Справа № 804/3660/14
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2015-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"23" вересня 2015 р. справа № 804/3660/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко О.М. (доповідач),

суддів: Коршуна А.О., Чередниченко В.Є.,

при секретарі судового засідання Яковенко О.М.,

за участю представника відповідача Приходько А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ФИМ"

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.07.2015 р. у справі № 804/3660/14

за позовом Управління Пенсійного фонду України в Криворізькому районі Дніпропетровської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ФИМ"

про стягнення заборгованості, -

встановив:

У березні 2014 року позивач звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість з фактичних витрат та виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до п."б"-"з" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за лютий 2014 року в сумі 10774 грн. 14 коп..

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.07.2015 р. позов задоволено.

Постанова мотивована тим, що дії позивача щодо визначення та нарахування відповідачу розміру відшкодування витрат на доставку та виплату пільгових пенсій зроблено відповідно до норм чинного законодавства, доказів добровільного погашення заборгованості відповідачем не надано, тому стягнення з відповідача заборгованості щодо покриття фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за списком №2 в сумі 10 774,14 грн. є правомірним.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач оскаржив її в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, не з'ясування всіх обставин, що мають значення для справи.

Зокрема, відповідач зазначив, що в розрахунку витрат на виплату та доставку пільгових

пенсій за лютий 2014р. позивач хибно розрахував загальний розмір фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій по 19-ти пенсіонерам: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, яким позивач невірно призначив пільгову пенсію за п."б"-"з" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Суд першої інстанції не надав належної правової оцінки тому факту, що постановою суду від 29.04.2013 року у справі №2а/0470/2563/12 визнано незаконними дії УПФУ в м.Жовтих Водах в частині визначення і призначення пільгової пенсії пенсіонерам та нарахування позивачу розміру фактичних витрат на доставку та виплату пільгових пенсій відповідно до п."б"-"з" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", оскільки вказаним пенсіонерам має бути призначено пільгову пенсію відповідно до ст.100 Закону України "Про пенсійне забезпечення" і відповідач не має обов'язку відшкодовувати витрати на виплату та доставку призначених пільгових пенсій цим пенсіонерам, це також підтверджено висновком судово-економічної експертизи №989 від 12.02.2013р.. Відповідно до ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.08.2015р. по справі №804/10049/14 позивач відкликав позов про стягнення з ТОВ "ФИМ" заборгованості у сумі 3623,04 за 2014р. по відшкодуванню витрат у зв'язку з наявністю у відповідача переплати в сумі 202962,07 грн. Таким чином, судом першої інстанції не враховано факту відсутності у відповідача заборгованості по сплаті витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за лютий 2014р., що свідчить про помилковість рішення суду першої інстанції і безпідставність позовних вимог позивача.

Також відповідач зазначив, що розрахунки не є належним доказом понесення позивачем витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, оскільки вони не є розрахунковим документом, що підтверджує факт понесення позивачем цих витрат.

Просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову - про задоволення позову.

Позивач надіслав апеляційному суду письмові пояснення, в яких просить суд розглянути справу буз участі представника позивача. Також позивач зазначив, що відповідачем було оскаржено розрахунки щодо відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з 01.01.2012 року по 01.04.2014 року. Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07.07.2015 року в позовних вимогах відмовлено, судом підтверджено правомірність обов'язку відповідача відшкодовувати витрати на виплату та доставку пільгових пенсій за Списком №2. У зв'язку з перерахунком УПФУ в м. Жовтих Водах сум для відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за Списком №2 за період з 2010 по 2011 рік відповідно до постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.04.2013 року №2а/0470/2563/12 станом на 30.07.2015р. у відповідача виникла переплата в розмірі 202 962,07 грн..

Представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, просив скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову - про відмову у задоволенні позову.

Позивач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, що не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що відповідач перебуває на обліку у позивача та є платником збору на обов'язкове державне пенсійне страхування відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування", а також платником страхових внесків відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Позивачем листами від 19.02.2014 року за №762/02/31 та від 22.01.2014 року №341/02/31 було надіслано відповідачу розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно ч.2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до п."б"-"з" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Згідно розрахунку розмір фактичних витрат територіального управління Пенсійного фонду України на виплату та доставку пільгових пенсій за списком №2 у лютому 2014 року склав 31 093,23 грн. (місячний розмір за лютий 2014 року 27 343,96 грн. + перерахунок за 2013 рік - 3 749,27 грн.).

