Справа № 810/2800/15
Суддя: Мельничук В.П.
Дата ухвалення: 2015-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/2800/15 Головуючий у 1-й інстанції: Панова Г.В. Суддя-доповідач: Мельничук В.П.
У Х В А Л А

Іменем України

15 жовтня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.

суддів: Грищенко Т.М., Мацедонської В.Е.,

при секретарі: Сергійчук Л.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрсоцбуд» - Лагренн Світлани Сергіївни на постанову Київського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до Державного реєстратора Реєстраційної служби Ірпінського міського управління юстиції Київської області Заболотного Анатолія Вікторовича, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрсоцбуд» про визнання протиправними та скасування рішень, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2015 року ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 звернулися до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державного реєстратора Реєстраційної служби Ірпінського міського управління юстиції Київської області Заболотного Анатолія Вікторовича, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрсоцбуд» про визнання протиправними та скасування рішень. Свої вимоги обґрунтовують тим, що державним реєстратором Реєстраційної служби Ірпінського міського управління юстиції Київської області Заболотним Анатолієм Вікторовичем 04.07.2013 року та 09.07.2013 року було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень з індексними номерами: 3658163 та 3763594, яке на думку позивачів, прийнято державним реєстратором з порушенням норм чинного законодавства, оскільки приміщення відносно яких було проведено державну реєстрацію права власності, відповідно до технічної документації, є підвалами та перебувають у спільній власності мешканців будинку, у зв'язку з чим не можуть бути передані у власність іншої особи.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2015 року задоволено вказаний позов. Визнано протиправним та скасовано рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Ірпінського міського управління юстиції Київської області - Заболотного Анатолія Вікторовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 3658163 від 04.07.2013 та № 3763594 від 09.07.2013.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрсоцбуд» - Лагренн Світлана Сергіївна подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нову постанову про відмову у задоволенні даного позову.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, оскаржувану постанову суду першої інстанції - без змін з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 195 КАС України рішення суду першої інстанції підлягає перегляду в апеляційному порядку в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції було встановлено, що позивачі є власниками квартир, які знаходяться за адресою: Київська область, місто Ірпінь, вулиця Сковороди Григорія, будинок 3 на підставі договорів купівлі-продажу квартири та договорів міни.

Відповідно до Акта № 11 «Підсумкової перевірки відповідності збудованого об'єкта проектній документації, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил готовності його до експлуатації» та сертифіката відповідності № 00000920 замовником будівництва, зокрема будинку № 3, який знаходиться за адресою: Київська область, місто Ірпінь, вулиця Сковороди Григорія - є ТОВ «Укрсоцбуд».

В червні 2013 року ТОВ «Укрсоцбуд» звернулось до Реєстраційної служби Ірпінського міського управління юстиції Київської області з заявами про державну реєстрацію права власності на нежитлові приміщення 5 та 8, які знаходяться за адресою: Київська область, місто Ірпінь, вулиця Сковороди Григорія, будинок 3.

04.07.2013 року державним реєстратором Реєстраційної служби Ірпінського міського управління юстиції Київської області Заболотним А.В. прийнято рішення № 3658163 про проведення державної реєстрації права власності на нежитлове приміщення 5, яке розташовано за адресою: Київська область, місто Ірпінь, вулиця Сковороди Григорія, будинок 3.

09.07.2013 року державним реєстратором Реєстраційної служби Ірпінського міського управління юстиції Київської області Заболотним А.В. прийнято рішення № 3763594 про проведення державної реєстрації права власності на приміщення 8, яке знаходиться за адресою: Київська область, місто Ірпінь, вулиця Сковороди Григорія, будинок 3.

На підставі вказаних рішень державним реєстратором видано ТОВ «Укрсоцбуд» витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 04.07.2013 року та 09.07.2013 року, а також свідоцтва про право власності на нерухоме майно, а саме: на нежитлове приміщення 5 від 04.07.2015 року індексний номер: 5701245, на приміщення 8 від 09.07.2013 року індексний номер: 5877788, а також на нежитлове приміщення 5 від 10.07.2013 року індексний номер: 5987831.

Не погоджуючись з такими рішеннями відповідача, позивачі звернулися з даним позовом до суду.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що вимоги позивачів є правомірними та обгрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його обгрунтованим з огляду на наступне.

Правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за цим Законом, та їх обтяжень і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна, визначено Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Процедура проведення державної реєстрації, перелік документів, необхідних для її проведення, а також права та обов'язки суб'єктів у сфері державної реєстрації прав визначаються Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року № 868 (далі - Порядок № 868).

