Справа № 803/1424/15-а
Суддя: Улицький Василь Зіновійович
Дата ухвалення: 2015-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2015 р. Справа № 876/8336/15

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Улицького В.З.

суддів: Гулида Р.М., Запотічного І.І.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 14.07.2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Ківерцівського районного суду Волинської області, Територіального управління Державної судової адміністрації України у Волинській області про визнання наказу незаконним та стягнення коштів,-

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до Ківерцівського районного суду Волинської області, Територіального управління Державної судової адміністрації у Волинській області, про визнання незаконним наказу від 25.05.2015 року та стягнення коштів.

Позивач позовні вимоги мотивував тим, що згідно наказу голови Ківерцівського районного суду від 25 травня 2015 року та табелю робочого часу за травень 2015 року наданого Ківерцівським районним судом, Територіальним управлінням Державної судової адміністрації у Волинській області йому була не нарахована і невиплачена суддівська винагорода за 14 травня 2015 року. Рахує наказ Голови суду незаконним, а невиплату суддівської винагороди за цілий день невірною, оскільки 14 травня 2015 року він перебував у Млинівському районному суді Рівненської області, а з 16.00 год. він прибув до Ківерцівського районного суду та був на роботі до закінчення робочого часу. Просить визнати незаконним та скасувати наказ голови Ківерцівського районного суду від 25.05.2015 року про позбавлення його суддівської винагороди за цілий робочий день 14 травня 2015 року та виплатити йому зазначену винагороду. Просив позов задоволити.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 14.07.2015 року у задоволені адміністративного позову відмовлено.

Постанову суду першої інстанції оскаржив ОСОБА_1. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою позов задоволити у повному обсязі.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім, випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухваленим відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що суддя Ківерцівського районного суду Волинської області ОСОБА_1 14 травня 2015 року перебував в Млинівському районному суді Рівненської області на розгляді кримінальної справи в якості обвинуваченого.

Комісією Ківерцівського районного суду Волинської області 14 травня 2015 року було складено акт про те, що в зазначений день ОСОБА_1 протягом робочого дня з 9:00 до 16.25 був відсутній на робочому місці.

В той же день, головою Ківерцівського районного суду Волинської області було видано наказ за №02-08.06 щодо з'ясування причин відсутності на робочому місці, якими було зобов'язано голову комісії із контролю за додержанням трудової дисципліни з'ясувати причини неявки позивача на роботі, відібрати письмове пояснення та проставити відповідне умовне позначення, яке відображатиме причину відсутності в табелі обліку робочого часу Ківерцівського районного суду за травень 2015 року.

Відтак, оскільки позивач був відсутній на роботі та перебував на розгляді справи у Млинівському районному суді Рівненської області, у табелі робочого часу йому було проставлено за вказані дати відмітку «І» - інша причина неявки.

Згодом, головою Ківерцівського районного суду 25.05.2015 року видано наказ № 02-04.211 «Щодо оплати праці судді ОСОБА_1.», де відділу планово-фінансової діяльності, бухгалтерського обліку та звітності ТУ ДСА в Волинській області доручено взяти до уваги, що оплата праці судді ОСОБА_1. за 14.05.2015 року не проводиться у зв'язку з його участю в судовому засіданні в якості обвинуваченого у Млинівському районному судді.

Згідно табеля обліку робочого часу працівників суду, де за 14 травня 2015 року відображено інша причина неявок, актів та наказів голови суду, Територіальним управлінням Державної судової адміністрації у Волинській області, ОСОБА_1. суддівська винагорода за 14 травня 2015 року у сумі 710 грн. не нараховувалася.

Частинами 1,2,3 ст.133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що суддівська винагорода регулюється цим Законом, Законом України "Про Конституційний Суд України" та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами. Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: вислугу років; перебування на адміністративній посаді в суді; науковий ступінь; роботу, що передбачає доступ до державної таємниці. Посадовий оклад судді місцевого суду встановлюється в розмірі 10 мінімальних заробітних плат.

Частиною 2 ст.145 Закону України «Про судоустрій і статус судді» визначено, що функції головного розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності судів здійснюють: Державна судова адміністрація України - щодо фінансового забезпечення діяльності всіх інших судів загальної юрисдикції.

Нарахування та виплата суддівської винагороди суддям місцевих загальних суддів передбачена ст.133 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», здійснюється на підставі наказу голови відповідного суду.

Таким чином, голова суду в межах наданих йому повноважень та з врахуванням обставин, що були з'ясовані комісією мав право видати наказ щодо оплати праці ОСОБА_1 14.05.215 року. Такий наказ видано ним із дотриманням вимог Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та є правомірним.

З матеріалів справи вбачається, що 14.05.2015 року з 9.00 год. по 16 год.25 хв. Позивач ОСОБА_1 в якості обвинуваченого перебував в Млинівському районному суді Рівненської області.

Згідно частини 1 ст.121 Кримінально-процесуального кодексу України витрати, пов'язані із прибуттям до місця досудового розслідування або судового провадження, - це витрати обвинуваченого, підозрюваного, до якого не застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, його захисника, представника потерпілого, пов'язані з переїздом до іншого населеного пункту, найманням житла, виплатою добових (у разі переїзду до іншого населеного пункту), а також втрачений заробіток чи витрати у зв'язку із відривом від звичайних занять.

Компенсація за втрачений заробіток обчислюється пропорційно від розміру середньомісячного заробітку, а компенсація за відрив від звичайних занять - пропорційно від розміру мінімальної заробітної плати.

Відповідно до пункту 17 частини 3 статті 42 Кримінального процесуального кодексу України, підозрюваний, обвинувачений має право вимагати відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, в порядку, визначеному законом, а також відновлення репутації, якщо підозра, обвинувачення не підтвердилися. Проте, Кримінальний процесуальний кодекс України не передбачає право обвинуваченому на одержання середнього заробітку за місцем роботи за час витрачений на виклик до судових органів.

Зазначеними нормами не передбачено збереження за обвинуваченим середнього заробітку за основним місцем роботи, при відсутності судді на робочому місці та перебування його в судових органах в якості обвинуваченого. Середній заробіток за цей час йому не зберігається та не виплачується.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов до переконання, що виплата суддівської винагороди здійснюється в межах посадових окладів із відповідними надбавками до нього, у відповідності до відпрацьованих днів та не обраховується пропорційно до кількості відпрацьованих годин (погодинна робота праці).

Узагальнюючи наведене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв'язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для відмови у задоволені позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування постанови суду першої інстанції.

З наведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги являються безпідставними та необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, правова оцінка доказів дана вірно, а відтак у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 197, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 14.07.2015 року у справі №803/1424/15-а - без змін.

На ухвалу протягом двадцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: В. Улицький

Судді: Р. Гулид

І. Запотічний