Відповідачем сума заборгованості за лютий 2014 року погашена частково в розмірі 20319,09 грн., тому не сплачена сума заборгованості склала 10774,14 грн.

Оскільки зазначена сума заборгованості не була погашена відповідачем у добровільному порядку, суд першої інстанції дійшов до висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, з наступних підстав.

На думку відповідача, витрати на витрату та доставку пільгових пенсій за списком №2 за лютий 2014 року не підлягають відшкодуванню в частині витрат в сумі 10 774,14 грн., оскільки пенсіонерам, яким було здійснено ці виплати мають право на отримання пенсії відповідно ст.100 Закону України "Про пенсійне забезпечення", а призначення пенсій цим особам на підставі ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" є неправомірним.

В обґрунтування зазначених доводів відповідач посилається на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.04.2013 року у справі №2а/0470/2563/12.

Відповідно до цієї постанови судом задоволено адміністративний позов позивача, а саме:

- визнано незаконними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Жовті Води Дніпропетровської області в частині визначення та нарахування позивачу розміру відшкодування витрат на доставку та виплату пільгових пенсій, визначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", за період 2010-2011 рр. щодо пенсіонерів: ОСОБА_21, ОСОБА_8, ОСОБА_13; ОСОБА_23, ОСОБА_16, ОСОБА_6, ОСОБА_24, ОСОБА_10, ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_18, ОСОБА_26, ОСОБА_12, ОСОБА_27, ОСОБА_20, ОСОБА_5, ОСОБА_28, ОСОБА_4, ОСОБА_11, ОСОБА_7, ОСОБА_14, ОСОБА_30, ОСОБА_9, ОСОБА_19, ОСОБА_17, ОСОБА_15;

- зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м. Жовті Води Дніпропетровської області здійснити перерахунок сум для відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, сплачених Товариством з обмеженою відповідальністю "ФИМ" за період з 2010р.-2011р.

Також у цій постанові судом встановлено, що станом на 01.01.1992 року зазначені пенсіонери мали повний стаж на роботах за списком №2, передбачений п."б" ч.1 ст.14 Закону СРСР "Про пенсійне забезпечення громадян СРСР". При цьому суд на підставі цього факту дійшов до висновку, що пільгові пенсії були призначені на підставі ст.100 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Як вбачається з матеріалів справи №804/3660/14, розрахунки УПФУ в м.Жовтих Водах були здійснені щодо пенсіонерів, яким після 01.01.2004 року були призначені пенсії на підставі ч.2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до п."б"-"з" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", що не заперечується відповідачем.

Зазначені обставини також підтверджуються постановою Дніпропетровського адміністративного суду від 07.07.2015 року у справі №804/5926/14, якою скасовано постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.07.2015 року та відмовлено позивачу у задоволенні прозову, зокрема, у задоволенні позовних вимог про визнання неправомірними дій УПФУ в м.Жовтих Водах щодо визначення та нарахування позивачу розміру відшкодування витрат на доставку та виплату пільгових пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" щодо пенсіонерів: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_31, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_10, ОСОБА_12, ОСОБА_32, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_41, за період з 01.01.2012 року - 01.04.2014 року.

За змістом пункту 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-IV (набрав чинності з 1 січня 2004 року) пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через такі фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення". У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 Закону № 1058-IV. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до підпункту 3 пункту 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-IV особам, які працювали на роботах із шкідливими і важкими умовами праці та мали або матимуть право на пенсію відповідно до ст.100 Закону України "Про пенсійне забезпечення", пенсії призначаються за нормами цього Закону, виходячи з вимог віку та стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

До набрання чинності Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-IV питання про відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій, призначених, зокрема, відповідно до пунктів "б"-"з" частини першої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року № 1788-XII, було врегульовано Законом України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" від 26 червня 1997 року № 400/97-ВР, відповідно до положень якого відповідач входив до переліку платників збору на обов'язкове державне пенсійне забезпечення.

Згідно ж із абзацом четвертим пункту 1 статті 2 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" від 26 червня 1997 року № 400/97-ВР для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-XII до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-XII.