Відповідно до статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Держава гарантує достовірність зареєстрованих прав на нерухоме майно та їх обтяжень. (частина 2 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Згідно з приписами частини першої статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування.

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та пункту 4 Порядку № 868 у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди (їх окремі частини), квартири, житлові та нежитлові приміщення.

Статтею 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а також пунктом 8 та 13 Порядку № 868 визначено, що для проведення державної реєстрації прав заявник подає органові державної реєстрації прав, нотаріусові заяву, форму та вимоги до заповнення якої встановлює Мін'юст. Заявник подає разом із заявою органові державної реєстрації прав, нотаріусові необхідні для державної реєстрації прав документи, визначені цим Порядком, їх копії, документ, що підтверджує внесення плати за надання витягу з Державного реєстру прав, та документ про сплату державного мита.

Порядок проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень визначений у статті 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та складається з прийняття і перевірки документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрації заяви; встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; внесення записів до Державного реєстру прав; видачі свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; наданні витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Відповідно до статтей 9, 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та пунктів 15, 20 Порядку № 828 під час розгляду заяви і документів, що додаються до неї, державний реєстратор встановлює, зокрема, відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, їх обтяженнями; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах.

Державний реєстр прав містить відомості про зареєстровані права і обтяження, суб'єктів прав, об'єкти нерухомого майна, документи, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав. Невід'ємною складовою частиною Державного реєстру прав є база даних про реєстрацію заяв і запитів та реєстраційні справи. Відомості, що містяться у Державному реєстрі прав, мають відповідати даним реєстраційної справи, яка містить документовані записи щодо прав на нерухоме майно та їх обтяжень. У разі їх невідповідності пріоритет мають дані реєстраційної справи.

Записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (частина 1 статті 26 Закону).

У разі потреби державний реєстратор вимагає подання передбачених законодавством додаткових документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень. Під час проведення державної реєстрації прав, які виникли та оформлені в установленому порядку до 01 січня 2013 року, запитує від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які відповідно до чинного на момент оформлення права законодавства проводили таке оформлення, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для реєстрації прав та їх обтяжень, якщо такі документи не були подані заявником або якщо документи, подані заявником, не містять передбачених цим Законом відомостей про правонабувача або про нерухоме майно.

За результатами розгляду заяви та документів, необхідних для проведення державної реєстрації прав, державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав або рішення про відмову в такій реєстрації.

Підстави для відмови у державній реєстрації прав та їх обтяжень встановлено у статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до норм даної статті у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: заявлене право, обтяження не підлягає державній реєстрації відповідно до цього Закону; об'єкт нерухомого майна розміщений на території іншого органу державної реєстрації прав; із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень звернулася неналежна особа; подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують та інше.

Отже, з аналізу наведених норм законодавства вбачається, що приймаючи рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державний реєстратор зобов'язаний ретельно перевірити документи, які подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень та встановити факт відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі заяв ТОВ «Укрсоцбуд» про державну реєстрацію права власності на нежитлові приміщення, державним реєстратором Реєстраційної служби Ірпінського міського управління юстиції Київської області Заболотним А.В. 04.07.2013 року прийнято рішення № 3658163 про проведення державної реєстрації права власності на нежитлове приміщення 5 та 09.07.2013 року рішення № 3652542 про проведення державної реєстрації права власності на приміщення 8, які знаходяться за адресою: Київська область, місто Ірпінь, вулиця Сковороди Григорія, будинок 3.

Відповідно до наявної в матеріалах справи технічної документації, а саме: експлікації внутрішніх площ до плану житлового будинку літера "А" та технічного паспорта на вказаний будинок зазначені нежитлові приміщення є підвалами. Крім того, з характеристики будинку, господарських будівель та споруд вбачається, що вказані приміщення оснащені інженерним обладнанням.

Статтею 1 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначено, що підвали відносяться до допоміжних приміщень.

Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 27 серпня 2003 року № 141 «Про затвердження нового Типового статуту об'єднання співвласників багатоквартирного будинку та Типового договору відносин власників житлових і нежитлових приміщень та управителя», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 12 грудня 2003 за № 1155/8476, визначено, що до неподільного майна об'єднання співвласників багатоквартирного будинку відноситься неподільна частина житлового комплексу, яка складається з частини допоміжних приміщень, конструктивних елементів будинку, технічного обладнання, що забезпечують належне функціонування житлового будинку. Неподільне майно перебуває у спільній сумісній власності співвласників багатоквартирного будинку. Неподільне майно не підлягає відчуженню.

