Справа № 2-а/1970/1583/12
Суддя: Баб'юк П.М.
Дата ухвалення: 2012-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-а/1970/1583/12

"03" травня 2012 р. м. Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Бабюка П.М. при секретарі Михайловській Н.В.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

представників відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 управління охорони здоровя Тернопільської обласної державної адміністрації про визнання висновку комісії протиправним та зобовязання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до начальника ОСОБА_4 управління охорони здоровя Тернопільської обласної державної адміністрації про визнання протиправним висновку комісії ОСОБА_4 управління охорони здоровя Тернопільської ОДА від 01.12.2011 щодо недоцільності направлення його дитячим хірургом в обласну дитячу лікарню та зобовязання ОСОБА_4 управління охорони здоровя Тернопільської ОДА видати позивачу направлення на працевлаштування в обласну дитячу лікарню на посаду дитячого хірурга.

Ухвалою суду за згодою позивача замінено неналежного відповідача на належного - Головне управління охорони здоровя Тернопільської ОДА.

В судовому засіданні представник позивача пояснив, що висновок комісії ОСОБА_4 управління охорони здоровя Тернопільської ОДА від 01.12.2011 щодо недоцільності направлення його дитячим хірургом в обласну дитячу лікарню є незаконним та протиправним, оскільки порушує права визначені Конституцією України та Законами України, а саме: не дозволяє позивачу працевлаштуватись у жоден медичний заклад. Вказав, що комісія відбулась саме 01.12.2011, що підтверджується листами ОСОБА_4 управління охорони здоровя Тернопільської ОДА, зокрема від 12.12.2011 №05-6208 та від 07.02.2012 №484/3-02.

Також зазначив, що він є інвалідом війни в Афганістані, а тому, відповідно до вимог п.13 ч.1 ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»відповідач повинен забезпечити його позачергове працевлаштування за спеціальністю відповідно до підготовки та висновків медико-соціальної експертизи. Вважає, що зобовязання відповідача видати йому направлення на працевлаштування в обласну дитячу лікарню на посаду дитячого хірурга є належним способом захисту його порушених прав, оскільки згідно направлення головний лікар обласної лікарні буде зобовязаний його працевлаштувати.

Представники відповідача в судовому засіданні щодо заявленого адміністративного позову заперечили. Пояснили, що відповідно до чинного законодавства начальником головного управління охорони здоровя облдержадміністрації направляються на роботу тільки лікарі-молоді спеціалісти. Оскільки позивач немає статусу молодого спеціаліста, то зарахування його на посаду проводиться наказом керівника певного лікувального закладу області, а тому питання працевлаштування ОСОБА_1 не входить до компетенції начальника головного управління охорони здоровя облдержадміністрації.

Також зазначили, що враховуючи численні звернення позивача щодо порушення його права на працю, наказом відповідача від 27.05.2011 №247 була створена комісія з метою проведення перевірки дотримання законодавства про працю в Тернопільській обласній комунальній дитячій клінічній лікарні (далі обласна дитяча лікарня). Під час проведення перевірки комісією не встановлено порушень прав позивача з боку головного лікаря обласної дитячої лікарні ОСОБА_5

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, оцінивши подані сторонами докази, що ґрунтуються на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Згідно з частиною 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до п. 1 частини 2 статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Пунктом 7 частини 1 статті 3 КАС України визначено поняття суб'єкта владних повноважень, до яких належать органи державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Таким чином, предметом даного спору є правомірність дій ОСОБА_4 управління охорони здоровя Тернопільської ОДА як субєкта владних повноважень при розгляді звернень позивача

Слід зазначити, що судом при розгляді вказаної адміністративної справи не вирішувалось питання правомірності відмови головного лікаря Тернопільської обласної комунальної дитячої клінічної лікарні у прийнятті позивача на роботу, оскільки зазначені правовідносини не мають відношення до предмету даного адміністративного спору, є трудовими і можуть бути вирішені лише в порядку цивільного судочинства при вирішенні трудового спору.

Як підтверджується матеріалами справи, позивач є інвалідом ІІІ групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни

Зокрема, відповідно до п.13 ч.1 ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»позивачу надано пільгу щодо позачергового працевлаштування за спеціальністю відповідно до підготовки та висновків медико-соціальної експертизи.

ОСОБА_1 неодноразово звертався до ОСОБА_4 управління охорони здоровя Тернопільської ОДА з приводу працевлаштування.

Зокрема, 21.11.2011 позивач звернувся до відповідача з заявою в якій просив надати йому, як інваліду війни в Афганістані, направлення на працевлаштування в обласну дитячу лікарню хірургом, і зобовязати головного лікаря при відсутності посади хірурга працевлаштувати на вільну лікарську посаду, в тому числі і на 0.25 окладу.