Абзацом третім пункту 1 статті 4 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" від 26 червня 1997 року № 400/97-ВР встановлено ставку на обов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі 100 відсотків від об'єкта оподаткування, визначеного абзацом четвертим пункту 1 статті 2 цього Закону.

Відповідно до ч.1 п.п.6.1 п.6 Інструкції №21-1 відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до пункту 3, 7 Положення про Пенсійний Фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2014 року N280, Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи; організовує, координує та контролює роботу територіальних органів щодо стягнення у передбаченому законодавством порядку своєчасно не нарахованих та/або не сплачених сум страхових внесків та інших платежів.

Згідно з п.6.2 Інструкції "Про порядок обчислення та сплати підприємствами, установами, організаціями та громадянами збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, інших платежів, а також обліку їх надходження до Пенсійного фонду України" №21-1 від 31.12.2003 р. (далі - Інструкція № 21-1) витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, які мають стаж, що дає право на призначення цих пенсій на декількох підприємствах, покриваються цими підприємствами пропорційно стажу роботи з урахуванням вимог абзацу третього підпункту 1 пункту 2 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". При цьому стаж роботи на останньому підприємстві враховується у повному розмірі, а з попередніх місць роботи осіб він додається до стажу, необхідного для призначення пенсій на пільгових умовах. При визначенні частки сплати окремого підприємства стаж ураховується в місяцях (шляхом переведення років у місяці). Якщо пенсія на пільгових умовах призначена із взаємним зарахуванням періодів роботи, передбачених статтями 13, 14 та 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", які дали право на цю пільгову пенсію, то відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку цих пенсій здійснюється тими підприємствами, на яких цей стаж було вироблено у розмірах, передбачених частиною 2 "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

За приписами пункту 6.4 Інструкції № 21-1 розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Саме з цими обставинами пов'язаний обов'язок по сплаті витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених на пільгових умовах.

Підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, що визначено пунктом 6.8 Інструкції № 21-1.

Відповідно до п.9.2. Порядку ведення органами Пенсійного фонду України обліку надходження сум платежів, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 27.09.2010р. № 21-2, в редакції на час розгляду справи апеляційним судом, за бажанням платника органами Пенсійного фонду проводиться звірення розрахунків за всіма платежами, які сплачуються ним за звітний період. За платежами, за якими виникли розбіжності, за бажанням платника друкуються картки особових рахунків платників.

Звірення розрахунків оформляється складанням акта, про що робиться відмітка у книзі обліку актів звірення розрахунків платників, яка ведеться у відділі обліку надходження платежів, за формою згідно з додатком 2. Акт звірення складається у розрізі карток особових рахунків платників у довільній формі з використанням можливості програмного забезпечення.

При збігові сальдо розрахунків за даними платника з даними органу Пенсійного фонду розрахунки на 1 січня вважаються звіреними. Якщо сальдо розрахунків на 1 січня за даними платника не збігається з даними відповідного органу Пенсійного фонду, то акт звірення є підставою для здійснення перевірки в порядку, встановленому законодавством.

Отже, відповідач не позбавлений можливості з'ясувати питання щодо фактичної виплати пенсії під час звірки. Таким чином, доводи апеляційної скарги стосовно недоведеності розміру фактично здійснених витрат не приймаються колегією суддів до уваги.

Територіальними управліннями Пенсійного фонду України були здійснені розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на підставі ч.2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до п."б"-"з" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та надіслано їх відповідачу.

Відповідач заборгованість з відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій за списком №2 за лютий 2014 року в сумі 10 774,14 грн. не погасив.

Оскільки, відповідачем не надано доказів того, що пенсії особам, які зазначені в розрахунках УПФУ в м.Жовтих Водах, призначені на інших підставах, ніж відповідно до п."б"-"з" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", тому колегія суддів погоджується з висновком суду щодо задоволення позовних вимог позивача.

Доводи позивача щодо відсутності підстав для задоволення позову у зв'язку з наявністю переплат колегія суддів не приймає до уваги, оскільки ця справа має інший предмет спору, а переплати можуть бути зараховані в рахунок погашення зазначеного боргу в ході виконання судового рішення.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції об'єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, та ухвалив судове рішення без порушення норм матеріального і процесуального права; доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому постанову слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ФИМ" залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.07.2015 р. у справі №804/3660/14 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, визначені ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: О.М. Панченко

Суддя: А.О. Коршун

Суддя: В.Є. Чередниченко