Справа № 495/739/15-а
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2015-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2015 р.м.ОдесаСправа № 495/739/15-а

Категорія: 6.1 Головуючий в 1 інстанції: Гайда-Герасименко О.Д.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді -Кравченка К.В.,
судді -Лукянчук О.В.,
судді -Градовського Ю.М.
при секретарі -Дубині Т.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Львівської міської ради на постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 18 травня 2015 року в адміністративній справі за позовом Львівської міської ради до реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Львівське комунальне підприємство «Рембуд», приватне підприємство «База відпочинку «Львів», Затоківська селищна рада, ОСОБА_5, про скасування реєстрації права власності, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та визнання недійсним свідоцтва про право власності, -

В С Т А Н О В И В:

В березні 2015 року Львівська міська рада (надалі - позивач) звернулась до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовними вимогами до реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області (надалі - відповідач), які остаточно виклала у заяві від 08.05.2015 року (а.с.67) наступним чином:

- скасувати державну реєстрацію права власності від 18.03.2014 року, номер запису про право власності: 5073896, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 03;

- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 07.04.2014 року №12219735;

- визнати недійсним свідоцтво про право власності НОМЕР_1, видане 07.04.2014 року реєстраційною службою Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області.

Позовні вимоги ґрунтуються на тому, що спірні реєстраційні дії відповідача по зміні власника нерухомого майна бази відпочинку «Львів», яка розташована у по АДРЕСА_1 смт.Затока м.Білгород-Дністровський Одеської області, підлягають скасуванню, оскільки в судовому порядку було скасовано рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 23.11.2009 року по справі №2-5340/2009 про визнання права власності на вищевказане нерухоме майно за ОСОБА_5, яка згодом передала права власності на це майно приватному підприємству «База відпочинку «Львів». Позивач вважає, що спірні реєстраційні дії відповідача порушують його право власності на нерухоме майно бази відпочинку «Львів», що перебуває на балансі і у повному господарському віданні Львівського комунального підприємства «Рембуд», тобто є комунальною власністю громади міста Львів.

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області ухвалою від 04.02.2015 року відкрив за вказаним позовом провадження в адміністративній справі та розглянув цей позов по суті, винісши постанову від 18.05.2015 року, якою відмовив у задоволенні позову повністю.

Не погоджуючись з постановою суду першої позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати спірну постанову та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Колегія суддів вважає, що дана справа розглянута судом першої інстанції з порушенням правил предметної підсудності.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.18 КАС України окружним адміністративним судам підсудні адміністративні справи однією зі сторін в яких є орган державної влади, інший державний орган, орган влади Автономної Республіки Крим, обласна рада, Київська, Севастопольська міська рада, їх посадова чи службова особа, крім випадків, передбачених цим Кодексом, та крім справ щодо їх рішень, дій чи бездіяльності у справах про адміністративні проступки та справ, які підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам.

Відповідно до Закону України «Про центральні органи виконавчої влади», Положення про Міністерство юстиції України, затвердженого постановою КМУ від 02.07.2014 року №228 та Положення про районні, районні у містах, міські (міст обласного значення), міськрайонні, міжрайонні управління юстиції, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 23.06.2011 року №1707/5 відповідач є територіальними органом Міністерства юстиції України, тобто центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну правову політику, державну політику з питань державної реєстрації актів цивільного стану, державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, державної реєстрації договорів комерційної концесії (субконцесії), реєстрації (легалізації) об'єднань громадян, громадських спілок, інших громадських формувань, статутів, а також забезпечує реалізацію державної політики у сфері організації примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб).

Таким чином, дана справа за своєю предметною підсудністю повинна була бути розглянута окружним адміністративним судом.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.202 КАС України розгляд і вирішення справи неповноважним судом є безумовною підставою для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення.

За таких обставин постанова Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 18.05.2015 року за результатами її апеляційного оскарження підлягає скасуванню з винесенням по даній справі нової постанови по суті позовних вимог.

Оскільки результати розгляду даної справи можуть мати влив на права та інтереси ОСОБА_5, а дана особа не була залучена судом першої інстанції до участі у справі в якості третьої особи, ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 09.09.2015 року дана особа залучена до участі у розгляді справи в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору.

При вирішенні даного спору, колегія суддів виходить з наступних обставин справи.

Зі змісту долучених до справи постанов Господарського суду Одеської області від 27.01.2014 року по справі №916/2650/13 (а.с.7-8) та постанови Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 24.12.2014 року по справі №495/7491/14, які набрали законної сили, слідує, що будівлі та споруди бази відпочинку «Львів», які розміщені за адресою: АДРЕСА_1 смт.Затока м.Білгород-Дністровський Одеської області, були збудовані ще за радянських часів за кошти Львівського міського ремонтно-будівельного тресту. На підставі рішення виконавчого комітету Львівської обласної ради народних депутатів №728 від 27.12.1991 року «Про розмежування обласної комунальної власності і власності адміністративно-територіальних одиниць підприємств та організацій житлово-комунального господарства» (п.11 додатку №2 до рішення) майновий комплекс міського підрядного спеціалізованого ремонтно-будівельного тресту передано до комунальної власності Львівської міської ради.

У відповідності до п.1.1 Статуту Львівського комунального підприємства «РЕМБУД» це підприємство є правонаступником міського комунального підприємства «Рембуд», правонаступником Львівського державного комунального підприємства «Рембуд», яке є правонаступником Львівського орендного підрядного спеціалізованого ремонтно-будівельного тресту та його майна згідно додатку до статуту ДКП «Рембуд» та бази відпочинку «Львів», створене Львівською міською радою 01.08.1993 року і підпорядковане департаменту житлового господарства. Основні засоби бази відпочинку «Львів»: будівля санітарно-побутового корпусу, будівля-їдальня, будиночки житлові 66 шт., будівля-клуб, огорожа, ворота металеві, інструменти, прилади, інвентар є власністю Львівської міської ради та перебувають на балансі і в повному господарському віданні ЛКП «Рембуд», засновником якого є Львівська міська рада.

Рішенням Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області від 29.12.2003 року за №847 затверджено проект відведення земельної ділянки площею 0,803га. львівському комунальному підприємству «РЕМБУД», для експлуатації та обслуговування бази відпочинку «Львів» у Сонячному курортному районі смт. Затока у короткострокову оренду терміном на 5 років та надано цьому комунальному підприємству земельну ділянку площею 0,803 га, яка використовується для експлуатації та обслуговування бази відпочинку «Львів» у короткострокову оренду терміном на 5 років.

16.07.2004 року між Затоківською селищною радою (Орендодавець) та Львівським комунальним підприємством «РЕМБУД» (Орендар) було укладено Договір оренди земельної ділянку площею 0,803 га для експлуатації та обслуговування бази відпочинку «Львів» терміном на 5 років.

Вищевказані обставини сторонами у даній справі не заперечуються.

З метою долучення до матеріалів справи належних доказів, які стосуються проведення відповідачем спірних реєстраційних дій щодо нерухомого майна бази відпочинку «Львів», колегією суддів двічі ухвалами від 08.07.2015 року та від 09.09.2015 року витребовувались у реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції належним чином засвідчені копії рішень та документів, які стосуються предмету розгляду по даній справі, як то: рішення державного реєстратора, на підставі якого 18.03.2014 року була проведена спірна державна реєстрація за №5073896; рішення державного реєстратора про проведення державної реєстрації від 07.04.2014 року №12219735; свідоцтво про право власності від 07.04.2014 року НОМЕР_1, яке видане реєстраційною службою Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області.

Однак вказані вимоги суду про надання доказів відповідачем виконані не були.

Натомість копії документів з реєстраційної справи, які стосуються спірних реєстраційних дій, були долучені до матеріалів даної справи представником позивача відповідним клопотанням від 08.07.2015 року.

В цьому клопотанні представник позивача зазначив, що копії документів з реєстраційної справи бази відпочинку «Львів» були отримані ним під час ознайомлення з матеріалами кримінальної справи за звинуваченням ОСОБА_5.