Допоміжні приміщення багатоквартирного будинку - це приміщення, призначені для експлуатації будинку та побутового обслуговування мешканців будинку (стаття 1 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку»).

Згідно з частиною 1 статті 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» суть приватизації державного житлового фонду полягає у відчуженні на користь громадян України, а отже, у їхню власність як квартир (будинків), кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, так і належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв тощо) державного житлового фонду.

Відповідно до статті 382 Цивільного Кодексу України власникам квартири у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку.

Допоміжні приміщення, відповідно до пункту 2 статті 10 Закону «Про приватизацію державного житлового фонду» стають об'єктами права спільної власності співвласників багатоквартирного будинку, тобто їх спільним майном, одночасно з приватизацією громадянами квартир. Для підтвердження набутого в такий спосіб права не потребується вчинення будь-яких інших додаткових юридичних дій.

Аналогічна правова позиція викладена в рішеннях Конституційного суду України від 02 березня 2004 року (Справа N 1-2/2004) № 4-рп/2004 та від 9 листопада 2011 року (Справа № 1-22/2011) № 14-рп/2011.

Питання реалізації права спільної сумісної власності регулюється, зокрема, статтею 369 Цивільного Кодексу України, а саме: співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників.

Статтею 321 Цивільного Кодексу України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Отже, власники квартир багатоквартирного будинку, набуваючи права власності на квартири, автоматично стають співвласниками допоміжних приміщень і приміщень загального користування багатоквартирного будинку.

Правовий режим майна, що перебуває у спільній власності власників квартир, має визначатися, відповідно до Конституції України (пункт 7 частини першої статті 92), виключно законами України.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» спільне майно власників квартир складається з неподільного та загального майна. Неподільне майно перебуває у їх спільній сумісній власності і не підлягає відчуженню, загальне майно - у спільній частковій власності. Відповідно до цього Закону співвласники допоміжних приміщень мають право розпоряджатися ними в межах, встановлених зазначеним Законом та цивільним законодавством.

Таким чином, судом першої інстанції було встановлено, що нежитлові приміщення 5 та 8, які знаходяться за адресою: Київська область, місто Ірпінь, вулиця Сковороди Григорія, будинок 3 та відносно яких відповідачем були прийняті оскаржувані рішення, є допоміжними приміщеннями.

При цьому, ані відповідачем, ані третьою особою не було доведено протилежного.

Також колегія суддів погоджується з критичним сприйняттям судом першої інстанції доводів третьої особи про те, що нежитлові приміщення 5 та 8, відносно яких було проведено державну реєстрацію, є виробничими приміщеннями згідно технічного паспорта. Разом з тим, третьою особою також зазначалось, що в експлікації до технічного паспорту приміщення 8 визначено як підвал.

Отже, власниками допоміжних приміщень 5 та 8, а саме: підвалів будинку, які знаходяться за адресою: Київська область, місто Ірпінь, вулиця Сковороди Григорія, будинок 3, є співвласники багатоквартирного будинку, яким квартири в цьому будинку належать на праві власності. При цьому, підтвердження права власності на такі допоміжні приміщення не потребує здійснення додаткових дій з боку зазначених осіб.

З огляду на вказане, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставність доводів третьої особи відносно того, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрсоцбуд" з моменту отримання поквартирно свідоцтв про право власності на житловий будинок № 3 набуло також право приватної власності, на правах єдиного одноосібного власника, на всі житлові та нежитлові приміщення, що знаходяться в зазначеному будинку, оскільки право власності на житлові приміщення (квартири) в подальшому перейшло до іншіх осіб (мешканців житлового будинку), зокрема позивачів, а тому і право власності на нежитлові приміщення будинку, а саме: підвали, також належить останнім на праві спільної сумісної власності.

Таким чином, з наведеного вбачається, що під час прийняття спірних рішень відповідачем в порушення вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не було дотримано порядку проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень, оскільки власниками приміщень 5 та 8, які знаходяться за адресою: Київська область, місто Ірпінь, вулиця Сковороди Григорія, будинок 3 є власники квартир даного будинку та їх право власності на вказані приміщення є непорушним.

Крім того, відповідно до частини четвертої статті 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству та поданим документам.

