Справа № 826/7903/15
Суддя: Ганечко О.М.
Дата ухвалення: 2015-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/7903/15 Головуючий у 1-й інстанції: Іщук І.О. Суддя-доповідач: Ганечко О.М.
У Х В А Л А

Іменем України

15 жовтня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Ганечко О.М.,

суддів: Коротких А.Ю., Хрімлі О.Г.,

при секретарі Біднячук Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Київський електротехнічний завод «Транссигнал» на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 29.07.2015 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Київський електротехнічний завод «Транссигнал» до Державної фінансової інспекції в м. Києві про визнання протиправними та скасування вимог, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до Державної фінансової інспекції в м. Києві про визнання протиправними та скасування вимог.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 29.07.2015 року в задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою задовольнити позов в повному обсязі, посилаючись на незаконність, необ'єктивність, необґрунтованість рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального права.

Представник апелянта підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити. Постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою задовольнити позов в повному обсязі.

Представник відповідача заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив залишити постанову суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України - за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до пункту 1.2.4.2 Плану контрольно-ревізійної роботи державної фінансової інспекції у місті Києві на ІІ квартал 2014 року в період з 16.06.2014 по 03.09.2014 посадовими особами відповідача була проведена планова ревізія фінансово-господарської діяльності приватного акціонерного товариства «Київський електротехнічний завод «Транссигнал» за період з травня-грудня 2010, 2011-2013 роки та завершений місяць 2014 року, за результатами якої складений акт від 10.09.2014 №11-30/3041.

Не погоджуючись з висновками акту перевірки позивач подав заперечення до акту перевірки, на які відповідачем був наданий висновок.

На адресу позивача відповідачем направлено лист від 23.10.2014 №26-11-14-14/13169 «Про усунення порушень, виявлених ревізією», у якому вказано, що за результатами ревізії встановлено ряд порушень фінансової дисципліни та викладений перелік вимог до позивача, зокрема вимоги, що є предметом позову, а саме:

2) в порушення частини першої статті 9 Закону України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-ХІV (далі по тексту - Закон №996-ХІV), пункту 1.2 статті 1 та пункту 2.1 статі 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05. 1995 року №88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за №168/704 (далі по тексту - Положення №88), без наявності первинних облікових документів, за рахунок власних коштів, товариством покриті витрати приватного підприємства фірма «Промсервіс», що призвело до матеріальної шкоди (збитків) на суму 6,52 тис. грн.

Органом державного фінансового контролю зобов'язано позивача забезпечити поновлення дебіторської заборгованості та забезпечити повернення коштів в сумі 6,52 тис. грн., в тому числі шляхом проведення претензійно-позовної роботи в приватним підприємством фірма «Промсервіс».

3) в порушення статті 218 та статті 231 Господарського кодексу України від 16.01.2003 №436 - ІV та частини першої статті 9 Закону №996-ХІV, внаслідок невиконання або неналежного виконання господарських зобов'язань та покриття за рахунок коштів товариства витрат фізичної особи (не утримано штрафні санкції за адміністративне порушення) приватному акціонерному товариству «Київський електротехнічний завод «Транссигнал» нанесено матеріальну шкоду (збитки) на загальну суму 82,34 тис. грн. (в тому числі покриття за рахунок коштів товариства витрат фізичної особи - 1 тис. грн.).

Органом державного фінансового контролю зобов'язано позивача забезпечити повернення коштів на суму 82,34 тис. грн. в порядку, визначеному частиною 1 статті 1166 Цивільного кодексу України.

4) відповідно до статті 53 глави ХІ Уніфікованого Закону «Про переказні векселі та прості векселі», введеного Женевською конференцією у 1930 році, приватне акціонерне товариство «Київський електротехнічний завод «Транссигнал» втратило право регресу по простих векселях від 27.08.2003 №2594, від 09.09.2003 №2635, №2628 та від 10.12.2003 №4268 проти трасанта ГП «Экспериментально-аналитичечкий центр содейсвия техническому перевооружению отрасли (Центр) Министерства топлива и енергетики», і, як наслідок, товариству завдано матеріальну шкоду (збитки) на загальну суму 10,63 тис. грн.

Органом державного фінансового контролю зобов'язано позивача забезпечити повернення коштів на суму 10,63 тис. грн. в порядку, визначеному частиною 1 статті 1166 Цивільного кодексу України.

6) ревізією встановлено, що приватним акціонерним товариством «Київський електротехнічний завод «Транссигнал», відповідно до звітів комісіонера. зайво нараховано товариству з обмеженою відповідальністю «ПрогресГруп» комісійної винагороди в сумі 6,64 тис. грн., та зайво сплачено 5,12 тис. грн., чим порушено частину першу статті 193 Господарського кодексу України від 16.01.2003 №436- ІV та пункту 5.1 договору комісії №05/01-15 від 05.05.2011, що призвело до незаконних витрат (збитків) підприємства на суму 5,12 тис. грн.

Органом державного фінансового контролю зобов'язано позивача забезпечити повернення коштів на суму 5,12 тис. грн., в тому числі шляхом проведення претензійно-позовної роботи з товариством з обмеженою відповідальністю «ПрогресГруп».

7) ревізією встановлено, що в порушення вимог пункту 4 статті 62 Закону України «Про акціонерні товариства» від 17.09.2008 №514-VI, пункту 9.3.3 Статуту товариства, без укладання цивільно - правових угод нараховувалась та виплачувалась винагорода Голові наглядової ради ОСОБА_2 на загальну суму 172,89 тис. грн., секретарю Наглядової ради на загальну суму 25,82 тис. грн. та голові Ревізійної комісії на загальну суму 90,92 тис. грн., і, як наслідок, зайво сплачено ЄСВ до цільових фондів на суму 90,92 тис. грн., чим завдано матеріальну шкоду (збитки) на загальну суму 332,67 тис. грн.

Органом державного фінансового контролю зобов'язано позивача забезпечити повернення коштів на суму 332,67 тис. грн. в порядку, визначеному частиною 1 статті 1166 Цивільного кодексу України.

8) ревізією встановлено, що товариством в порушення пункту 2.2 укладених трудових угод, частини першої статті 9 Закону №996-ХІV, пункту 2.2 Положення №88 сплачувались грошові кошти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 по трудовим договорам, без документального підтвердження виконання робіт на загальну суму 31,24 тис. грн., що призвело до матеріальної шкоди (збитків).

Органом державного фінансового контролю зобов'язано позивача забезпечити відшкодування завданої матеріальної шкоди (збитків) на суму 31,24 тис. грн. в порядку, визначеному частиною 1 статті 1166 Цивільного кодексу України.

10) в порушення пункту 3.15 Колективного договору, пункту 1 та пункту 3 Положення про преміювання працівників відкритого акціонерного товариства КЕЗ «Транссигнал»за виконання особливо важливих завдань, нараховано та виплачено премії за роботи, які не віднесено до видів особливо важливих завдань, тобто як такі, що не впливають на показники фінансово-економічної діяльності на загальну суму 296,71 тис. грн., і, як наслідок, зайво нараховано та перераховано товариством єдиний податок до цільових фондів на загальну суму 111,59 тис. грн., чим нанесено збитки товариству на загальну суму 408,3 тис грн.

Органом державного фінансового контролю зобов'язано позивача забезпечити повернення коштів на суму 408,3 тис. грн. в порядку, визначеному частиною 1 статті 1166 Цивільного кодексу України.

12) в порушення статті 218 та статті 231 Господарського кодексу України від 16.01.2003 №436 - ІV, внаслідок невиконання або неналежного виконання господарських зобов'язань товариством у період, що підлягав ревізії, сплачено штрафні санкції на користь юридичних осіб на суму 2 413,41 тис. грн., таким чином нанесено матеріальну шкоду (збитки) на зазначену суму.

Органом державного фінансового контролю зобов'язано позивача забезпечити відшкодування завданої матеріальної шкоди (збитків) на суму 2 413,41 тис. грн. в порядку, визначеному частиною 1 статті 1166 Цивільного кодексу України.

15) в порушення частини першої статті 9 Закону №996-ХІV в бухгалтерському обліку товариства відображено отримання товариством робіт і послуг від товариства з обмеженою відповідальністю «Жалсі» при відсутності первинних документів, які фіксують факти здійснення таких операцій та є підставою для ведення бухгалтерського обліку, що призвело до збитків на суму 103,44 тис. грн.

Органом державного фінансового контролю зобов'язано позивача забезпечити повернення коштів в сумі 103,44 тис. грн. шляхом проведення претензійно-позовної роботи з товариством з обмеженою відповідальністю «Жалсі», в іншому випадку - в порядку, визначеному частиною 1 статті 1166 Цивільного кодексу України.

Згідно з Положенням про Державну фінансову інспекцію України, затвердженим Указом Президента України від 23.04.2011 №499/2011 (далі по тексту - Положення №499/2011), зазначена інспекція є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Держфінінспекція, відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших службових осіб підконтрольних установ усунення виявлених порушень законодавства; звертається до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів (підпункт 4 пункту 4 Положення №499/2011).

Відповідно до пункту 6 зазначеного Положення №499/2011, Держфінінспекція для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку, зокрема, пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Також, Положенням №499/2011, встановлено, що, у разі, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, Держфінінспекція має право звернутися до суду в інтересах держави.

Зазначені норми кореспондуються з положеннями пункту 7 статті 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» від 26.01.1993 №2939-ХІІ (далі по тексту Закон №2939-ХІІ), згідно з якими державній контрольно-ревізійній службі надано право пред'являти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджетів.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на коригування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, про наявність в органу державного фінансового контролю права заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

В порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке породжує безпосередньо права чи обов'язки для позивача.

Зважаючи на те, що збитки стягуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність їх обчислення перевіряє суд, який розглядає цей позов, а не позов підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права вже була висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постановах від 15.04.2014(справа №21-40а14), від 13.05.2014 (справа №21-89а14), від 18.09.2014 (справа №21-332а14), від 07.10.2014 (справа №21-368а14).

За таких обставин, апеляційна скарга є необґрунтованою, її доводи не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому у її задоволенні необхідно відмовити, а рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Київський електротехнічний завод «Транссигнал» - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 29.07.2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя: О.М. Ганечко

Судді: О.Г. Хрімлі

А.Ю. Коротких

.

Головуючий суддя Ганечко О.М.

Судді: Хрімлі О.Г.

Коротких А. Ю.