Відповідно до ч.6 ст.71 КАС України якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Враховуючи ненадання відповідачем копій рішень та документів з реєстраційної справи бази відпочинку «Львів», які стосуються предмету розгляду по даній справі, та відсутності зауважень до копій документів з цієї справи, які надав суду представник позивача, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу на основі наявних доказів.

Так, з копії витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 21.03.2014 року за індексним номером 19382533 (а.с.158) вбачається, що ОСОБА_5 11.02.2014 року звернулась до відповідача із заявою про проведення за нею державної реєстрації права власності на будівлі та споруди бази відпочинку «Львів», які розташовані по АДРЕСА_1, смт.Затока м.Білгород-Дністровський Одеської області, надавши для цього рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 23.11.2009 року по справі №2-5340/2009, яким за нею визнано право власності на вищевказане нерухоме майно бази відпочинку «Львів».

За результатами розгляду такої заяви державним реєстратором прав на нерухоме майно реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 21.03.2014 року №11828936, копія якого долучена до справи (а.с.156). Цим рішенням за ОСОБА_5 проведена державна реєстрація права приватної власності на будівлі та споруди, розташовані по АДРЕСА_1, смт.Затока м.Білгород-Дністровський Одеської області.

З копії витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 07.04.2014 року за індексним номером 20090144 (а.с.152) вбачається, що ОСОБА_5 28.03.2014 року звернулась до відповідача із заявою про проведення державної реєстрації права власності на будівлі та споруди бази відпочинку «Львів» за приватним підприємством «База відпочинку Львів».

З наданих суду копій статуту приватного підприємства «База відпочинку Львів», рішення про створення цього підприємства, а також акту приймання-передачі від 21.03.2014 року (а.с.139-149) вбачається, що ОСОБА_5 є засновником цього приватного підприємства та передала до його статутного фонду наступне нерухоме майно бази відпочинку «Львів»: їдальня літ.«А», загальною площею 187 кв.м., клуб літ.«Б», загальною площею 140 кв.м., будинок відпочинку літ. «В», загальною площею 16 кв.м., що розташовані за адресою: Одеська область, місто Білгород-Дністровський, смт.Затока, АДРЕСА_1.

За заявою ОСОБА_5 від 28.03.2014 року державним реєстратором прав на нерухоме майно реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 07.04.2014 року №12219735 (а.с.157), згідно якого була проведена державна реєстрація права приватної власності на будівлі та споруди, розташовані по АДРЕСА_1, смт.Затока м.Білгород-Дністровський Одеської області за приватним підприємством «База відпочинку «Львів».

На підставі цього рішення відповідачем було видано приватному підприємству «База відпочинку «Львів» свідоцтво про право власності на вищевказане нерухоме майно від 07.04.2014 року індексний номер: 20089813 (а.с.160).

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 23.06.2014 року скасовано рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 23.11.2009 року по справі №2-5340/2009 про визнання за ОСОБА_5 права власності на вищевказане нерухоме майно (а.с12-13).

Позивач вважає, що внаслідок скасування рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 23.11.2009 року, яке стало підставою для відповідача провести державну реєстрацію за ОСОБА_5 права власності на нерухоме майно бази відпочинку «Львів» та в подальшому для перереєстрації цього права за ПП «База відпочинку Львів», відповідні рішення відповідача про державну реєстрацію права власності від 21.03.2014 року №11828936, від 07.04.2014 року №12219735 та видане відповідачем свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 07.04.2014 року НОМЕР_1 підлягають скасуванню.

Колегія суддів погоджується з такою позицією відповідача з огляду на наступне.

Відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року №1952-IV державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (надалі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ст.19 вказаного закону рішення суду, що набрало законної сили, є підставою для державної реєстрації прав.

Тобто, рішення суду, що набрало законної сили, може бути як підставою для реєстрації виникнення права власності на нерухоме майно, так і підставою для реєстрації припинення такого права.