Відповідно до листа ОСОБА_4 управління охорони здоровя Тернопільської ОДА від 06.12.2011 №4664/3-01 позивачу розяснено, що посади дитячих хірургів в Тернопільській обласній комунальній дитячій клінічній лікарні зареєстровані і укомплектовані згідно вимог наказу МОЗ України від 23,02,2000 року № 33 «Про штатні нормативи та типові питати закладів охорони здоров'я». Враховуючи тенденцію до зменшення навантаження на дитячу хірургічну службу лікарні, потреби вводити додатково посади дитячих хірургів немає. Також зазначено, що позивачу неодноразово було запропоновано ряд лікарських посад в лікувальних закладах м. Тернополя та області для працевлаштування. Зазначено, що у позивача є можливість бути забезпеченим роботою на посаді лікаря ортопеда-травматолога в Тернопільському обласному лікарсько-фізкультурному диспансері, про що його було повідомлено ОСОБА_4 управлінням охорони здоров'я Тернопільської ОДА письмово листом від 10.11.2011 №4348/3-01 та усно начальником головного управління при співбесіді 01.12.2011.

Також з матеріалів справи вбачається, що відповідач пропонував позивачу викладацьку роботу в Тернопільському медичному університеті, Кременецькому медучилищі ім. А. Річинського, посади лікаря швидкої допомоги в Тернопільському міському центрі швидкої медичної допомоги, лікаря-лаборанта в Тернопільському обласному комунальному центрі з боротьби та профілактики СНІДу та лікаря ортопеда-травматолога в Тернопільському обласному лікарсько-фізкультурному диспансері.

З жодною із запропонованих посад ОСОБА_1 не погодився, претендуючи на роботу тільки в Тернопільській обласній комунальній дитячій клінічній лікарні дитячим хірургом, а у разі відсутності на вільну лікарську посаду.

Вказані обставини не заперечувались сторонами в процесі розгляду справи судом та підтверджуються матеріалами справи, зокрема: заявою позивача від 21.11.2011, довідкою комісії створеної наказом відповідача від 27.05.2011 №247, листами ОСОБА_4 управління охорони здоровя Тернопільської ОДА (від 06.05.2011, 06.12.2011, 07.02.2012) та листом Тернопільської ОДА від 12.12.2011.

Крім цього, слід відмітити, що 06.05.2011 начальником ОСОБА_4 управління охорони здоровя Тернопільської ОДА надіслано ОСОБА_4 лікарю Тернопільської обласної комунальної дитячої клінічної лікарні листа з проханням при появі вакантної посади лікаря-дитячого хірурга задовольнити заяву ОСОБА_1, або надати йому роботу за іншою лікарською спеціальністю при її вивільненні.

З пояснень сторін та матеріалів справи вбачається, що лікарські посади в Тернопільській обласній комунальній дитячої клінічній лікарні, в тому числі посади хірургів і педіатрів укомплектовані повністю.

Посилання позивача на наявність у 2007 році вакантної посади хірурга у обласній дитячій лікарні суд не приймає до уваги, оскільки вказані обставини мали місце у 2007 році і не можуть бути застосовані до правовідносин які є предметом даного спору.

Що стосується вимог позивача про визнання протиправним висновку комісії ОСОБА_4 управління охорони здоровя Тернопільської ОДА від 01.12.2011 суд вважає за необхідне зазначити наступне:

Враховуючи численні звернення ОСОБА_1 щодо порушення головним лікарем Тернопільської обласної комунальної дитячої клінічної лікарні прав позивача на працю, наказом відповідача від 27.05.2011 №247 була створена комісія з метою проведення перевірки дотримання законодавства про працю в Тернопільській обласній комунальній дитячій клінічній лікарні.

Під час проведення перевірки (з 27.05.2011 по 30.05.2011) комісією не встановлено порушень прав позивача з боку головного лікаря обласної дитячої лікарні ОСОБА_5, що і відображено в довідці комісії.

Твердження позивача про наявність висновку комісії відповідача від 01.12.2011 не знайшло свого підтвердження в процесі розгляду справи належними і допустимими доказами. ОСОБА_4 управління охорони здоровя Тернопільської ОДА від 06.12.2011, 07.02.2012 та Тернопільської ОДА від 12.12.2011 на які посилається позивач не містять відомостей про наявність висновку комісії відповідача від 01.12.2011.

У листах ОСОБА_4 управління охорони здоровя Тернопільської ОДА від 06.12.2011 №4664/3-01 та від 07.02.2012 №484/3-02 зазначено про проведення співбесіди з позивачем 01.12.2011, а не про наявність висновку комісії від 01.12.2011.

Крім цього, якщо припустити, що позивач оскаржує висновок комісії створеної наказом ОСОБА_4 управління охорони здоровя Тернопільської ОДА від 27.05.2011 №247 який викладений в довідці, що міститься в матеріалах справи, то слід зазначити наступне:

Вказаний висновок (довідка) не встановлює (змінює) і не скасовує будь-які права чи обовязки позивача та не несе будь-яких юридичних наслідків, оскільки не перешкоджає ОСОБА_1 звернутись до керівника будь-якого закладу охорони здоровя із заявою про працевлаштування, а в разі відмови, оскаржити такі дії в порядку, передбаченому законодавством про працю.

