Справа № 808/5835/15
Суддя: Сацький Роман Вікторович
Дата ухвалення: 2015-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2015 року (14 год. 20 хв.)Справа № 808/5835/15 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сацького Р.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовною заявою: Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області

до: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про: стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі Позивач) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі Відповідач), в якій позивач просить суд стягнути з відповідача кошти у сумі податкового боргу, а саме з єдиного податку розмірі 1147, 00 грн.

Представники сторін в судове засідання не прибули.

Сторони про час і місце розгляду справи судом повідомлялися належним чином за адресами які внесені у відповідний державний реєстр.

Позивач надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує повністю.

Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив.

Згідно ч. 4 ст. 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Згідно ч. 2 ст. 128 КАС України неприбуття в судове засідання без поважних причин представника сторони або третьої особи, які прибули в судове засідання, або неповідомлення ним про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України, у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до статті 35 КАС України, у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Керуючись приписами статей 35, 41 КАС України суд розглянув справу на підставі наявних доказів, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників сторін на підставі наявних в справі доказів.

Розглянувши матеріали адміністративного позову, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 23.01.2013 зареєстрований як фізична особа-підприємець за адресою: 69071, АДРЕСА_1.

Відповідач перебуває на податковому обліку в ДПІ у Шевченківському районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області.

Станом на 26.08.2015 ОСОБА_1 має податковий борг перед бюджетом з єдиного податку з фізичних осіб у сумі 1147, 00 грн..

Податковий борг Відповідача з єдиного податку виник в результаті несплати узгоджених сум податкових зобов'язань, визначених платником самостійно.

Відповідачем подано до ДПІ у Шевченківському районі м. Запоріжжя заяву про право застосування спрощеної системи оподаткування № 2039/10 від 28.01.2013.

Згідно інтегрованої картки платника єдиного податку за 2013 рік, нарахування єдиного податку здійснювалось за ставкою 229,40 грн. на місяць (20 % від мінімальної заробітної плати в розмірі 1147 грн. яка була затверджена станом на 01.01.2013; відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2013 рік» від 06 грудня 2012 року № 5515-VI).

Заборгованість Відповідача за 5 місяців (січень - травень) 2013 року становить 1147,00 грн..

Відповідачем зазначено, що йому відомі вимоги глави 1 розділу XIV Податкового кодексу України, граничні терміни сплати єдиного податку та ставки єдиного податку, термін подання звітності, обмеження у застосуванні спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності та відповідальність платника єдиного податку, а також вимоги чинного законодавства про необхідність утримання та перерахування до бюджету податку на доходи фізичних осіб, які нараховуються і виплачуватимуться найманим працівникам, та про необхідність подання до контролюючих органів відомостей про виплачені доходи.

ДПІ вживалися заходи щодо стягнення податкового боргу у встановленому законом порядку. Так, на виконання вимог Податкового кодексу України складена податкова вимога форми №121-11 від 16.07.2013 направлена на адресу Відповідача рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідно до «Порядку направлення органами доходів і зборів податкових вимог платникам податків», затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 № 576, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 31.10.2013 за №1840/24372, податкова вимога складається з двох частин - корінець податкової вимоги та частини, що направляється платнику податків.

Крім того, відповідно до п.п. 4.5 зазначеного Порядку, структурний підрозділ, до функцій якого входить реєстрація вхідної та вихідної кореспонденції в день отримання податкової вимоги від податкового керуючого, надсилає (вручає) податкову вимогу платнику податків, при цьому корінець податкової вимоги залишається в органі доходів і зборів та долучається до справи платника податків.

Вищенаведені заходи ДПІ щодо стягнення заборгованості не дали позитивних результатів.

Відповідно до п. 291.3. статті 291 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VІ юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

Згідно з п.п. 298.1.1 пункту 298.1. статті 298 ПКУ, для обрання або переходу на спрощену систему оподаткування суб'єкт господарювання подає до органу державної податкової служби заяву.

Відповідно до п.п. 298.1.4. пункту 298.1. статті 298 ПКУ, суб'єкт господарювання, який є платником інших податків і зборів відповідно до норм цього Кодексу, може прийняти рішення про перехід на спрощену систему оподаткування шляхом подання заяви до органу державної податкової служби не пізніше ніж за 15 календарних днів до початку наступного календарного кварталу. Такий суб'єкт господарювання може здійснити перехід на спрощену систему оподаткування один раз протягом календарного року.

Відповідно до п. 293.1 статті 293 Податкового кодексу України ставки єдиного податку встановлюються у відсотках (фіксовані ставки) до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (далі у цій главі - мінімальна заробітна плата), та у відсотках до доходу (відсоткові ставки).

При цьому відповідно до п. 293.2 ст. 293 Податкового кодексу України для другої групи платників єдиного податку ставка становить від 2 до 20 відсотків розміру мінімальної заробітної плати. В даному випадку, відповідач має сплачувати 20 % до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового, (звітного) року.

Порядок сплати єдиного податку встановлено п. 295.1 ст. 295 Податкового кодексу України, де визначено, що платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця. Відповідно до п. 295.2 ст. 295 Податкового кодексу України, нарахування авансових внесків для платників єдиного податку першої і другої груп здійснюється органами державної податкової служби на підставі заяви такого платника єдиного податку щодо розміру обраної ставки єдиного податку, заяви щодо періоду щорічної відпустки та/або заяви щодо терміну тимчасової втрати працездатності.

Відповідно до п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Згідно з п. 58.1 ст. 58 Податкового кодексу України у разі коли сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян), або у разі коли за результатами перевірки контролюючий орган встановлює факт невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, або зменшує розмір задекларованого від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованого платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу, такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення.

Податкове зобов'язання відповідачем не сплачено, а тому у відповідності до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України вважається сумою податкового боргу.

У разі, коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п. 58.3 ст. 58 Податкового кодексу України у разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Зазначена в податковій вимозі сума погашена не була.

Повторне надіслання вимог не передбачено Податковим кодексом України.

Відповідно до п. 87.11 ст. 87 Кодексу, орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Відповідно до пп. 95.1 ст. 95 Податкового кодексу України, орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно з пп. 95.2 Кодексу стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Суд вважає, що податковий борг, який виник у звязку із несплатою відповідачем єдиного податку, підтверджений документально, а тому підлягає стягненню.

Керуючись статтями 11, 17, 160, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Адміністративний позов задовольнити.

2.Стягнути з ОСОБА_1 (код НОМЕР_1) кошти у сумі податкового боргу з єдиного податку з фізичних осіб 1147,00 грн. на р/р 0009, код платежу 18050401, отримувач Місцевий бюджет Шевченківського району, код отримувача 38025367, банк - ГУДКСУ у Запорізькій області, МФО 813015.

3. Постанова підлягає негайному виконанню.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України з дня отримання такої постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Р.В. Сацький