Справа № 826/8632/14
Суддя: Цуркан М.І.
Дата ухвалення: 2015-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" жовтня 2015 р. м. Київ К/800/9729/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Цуркана М.І. (головуючий);
Єрьоміна А.В.; Кравцова О.В.,
секретар судового засідання - Коцюрба В.М.,

за участю: представника позивачів - ОСОБА_4.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6 до Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації про визнання дій протиправними, скасування розпоряджень та зобов'язання вчинити певні дії, що переглядається за касаційною скаргою ОСОБА_5, ОСОБА_6 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від НОМЕР_2 вересня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від НОМЕР_1 лютого 2015 року,

у с т а н о в и л а :

У червні 2014 року ОСОБА_5, ОСОБА_6 звернулися до суду з позовом до Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації (далі - Дніпровська РДА) про визнання дій неправомірними, скасування розпоряджень відповідача від 25 листопада 2009 року № 670, від 10 лютого 2011 року № НОМЕР_4 ГК, від 10 березня 2011 року № 103 та зобов'язання вчинити певні дії.

Зазначали, що Дніпровською РДА їх багатодітну сім'ю переведено з пільгової до загальної черги квартирного обліку.

Посилаючись на те, що дії та рішення відповідача є протиправними, просили, з урахуванням уточнених позовних вимог, визнати дії відповідача протиправними, скасувати розпорядження та поновити родину Геращинків на квартирному обліку як багатодітну сім'ю.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від НОМЕР_2 вересня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від НОМЕР_1 лютого 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 та ОСОБА_6, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просять оскаржувані рішення скасувати, а справу направити на новий розгляд.

Заслухавши доповідача, пояснення представника позивачів, здійснивши перевірку доводів касаційної скарги, матеріалів справи, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню.

Судами встановлено, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1., доньки ОСОБА_6 та ОСОБА_7, син ОСОБА_8 були зараховані на квартирний облік у пільгову чергу багатодітних сімей на підставі рішення виконкому Дарницької районної ради народних депутатів від 8 жовтня 1984 року № 826 і згідно з розпорядженням Дніпровської РДА від 16 квітня 1996 року № 23.

27 грудня 2007 року, згідно з актом № 524 Дніпровській РДА Головним управлінням житлового забезпечення передана 2-х кімнатна квартира для надання ОСОБА_5 та її родині.

Однак, як встановлено судами, ордеру на вказану квартиру не оформлено, оскільки в житловому будинку (новобудова) відсутня поштова адреса.

30 жовтня 2009 року Головним управлінням житлового забезпечення КМДА повідомлено Дніпровську РДА про присвоєння будинку поштової адреси згідно з розпорядженням Деснянської РДА № 231 від 18 березня 2009 року «Про присвоєння адреси незавершеним будівництвом житловим будинкам № НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4 у АДРЕСА_1

9 листопада 2009 року ОСОБА_6 видано направлення на огляд житлової площі, в якому зазначено, що вона надає згоду на постійне поселення та включення до ордеру трьох осіб.

25 листопада 2009 року розпорядженням Дніпровської РДА № 670 у справу квартирного обліку ОСОБА_5 та її родини внесені зміни, а саме виключено у зв'язку із смертю доньку ОСОБА_7, включено новонароджену онуку ОСОБА_9, вилучено пільгову категорію багатодітної родини і переведено її у загальну чергу із збереженням дати зарахування 8 жовтня 1984 року.

24 грудня 2009 року Дніпровською РДА прийнято розпорядження № 757 про надання житлової площі ОСОБА_6, ОСОБА_10., ОСОБА_9 двокімнатної квартири. На підставі зазначеного розпорядження видавався ордер № НОМЕР_5.

Розпорядженням Дніпровської РДА від 10 лютого 2011 року № 14-ГК скасовано пункт 1.1. розпорядження від 24 грудня 2009 року №757 «Про надання житлової площі та інші квартирні питання», на підставі якого було надано двокімнатну квартиру, у зв'язку зі змінами у складі сім'ї та зміною квартобліку.

Розпорядженням Дніпровської РДА від 10 березня 2011 року № 103 родину ОСОБА_5 поновлено на квартирному обліку для подальшого перебування у загальній черзі.

Розглянувши цей спір, суди виходили з того, що він є адміністративним.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає цей висновок помилковим.

Відповідно до статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

За змістом частини першої статті 3 Житлового кодексу Української РСР житлові відносини регулюються, в основному, цим Кодексом, а згідно з частиною першою статті 15 Цивільного процесуального кодексу України справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із житлових відносин розглядаються судами в порядку цивільного судочинства.

Такий висновок ґрунтується на приватності відносин, що заявлені до розгляду, оскільки у позові йдеться про обов'язок Дніпровської РДА поновити позивачів на квартирному обліку саме за правилами житлового законодавства.

Оскільки вимоги позивачів про скасування розпоряджень та поновлення на пільговому квартирному обліку стосується сфери житлових правовідносин і безпосередньо регулюється нормами Житлового кодексу Української РСР то суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку про наявність у адміністративних судів компетенції розглядати такий спір.

При цьому, варто зазначити, що Верховний Суд України вже розглядав справи з подібним предметом спору і вказав на належність таких спорів до повноважень цивільних судів, зокрема, приписи пункту 1 частини першої статті 15 ЦПК України прямо встановлюють правило про захист прав, що виникають із житлових відносин, у порядку цивільного судочинства (справа № 21-530а14).

Отже, виконуючи вимоги статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України щодо обов'язковості рішення Верховного Суду України, колегія суддів виходить з того, що справа, яка переглядається, не є адміністративною.

Пунктом першим частини першої статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 223 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанції та закрити провадження.

На підставі викладеного, керуючись статтями 221, 223, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_5, ОСОБА_6 задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 вересня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 11 лютого 2015 року скасувати, а провадження у справі закрити.

Повернути ОСОБА_5 судовий збір у розмірі 51 (п'ятдесят одна) грн 16 коп, сплачений відповідно до квитанції ТВБВ № 10026/073 від 23 березня 2015 року, оригінал якої знаходиться в матеріалах справи № 826/8632/14.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, встановленими статтями 237, 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді М.І.Цуркан

А.В.Єрьомін

О.В.Кравцов