Справа № 22-а-7256/11
Суддя: Мельник Я. С.
Дата ухвалення: 2011-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді: Суханової Є.М.,

Суддів: Мельника Я.С., Данілова О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Києві матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06 квітня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області про визнання протиправними дій щодо відмови у виплаті державної соціальної допомоги «дітям війни» та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2009 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом.

Постановою суду від 06 квітня 2009 року позов задоволено частково.

Визнано неправомірною бездіяльність ГУПФУ у Київській області щодо не нарахування ОСОБА_1 щомісячної державної соціальної допомоги згідно ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни».

Зобовязано ГУПФУ у Київській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 січня 2008 по 31 грудня 2008 року з урахуванням підвищення на 30 % мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни».

Відповідач, не погоджуючись з вищезазначеним судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що суд першої інстанції порушив норми матеріального права, у звязку із чим спір вирішений невірно.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1, відповідно до ст. 1 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» є дитиною війни, що підтверджується паспортними даними та пенсійним посвідченням(а.с.6).

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" дітям війни пенсії або щомісячне довічне утримання чи державна соціальна допомога, що виплачуються замість пенсії, підвищується у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком.

Оскільки, вищевказана допомога в 2008 році не виплачувалась в розмірі передбаченому ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", з урахуванням обмежень, встановлених Законом України "Про Державний бюджет України", остання звернулася до суду за захистом своїх прав.

Колегія суддів приходить до висновку про необхідність часткового задоволення вимог позивача. Вказані висновки суду зроблені у відповідності до вимог ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", розміру визначеному Законом України «Про державний бюджет України на 2008 рік» та з врахуванням висновків, що викладені у рішенні Конституційного Суду України від 22.05.2008 року щодо визнання положення Закону України "Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" в частині нової редакції ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" неконституційними.

Рішення Конституційного суду є обовязковим до виконання на всій території України. В п. 5 вищезазначеного рішення зазначено, що рішення Конституційного суду в даній справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у звязку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку щодо наявності у позивача права на перерахунок доплати до пенсії в розмірі, передбаченому Законом України "Про соціальний захист дітей війни".

Проте, колегія суддів не може погодитися з висновками суду першої інстанції в частині визначення періоду проведення перерахування та виплат.

Оскільки рішення Конституційного суду України № 10-рп було постановлено 22 травня 2008 року, то у позивача право на перерахунок та виплату пенсії та доплат до неї виникло з 22 травня 2008 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України встановлений річний строк звернення до адміністративного суду, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Колегія суддів вважає доцільним на підставі ч. 1 ст. 100 КАС України зобовязати відповідача провести перерахунок та виплату пенсії та доплат до неї в межах річного строку та з урахуванням позовних вимог, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року з врахуванням виплачених сум вказаної допомоги.

За таких підстав апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06 квітня 2009 року підлягає частковому задоволенню, а постанова суду першої інстанції зміні в частині періоду проведення перерахування та виплат.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 197, 198, 201, 205, 207 КАС України , колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області задовольнити частково.

Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06 квітня 2009 року змінити в частині періоду проведення перерахування та виплат.

Зобовязати Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням підвищення її на 30 % мінімальної пенсії за віком за період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року та з врахуванням виплачених сум за цей період.

В іншій частині постанову суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили відповідно до ч.5 ст.254 КАС України та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді