Справа № 819/2054/13-а
Суддя: Іщук Лариса Петрівна
Дата ухвалення: 2015-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Львівський апеляційний адміністративний суд
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2015 р. Справа № 876/6123/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Іщук Л.П.,

суддів Дяковича В.П., Онишкевича Т.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Державної фінансової інспекції в Тернопільській області на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 22 травня 2015 року у справі за позовом Державної фінансової інспекції в Тернопільській області до міського комунального підприємства «Збаразький міський ринок «Оболоня» про зобов'язання вчинити дії,

встановив:

Державна фінансова інспекція в Тернопільській області звернулася до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до міського комунального підприємства «Збаразький міський ринок «Оболоня» (далі - МКП «Збаразький міський ринок «Оболоня») про зобов'язання виконати пункти 2, 3, 4, 7 вимоги Державної фінансової інспекції в Тернопільській області від 01.04.2013 року №19-17-12-15/616.

Позов мотивований тим, що Державною фінансовою інспекцією в Тернопільській області на підставі Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» після проведення ревізії фінансово-господарської діяльності направлена МКП «Збаразький міський ринок «Оболоня» вимога №19-17-12-15/616 від 01.04.2013 року «Про усунення виявлених недоліків», однак, у встановлений термін відповідачем не виконані вимоги фінансової інспекції в повному обсязі.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 22 травня 2015 року відмовлено в задоволенні адміністративного позову.

Позивач - Державна фінансова інспекція в Тернопільській області оскаржила постанову суду першої інстанції. Вважає, що вона винесена без належного з'ясування обставин справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги.

В апеляційній скарзі посилається на обставини, викладені в позовній заяві.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання для розгляду апеляційної скарги не прибули, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Клопотань від осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю не поступило, а тому суд відповідно до ч.1 ст. 197 КАС України ухвалив розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши доповідь судді Львівського апеляційного адміністративного суду, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що Державною фінансовою інспекцією в Тернопільській області в період з 18.02.2013 року по 21.03.2013 року проведена планова ревізія фінансово-господарської діяльності МКП «Збаразький міський ринок «Оболоня» за період з 01.10.2009 року по 31.01.2013 року, за результатами якої складений акт від 26.03.2013 року №17-22/97, яким встановлені порушення відповідачем п.9.2., п.5.3.4 пп.«е» статуту комунального підприємства та ст.ст. 95, 97 Кодексу законів про працю України.

У зв'язку з виявленими порушеннями відповідачу була пред'явлена вимога від 01.04.2013 року №19-17-12-15/616, однак пункти 2, 3, 4, 7 вимоги Державної фінансової інспекції в Тернопільській області до МКП «Збаразький міський ринок «Оболоня» не виконані.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, виходив з того, що відсутні підстави для зобов'язання МКП «Збаразький міський ринок «Оболоня» виконати пункти 2, 3, 4, 7 вимог від 01.04.2013 року №19-17-12-15/616, оскільки вимога Державної фінансової інспекції в Тернопільській області була частково скасована постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 05.11.2014 року, а спірні вимоги не можуть бути виконані без виконання вимоги, яка скасована.

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції ухвалив законне судове рішення, але мотиви, з яких він дійшов до такого висновку, не відповідають висновкам, які висловлені Верховним Судом України у постановах від 15 квітня 2014 року (справи № 21-40а14, 21-63а14), 13 травня 2014 року (справа № 21-89а14,) 20 травня 2014 року (справа № 21-93а14), 28 жовтня 2014 року (справа № 21-462а14) щодо тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» здійснення державного фінансового контролю забезпечує центральний орган виконавчої влади, уповноважений Президентом України на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Положенням про Державну фінансову інспекцію України, затвердженим Указом Президента України від 23 квітня 2011 року № 499/2011 (далі - Положення) визначено, що Держфінінспекція є центральним органом виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Держфінінспекція здійснює свої повноваження безпосередньо та через територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах або міжрайонні, об'єднані в районах та містах територіальні органи, головних інспекторів у районах та містах (пункт 7 Положення).

Відповідно до пункту 6 Положення Держфінінспекція має право в установленому порядку, зокрема: пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства (підпункт 15); у судовому порядку стягувати у дохід держави кошти, отримані підконтрольними установами за незаконними договорами, без установлених законом підстав та з порушенням законодавства (підпункт 18); при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України (підпункт 21).

Положенням установлено, що Держфінінспекція відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб і, у разі якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, має право звернутися до суду в інтересах держави.

Зазначені норми узгоджуються з положеннями статті 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», якою визначені права органу державного фінансового контролю. Зокрема, пунктом 7 передбачено право пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Згідно з пунктом 10 статті 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» органу державного фінансового контролю надано право звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, а відповідно до пункту 13 цієї норми - при виявленні збитків, завданих державі чи підприємству, установі, організації, що контролюється, визначати їх розмір у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до частини другої статті 15 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов'язковими для виконання службовими особами об'єктів, що контролюються.

Таким чином, орган державного фінансового контролю здійснює державний фінансовий контроль за використанням коштів державного і місцевих бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства має право пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

Таким чином, орган державного фінансового контролю має право заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

В порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке породжує безпосередньо права чи обов'язки.

Як вбачається з матеріалів справи, вимогою Державної фінансової інспекції в Тернопільській області №19-17-12-15/616 від 01.04.2013 року було зобов'язано МКП «Збаразький міський ринок «Оболоня»: відшкодувати кошти в сумі 3587,33 грн, в тому числі шляхом пред'явлення цивільних позовів до винних осіб (пункт 2 вимоги), відшкодувати зайво нараховану та виплачену премію, надбавку за інтенсивність та матеріальну допомогу на загальну суму 945 грн, в тому числі шляхом пред'явлення цивільних позовів до винних осіб (пункт 3 вимоги), провести перерахунок та відповідні взаємозвірки щодо сум внесків до Фондів та повернути зайво сплачені кошти в сумі 1500 грн (пункт 4 вимоги), стягнути з приватних підприємців оренду плату згідно відомості нарахування орендної плати на загальну суму 60561,69 грн, шляхом пред'явлення цивільних позовів до винних осіб (пункт 7 вимоги).

Таким чином, у даній справі Державна фінансова інспекція в Тернопільській області пред'явила позов про зобов'язання відповідача виконати вимоги, які вказують на виявлені збитки, їхній розмір та їх стягнення.

Враховуючи те, що збитки стягуються у судовому порядку за відповідним позовом органу державного фінансового контролю, вони не можуть бути стягнуті за адміністративним позовом про зобов'язання вчинити певні дії, тому підстав для задоволення такого позову немає.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 15 квітня 2014 року (справи № 21-40а14, 21-63а14), 13 травня 2014 року (справа № 21-89а14,) 20 травня 2014 року (справа № 21-93а14), 28 жовтня 2014 року (справа № 21-462а14) які відповідно до ст. 244-2 КАС України є обов'язковими для застосування судами.

Суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому оскаржувану постанову слід залишити без змін.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

ухвалив :

Апеляційну скаргу Державної фінансової інспекції в Тернопільській області залишити без задоволення, а постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 22 травня 2015 року у справі № 819/2054/13-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили.

Головуючий Л.П. Іщук

Судді В.П. Дякович

Т.В. Онишкевич