Справа № 700/3895/15-а
Суддя: Пічкур С. Д.
Дата ухвалення: 2015-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 700/3895/15-а
Номер провадження 2-а/700/2075/15
У Х В А Л А

іменем України

15 жовтня 2015 року суддя Лисянського районного суду Черкаської області Пічкур С.Д., розглянувши матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до виконуючої обовязки селищного голови ОСОБА_2, про скасування рішення Лисянської селищної ради №63-9/VI від 18 червня 2015 року як незаконне, визнання бездіяльності виконуючої обовязки селищного голови, та затвердження меж земельної ділянки,

встановив:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до виконуючої обовязки селищного голови ОСОБА_2 про скасування рішення Лисянської селищної ради №63-9/VI від 18 червня 2015 року як незаконне, визнання бездіяльності виконуючої обовязки селищного голови, та затвердження меж земельної ділянки.

Із змісту позовної заяви та доданих документів вбачається, що позивач оскаржує рішення органу місцевого самоврядування щодо визначення на місцевості меж земельної ділянки, та відмови в погодженні меж земельної ділянки.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Zand v. Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно п.1 ч.1 ст. 3 КАС України, справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ст. 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема:

1) спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності;

2) спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби;

3) спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень;

4) спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів;

5) спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України;

6) спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму.

Повноваження селищної ради визначені у статті 12 ЗК України, зокрема розпорядження землями територіальної громади та вирішення земельних спорів. Як убачається зі змісту зазначеної статті, рада має рівні права з громадянами та юридичними особами, з якими вона вступає у відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею.

Таким чином, при здійсненні повноважень власника землі рада є не суб'єктом владних повноважень у тому значенні цього терміна, в якому його вжито у пункті 1 частини першої статті 17 КАС, а рівноправним суб'єктом земельних відносин, дії якого спрямовані на реалізацію свого права розпоряджатися землею. (На це вказує і ВСУ у своїй постанові від 09 квітня 2012 року справа №21-291а11, постанова від 14.02.2012 року справа №21-1042во10, постанова ВСУ від 07 липня 2015 року справа № 21-847а15 )

Згідно ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 109 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст. 2, 3, 15, 17, 109, 165 КАС України,

ухвалив:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до виконуючої обовязки селищного голови ОСОБА_2, про скасування рішення Лисянської селищної ради №63-9/VI від 18 червня 2015 року як незаконне, визнання бездіяльності виконуючої обовязки селищного голови, та затвердження меж земельної ділянки.

Розяснити позивачу, що для вирішення спору та захисту порушених прав та інтересів, він має право звернутися до районного суду з позовом в порядку цивільного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Лисянського районного суду ОСОБА_3