Справа № 814/2073/15
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2015-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2015 р.м.ОдесаСправа № 814/2073/15

Категорія: 11.5 Головуючий в 1 інстанції: Лісовська Н. В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді -Кравченка К.В.,
судді -Градовського Ю.М.,
судді -Лук'янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Миколаївській області на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 липня 2015 року по справі за позовом Южноукраїнської ОДПІ ГУ ДФС у Миколаївській області до Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Миколаївській області про визнання незаконними дій, скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2015 року Южноукраїнська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Миколаївській області (надалі - позивач, ДПІ) звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області (надалі - відповідач), в якому просив визнати протиправними дії відповідача по винесенню постанови від 11.06.2015 ВП №47783539 про відмову у відкритті виконавчого провадження та скасувати цю постанову.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду позовні вимоги задоволено. Визнано протиправною і скасовано постанову державного виконавця від 11.06.2015 ВП №47783539 про відмову у відкритті виконавчого провадження.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати спірну постанову суду та прийняти нову, якої відмовити в задоволені позовних вимог повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 24.11.2014 року по справі №814/3383/14 був задоволений позов Южноукраїнської ОДПІ Миколаївської області ДПС до Южноукраїнської міської ради Миколаївської області про стягнення податкового боргу в сумі 11368,34 грн.. 05.01.2015 року по цій справі видано виконавчий лист.

Державним виконавцем ДВС Квашенко С.С. 11.06.2015 було винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №814/3383/14 про стягнення податкового боргу в сумі 11368,34 грн. з Южноукраїнської міської ради Миколаївської області.

У цій постанові державний виконавець зазначив, що відповідно до ст.ст.95-99 ПК України процедура погашення податкового боргу є самостійною процедурою виконання судових рішень про стягнення коштів з юридичних осіб та фізичних осіб (підприємців), яка здійснюється органами доходів і зборів та на органи державної виконавчої служби не покладається.

При цьому державний виконавець послався на положення ч.1 ст.3, п.8 ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» та відмовив в прийнятті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №814/3383/14, виданого 05.01.2015 року Миколаївським окружним адміністративним судом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що постанова державного виконавця ДВС Квашенко С.С. від 11.06.2015 року про відмову у відкритті виконавчого провадження була прийнята з помилковим тлумаченням норм законодавства, оскільки можливість органу доходів і зборів здійснювати процедуру погашення боргу платника податків в порядку ст.95 ПК України не виключає можливості виконання судового рішення про стягнення податкового боргу в порядку для виконання судових рішень. Тому така можливість не є обставиною, що виключає здійснення виконавчого провадження.

Колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» (надалі - Закон), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (надалі - рішення).

Згідно з ч.1 ст.2 Закону примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Частиною 1 ст.3 Закону у випадках, передбачених законом, рішення судів та інших органів щодо стягнення коштів виконуються органами доходів і зборів, банками та іншими фінансовими установами. Рішення зазначених органів можуть виконуватися відповідно до закону також іншими органами, установами, організаціями, посадовими особами та громадянами.

До набрання чинності Податковим кодексом України, примусове виконання рішень по стягненню податкового боргу покладалось на Державну виконавчу службу України.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження.

З набуттям чинності Податковим кодексом України з 01.01.2011 року примусове виконання рішень по даній категорії справ покладено на контролюючі органи в розумінні Податкового кодексу України.

Згідно з п.41.1 ст.41 Податкового кодексу України контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізує державну податкову, державну митну політику, забезпечує формування та реалізацію державної політики з адміністрування єдиного внеску, забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску (далі - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику), його територіальні органи. У складі контролюючих органів діють підрозділи податкової міліції.

Порядок стягнення податкового боргу платників податків регулюється Главою 9 Податкового кодексу України.

Відповідно до п.95.1 ст.95 Податкового Кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Тобто, із змісту наведеної законодавчої норми випливає, що Податковим кодексом України встановлено особливий порядок виконання судових рішень про стягнення коштів з юридичної особи у рахунок погашення податкового боргу. Органами стягнення за такими рішеннями, які здійснюють процедуру їх примусового виконання є контролюючі органи в розумінні Податкового кодексу України.

Механізм виконання судових рішень про стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу передбачений главою 12 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 року №22.

Цей механізм передбачає оформлення інкасового доручення для примусового стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу. При цьому судове рішення, на підставі якого з платника податків стягуються кошти, відповідно до пункту 12.4 зазначеної Інструкції, до банку не подається. Натомість реквізити відповідного судового рішення зазначаються в самому інкасовому дорученні.

Якщо ж достатні для погашення податкового боргу кошти відсутні, контролюючий орган відповідно до абзацу другого пункту 95.3 статті 95 Податкового кодексу України звертається до суду з позовом про надання дозволу на погашення всієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі. Таке погашення здійснюється на підставі зазначеного рішення суду та прийнятого на його підставі рішення органу доходів і зборів шляхом продажу майна платника податків на публічних торгах та/або торгівельними організаціями в порядку, визначеному пунктами 95.7 - 95.21 статті 95 Податкового кодексу України.

Отже, чинне законодавство передбачає окремий порядок примусового виконання судових рішень про стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу. При цьому органи державної виконавчої служби до цієї процедури не залучаються. Відповідно в розглядуваних випадках немає підстав для відкриття виконавчого провадження в порядку, передбаченому Законом України від 21.04.1999 року №606-XIV «Про виконавче провадження».

В той же час, стягнення податкового боргу за рішенням суду з фізичної особи здійснюється державної виконавчою службою відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Така правова позиція викладена в Інформаційному листі Вищого адміністративного суду України від 24.10.2013 року №1484/12/13-13.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає правомірною відмову відповідача у відкритті виконавчого провадження за виконавчим листом №814/3383/14 про стягнення з Южноукраїнської міської ради Миколаївської області податкового боргу в сумі 11368,34 грн..

Оскільки судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального права, що призвело до прийняття помилкового рішення, та постанова Миколаївського окружного адміністративного суду від 27.07.2015 року підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволені позовних вимог.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст.195, ст.197, п.3 ч.1 ст.198, ч.1 ст.202, ст.207, ч.5 ст.254 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області - задовольнити.

Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 липня 2015 року - скасувати.

Винести по справі нову постанову, якою відмовити Южноукраїнській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Миколаївській області в задоволені позовних вимог повністю.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя:К.В. Кравченко
Суддя: Суддя: Ю.М. Градовський О.В. Лук'янчук