Такими чином, рішення апеляційного суду Одеської області від 23.06.2014 року, яким скасовано рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 23.11.2009 року по справі №2-5340/2009, що виступало правовстановлюючим документом для реєстрації за ОСОБА_5 права власності на вищевказане нерухоме майно, є підставою для реєстрації припинення такого права та всіх послідуючих прав, які з нього виникли, шляхом скасування в судовому порядку відповідних рішень відповідача про державну реєстрацію права власності від 21.03.2014 року №11828936 - за ОСОБА_5 та від 07.04.2014 року №12219735 - за ПП «База відпочинку Львів».

Відповідно до ч.2 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Дана норма Закону чітко визначає, що для внесення до Державного реєстру прав запису про скасування державної реєстрації права власності необхідно відповідне рішення суду про скасування рішення про державну реєстрацію.

Отже, на даний час єдиною правовою підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про скасування державної реєстрації прав власності на вищевказане нерухоме майно за ОСОБА_5 та ПП «База відпочинку «Львів» внаслідок прийняття апеляційним судом Одеської області рішення від 23.06.2014 року по справі №2-5340/2009 може бути рішення адміністративного суду про скасування спірних рішень відповідача про державну реєстрацію права власності від 21.03.2014 року №11828936 та від 07.04.2014 року №12219735.

В судовому засіданні представник позивача пояснив суду апеляційної інстанції, що на момент остаточного викладення позовних вимог йому не були достеменно відомо реквізити рішення відповідача про проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно бази відпочинку «Львів» за ОСОБА_5, а тому він вважав, що таке рішення було прийнято 18.03.2014 року.

Відповідно до ч.2 ст.11 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що права Львівської міської ради на нерухоме майно бази відпочинку «Львів», що розміщені по АДРЕСА_1 смт.Затока м.Білгород-Дністровський Одеської області підлягають судовому захисту та поновленню шляхом скасування тих рішень відповідача, на підставі яких право власності на це нерухоме майно спочатку було зареєстровано за ОСОБА_5 (рішення від 21.03.2014 року №11828936), а згодом це право було зареєстровано за ПП «База відпочинку «Львів» (рішення від 07.04.2014 року №12219735).

В той же час, позовна вимога про скасування державної реєстрації права власності від 18.03.2014 року не може бути задоволена, оскільки факту проведення відповідачем такої реєстраційної дії судом не встановлено.

Також колегія суддів вважає, що підлягає задоволенню і позовна вимога про визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно НОМЕР_1 від 07.04.2014 року, оскільки видача державним реєстратором такого свідоцтва, як документа, що підтверджує таке право, відповідно до ст.15 Закону є однією з завершальних дій в процедурі державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, яка згідно ст.9 Закону віднесена до повноважень державного реєстратора.

Тобто, видача державним реєстратором свідоцтва про право власності нерозривно пов'язана с процедурою проведення державної реєстрації такого права і є завершальною дією цієї процедури, а тому вимоги про визнання такого свідоцтва недійсним також підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства одночасно з вимогами про скасування рішення реєстратора про проведення державної реєстрації, на підставі якого таке свідоцтво видано.

Враховуючи все вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до прийняття помилкового рішення, а тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про часткове задоволення позовних вимог.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, на користь позивача підлягають стягненню судові витрати за подачу позову в сумі 73,08 грн. (а.с.5) та за додання апеляційної скарги в сумі 36,54 (а.с.83) а всього на суму 109,62 грн..

Керуючись ст.195, ст.196, п.3 ч.1 ст.198, ч.1 ст.202, ст.207, ч.5 ст.254 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Львівської міської ради - задовольнити частково.

Постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 18 травня 2015 року - скасувати.

Винести по справі нову постанову, якою позовні вимоги Львівської міської ради - задовольнити частково.

Скасувати рішення реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 21 березня 2014 року №11828936 та від 07 квітня 2014 року №12219735.

Визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 07 квітня 2014 року індексний номер: 20089813, яке видано реєстраційною службою Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області.

В інший частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області на користь Львівської міської ради () понесені по справі судові витрати в сумі 109 (сто дев'ять) гривень 62 коп..

Постанова апеляційного суду набирає чинності негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Повний текст судового рішення виготовлений 15 жовтня 2015 року.

Головуючий суддя:К.В. Кравченко
Суддя: Суддя: О.В. Лукянчук Ю.М. Градовський