Водночас, судом першої інстанції було встановлено, що відповідно до заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, ТОВ «Укрсоцбуд» просив зареєструвати право приватної власності саме на нежитлове приміщення VІІІ, яке знаходиться у будинку № 3 по вул. Г.Сковороди, м. Ірпінь, Київської області, а рішенням № 3763594 від 09.07.2013 року державний реєстратор провів державну реєстрацію права приватної власності на приміщення 8, яке знаходиться у будинку № 3 по вул. Г.Сковороди, м. Ірпінь, Київської області.

Тобто, відомості, що містяться у прийнятому державним реєстратором рішенні не відповідають заявленим у документах правам, оскільки останні подавались на реєстрацію нежитлового приміщення, а фактично проведено реєстрацію приміщення без визначення його призначення.

Разом з цим, відповідно до матеріалів реєстраційної справи судом першої інстанції встановлено, що в Державному реєстрі прав (індексний номер витягу: 5877966) міститься інформація щодо реєстрації права власності саме на нежитлове приміщення 8, що в свою чергу, не відповідає змісту прийнятого рішення № 3763594 від 09.07.2013 року.

В свідоцтві про право власності № 5877788 від 09.07.2013 року також наявна інформація про приміщення 8, яке знаходиться у будинку № 3 по вул. Г.Сковороди, м.Ірпінь, Київської області.

Вказані обставини свідчать про порушення державним реєстратором норм Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а саме: частини 3 статті 10, частини 4 статті 15, частини 1 статті 26, а також пункту 24 Порядку № 868, яким встановлено що у випадках, установлених законом, державний реєстратор органу державної реєстрації прав після прийняття рішення про державну реєстрацію права власності, відкриття відповідного розділу Державного реєстру прав та/або внесення записів до зазначеного Реєстру формує свідоцтво про право власності на нерухоме майно.

Крім того, відповідно зазначеного пункту Порядку № 868 свідоцтво оформляється у двох примірниках, один з яких долучається до реєстраційної справи, а другий видається заявникові.

Статтею 14 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачає, що реєстраційна справа включає документи, в яких містяться відомості про нерухоме майно, право власності на нього, інші речові права та їх обтяження. Документи розміщуються в реєстраційній справі у порядку їх надходження і нумеруються.

Водночас, в матеріалах реєстраційної справи на об'єкт нерухомого майна за адресою: Київська область, м. Ірпінь, вул. Сковороди Григорія, будинок 3, приміщення 8, крім свідоцтва про право власності № 5877788 від 09.07.2013 року наявне свідоцтво про право власності № 5987831 від 10.07.2013 на нежитлове приміщення 5, загальною площею 110,1 кв.м., яке знаходиться за адресою Київська область, м. Ірпінь, вул. Сковороди Григорія, будинок 3. При цьому, в матеріалах реєстраційної справи на об'єкт нерухомого майна за адресою: Київська область, м. Ірпінь, вул. Сковороди Григорія, будинок 3, приміщення 5 наявне інше свідоцтво про право власності за № 5701245 від 04.07.2013 року.

Наведені обставини також свідчать про недотримання державним реєстратором процедури проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, а саме: нежитлових приміщень 5 та 8, що знаходяться за адресою: Київська область, м. Ірпінь, вул. Сковороди Григорія, будинок 3.

Враховуючи наведене вище, а також те, що відповідачем не доведено правомірності прийнятих ним рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 04.07.2013 року № 3658163 та від 09.07.2013 року № 3763594, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що даний позов підлягає задоволенню.

Правова позиція по даному питанню висловлена Вищим адміністративним судом України в рішенні від 11.06.2015 року справа № К/9991/63816/12 та від 20.11.2014 року в справі № К/800/18625/14, за змістом яких, допоміжні приміщення, зокрема підвали, належать на праві спільної сумісної власності власникам квартир багатоквартирного будинку та право власності на них не підлягає державній реєстрації.

Доводи апеляційної скарги спростовуються вищевикладеним, а тому вона задоволенню не підлягає.

За змістом ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим - ухвалене судом на підставі повного та всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 2, 159, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрсоцбуд» - Лагренн Світлани Сергіївни - залишити без задоволення, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: Т.М. Грищенко

В.Е. Мацедонська

Повний текст виготовлено 15.10.2015 року.

.

Головуючий суддя Мельничук В.П.

Судді: Мацедонська В.Е.

Грищенко Т.М.