документом - постанова від 26.12.2014 року ПС1 № 877813 у справі про адміністративне правопорушення щодо застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу 425 грн.

Скасувати постанову від 07.08.2015 року ВП № 48392692 про відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом - постанова від 26.12.2014 року ПС1 № 877813 у справі про адміністративне правопорушення щодо застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу 425 грн.

Зобов'язати Відділ державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві прийняти відповідне рішення за виконавчим документом - постанова від 26.12.2014 року ПС1 № 877813 у справі про адміністративне правопорушення щодо застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення, згідно вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її проголошення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні, протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: