Справа № 2а-2009/09
Суддя: Довгополов О.М.
Дата ухвалення: 2012-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2012 р. < Текст >Справа № 78898/09/9104

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Довгополова О.М.

суддів: Глушка І.В.,Святецького В.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 на постанову Воловецького районного суду Закарпатської області від 24 вересня 2009 року по справі за позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Воловецької районної державної адміністрації Закарпатської області про визнання незаконною відмови у здійсненні перерахунку та виплати доплати державної допомоги при народження дитини та допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку,-

В С Т А Н О В И В :

28 серпня 2009 року позивач звернулася до суду з позовом до суду про визнання незаконною відмову відповідача у здійсненні перерахунку та виплати доплати державної допомоги при народженні дитини та допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, зобовязання відповідача донарахувати та виплатити недоотриману внаслідок невиконанням останнім вимог законодавства України суму допомоги при народженні дитини, зобовязання відповідача нарахувати з 31.03.2009 року та виплачувати в подальшому допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у відповідності з нормами діючого законодавства, але не менше прожиткового мінімуму, гарантованого Конституцією України.

Постановою Воловецького районного суду Закарпатської області від 24 вересня 2009 року позивачу в задоволенні позовних вимог про визнання незаконною відмови відповідача у здійсненні перерахунку та виплати доплати державної допомоги при народження дитини при народження дитини і допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відмовлено.

Суд виходив з того, що одноразова грошова допомога при народженні дитини та допомога по догляду за дитиною виплачувалась в повному обсязі відповідно до ст. 12 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» та п.3 Прикінцевих положень Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми».

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням представником позивача подано апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на зясування в неповному обсязі обставин справи, порушення судом першої інстанції при прийнятті постанови норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить постанову скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи наявність вищевказаних умов, колегія суддів вважає можливим здійснювати розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку про відмову в її задоволенні, враховуючи наступне.

Встановлено, позивач є матірю дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідно до п.13 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сімям з дітьми» допомога при народженні дитини надається у розмірі, встановленому на дату народження дитини.

Згідно ст. 12 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» (в редакції чинній на час виникнення спірних відносин) позивач мала право на отримання допомоги при народженні дитини у розмірі 12240 грн. (14688 грн. з урахуванням статусу гірських населених пунктів) на першу дитину, 25000 грн. (30000 грн.) на другу дитину, 50000 грн.(60000 грн.) - на третю і наступну дитину. Виплата допомоги здійснюється одноразово при народженні першої дитини в сумі 4800 грн. (5760 грн. з урахуванням статусу гірських населених пунктів), другої дитини -4840 грн.(5808 грн.), третьої та наступної дитини, 5000 грн. (6000 грн.), решта на першу дитину виплачується протягом наступних 12 місяців, на другу дитину 24 місяці, на третю і наступну дитину 36 місяців рівними частинами в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Судом встановлено що на час розгляду справи судом першої інстанції допомога при народженні дитини відповідачем виплачувалась у розмірах, передбачених ст. 12 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» ( в редакції чинній на час виникнення спірних відносин), що підтверджується довідкою № 479 від 03.09.2009 року, виданою управлінням праці та соціального захисту населення Воловецької районної державної адміністрації Закарпатської області (а.с.17). Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про відмову в задоволення позову в цій частині.

Відповідно до п.3 Прикінцевих положень Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що з 1 січня 2008 року дорівнює різниці між 50 відсотками, з 1 січня 2009 року 75 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сімї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців. Дані положення Закону «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 неконституційними не визнані.

Із матеріалів справи, зокрема із та довідки відповідача (а.с.17) вбачається, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку була призначена позивачу починаючи із лютого 2009 року.

Встановлено, що у період з лютого 2009 року по 24 вересня року (по день прийняття рішення судом першої інстанції) щодо позовних вимог здійснити перерахунок належної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку управління праці діяло відповідно до наведених положень закону, його дії є правомірними, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог у цій частині.

Позовна вимога про зобовязання відповідача здійснювати виплату допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (по 07.01.2012 року) - відповідно до частини 1 статті 2 КАС України судовому захисту не підлягає, оскільки така не стосується спірних відносин, а носить перспективний, на думку позивача - ймовірний протиправний характер поведінки відповідача у відносинах із позивачем, у яких право останнього не є порушеним.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, колегія суддів визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, обєктивно і всебічно зясованих обставинах, доводи апеляційної скарги її не спростовують, тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції немає.

Керуючись статями 195, 197 ч. 1 п. 2, ст.ст. 198, 200, 205 ч. 1, ст.ст. 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Воловецького районного суду Закарпатської області від 24 вересня 2009 року по справі № 2а-2009/09 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя О.М. Довгополов

Судді І.В. Глушко

ОСОБА_4