Враховуючи наведене, вимога позивача про визнання протиправним висновку комісії ОСОБА_4 управління охорони здоровя Тернопільської ОДА не підлягає задоволенню.

Щодо вимоги позивача про зобовязання ОСОБА_4 управління охорони здоровя Тернопільської ОДА видати ОСОБА_1 направлення на працевлаштування в обласну дитячу лікарню на посаду дитячого хірурга суд зазначає наступне:

ОСОБА_1 в 1990 році закінчив Тернопільський медичний інститут. У 1994 році йому присвоєний науковий ступінь «Кандидата медичних наук». Працював з 1993 року асистентом кафедри факультетської хірургії по курсу дитячої хірургії Тернопільського медуніверситету, в липня 1998 року переведений на посаду асистента кафедри загальної хірургії, звільнений з роботи за власним бажанням 30.06.1999 року.

В даному випадку слід зазначити, що чинним законодавством передбачено видача цільових направлень та прийом на роботу в заклади охорони здоровя за вказаними цільовими направленнями лише молодих спеціалістів (випускників).

Лікарі, які не є молодими спеціалістами (випускниками), в тому числі ОСОБА_1, приймаються на роботу безпосередньо керівником закладу охорони здоровя, і видача направлень ОСОБА_4 управлінням охорони здоровя Тернопільської ОДА в цьому випадку чинним законодавством не передбачена.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб що передбачені Конституцією України та законами України.

Таким чином, вимоги позивача про зобовязання ОСОБА_4 управління охорони здоровя Тернопільської ОДА видати ОСОБА_1 направлення на працевлаштування в обласну дитячу лікарню на посаду дитячого хірурга є безпідставною та до задоволення не підлягає.

Поряд з тим, відповідно до пунктів 1.4 і 2.2 наказу ОСОБА_4 управління охорони здоровя Тернопільської ОДА від 09.06.2011 №34-н, в редакції, яка діяла на час вказаних правовідносин, головних лікарів лікувально-профілактичних закладів області зобовязано:

- Прийом на роботу не молодих спеціалістів на вакантні посади проводити тільки з дозволу начальника ОСОБА_4 управління охорони здоровя Тернопільської ОДА та на конкурсній основі.

- Прийом на роботу лікарів - не молодих спеціалістів, переміщення їх або призначення на керівні посади проводити тільки з дозволу начальника ОСОБА_4 управління охорони здоровя Тернопільської ОДА.

Слід відмітити, що вказані пункти наказу щодо отримання дозволу начальника ОСОБА_4 управління охорони здоровя Тернопільської ОДА на прийом на роботу лікарів - не молодих спеціалістів та переміщення їх по службі суперечать вимогам законодавства про працю, з чим також погодились і представники відповідача в судовому засіданні.

У звязку з цим, наказом ОСОБА_4 управління охорони здоровя Тернопільської ОДА від 26.04.2012 №28-к з метою приведення нормативно-правових актів управління у відповідність до вимог чинного законодавства внесено зміни до наказу від 09.06.2011 №34-н та виключено пункти 1.4 і 2.2.

Проте, навіть якщо брати до уваги той факт, що пункти 1.4 і 2.2 наказу від 09.06.2011 №34-н були чинними на час існування спірних правовідносин, то слід зазначити, що 06.05.2011 начальником ОСОБА_4 управління охорони здоровя Тернопільської ОДА надіслано головному лікарю Тернопільської обласної комунальної дитячої клінічної лікарні листа з проханням при появі вакантної посади лікаря-дитячого хірурга задовольнити заяву ОСОБА_1, або надати йому роботу за іншою лікарською спеціальністю при її вивільненні.

Тобто, фактично начальником ОСОБА_4 управління охорони здоровя Тернопільської ОДА було надано дозвіл на прийом позивача на роботу у Тернопільську обласну комунальну дитячу клінічну лікарню відповідно до пунктів 1.4 і 2.2 наказу від 09.06.2011 №34-н, а тому, немає підстав вважати, що права позивача в даному випадку були порушені відповідачем.

З огляду на викладене, судом в процесі розгляду даної справи не встановлено порушень прав позивача в сфері публічно-правових відносин з бору ОСОБА_4 управління охорони здоровя Тернопільської ОДА. Суд приходить до висновку про безпідставність вимог позивача, а тому, заявлений позов до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст.70-72, 158-167 КАС України, суд,-

постановив:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4 управління охорони здоров'я Тернопільської обласної державної адміністрації про визнання висновку комісії протиправним та зобов'язання вчинити дії - відмовити повністю.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд у порядок і строки, передбачені статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строків апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

В повному обсязі постанова складена 08 травня 2012 року.

Головуючий суддя Баб'юк П.М.

Копія вірна суддя Баб'юк П.М.