Справа № 2-а-652/11
Суддя: Майор Г.І.
Дата ухвалення: 2012-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
Справа № 2-а-652/11
Головуючий у 1-й інстанції: Мичко І.М.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

іменем України

"10" січня 2012 р. м. Житомир

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Майора Г.І.

суддів: Бучик А.Ю.

ОСОБА_2,

розглянувши в порядку письмового провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Здолбунівському районі Рівненської області на постанову Здолбунівського районного суду Рівненської області від "15" серпня 2011 р. справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Здолбунівському районі Рівненської області про визнання бездіяльності протиправною і зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

03 серпня 2011 року ОСОБА_4 звернулась до Здолбунівського районного суду Рівненської області з адміністративним позовом до ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Здолбунівському районі Рівненської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 15 серпня 2011 року позов задоволено частково: визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Здолбунівському районі Рівненської області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_4 щомісячного підвищення до пенсії в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" за період з 01 січня по 19 червня 2011 року та зобовязано управління Пенсійного фонду України в Здолбунівському району Рівненської області нарахувати та виплатити ОСОБА_4 щомісячне підвищення до пенсії в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, згідно ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", яке обчислюється відповідно до абз.1 ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", з урахуванням виплачених сум за рахунок коштів Державного бюджету України, за період з 01.01.2011 року по 19.06.2011 року. В решті позову відмовлено.

Не погоджуючись прийнятим рішенням, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову. В апеляційній скарзі відповідач посилається на незаконність, необєктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з такого.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 має статус дитини війни. Таким чином ОСОБА_4 є особою, що належить до соціальної категорії громадян "діти війни" в розумінні статті 1 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", а відтак, на нього повністю розповсюджуються всі пільги та соціальні гарантії, передбачені зазначеним вище Законом України.

Згідно статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" особам, що належать до соціальної категорії громадян "діти війни", з 01.01.2006 року відповідач повинен був нараховувати та виплачувати щомісячне підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Розмір мінімальної пенсії за віком визначений статтею 28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року №1058, згідно якої мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму, встановленому для осіб, що втратили працездатність.

Розмір прожиткового мінімуму для осіб щорічно встановлюється Законом України "Про Державний бюджет України" на відповідний рік.

На момент звернення позивача до суду, нарахування доплати до його пенсії в розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком, відповідно до положень статті 6 вищезазначеного Закону відповідачем не здійснено, у звязку з чим він звернувся до суду за захистом своїх прав.

Всупереч статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" позивачу щомісячне підвищення до пенсії виплачувалась відповідно до пункту 8 Постанови Кабінету Міністрів України "Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян" від 28.05.2008 року №530, якою встановлено, що дітям війни до пенсії або щомісячного довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення проводиться у твердих розмірах.

З огляду на загальні засади пріоритетності законів над підзаконними актами, Закону України "Про соціальний захист дітей війни" має вищу юридичну силу в порівнянні з Постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року №530. Отже, відповідач неправомірно виплачував щомісячне підвищення до пенсії в меншому розмірі ніж це передбачено статтею 6 зазначеного Закону.

Крім того, відповідно до частини 4 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Таким чином, апеляційна інстанція приходить до висновку про правомірність доводів суду першої інстанції про наявність у позивачки права на перерахунок доплати до пенсії в розмірі передбаченому Законом України "Про соціальний захист дітей війни".

Щодо задоволення позову в частині зобов'язання управління Пенсійного фонду України в Здолбунівському районі Рівненської області нарахувати та виплатити ОСОБА_4 щомісячне підвищення до пенсії в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, згідно ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", яке обчислюється відповідно до абз.1 ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", за період з 01.01.2011 року по 02.02.2011 року слід зазначити таке.

Відповідно до статті 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом порушених прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня , коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно статті 100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, встановлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи , яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Позивач звернувся із позовною заявою до суду 03 лютого 2011 року про зобов'язання управління Пенсійного фонду України в Здолбунівському районі Рівненської області нарахувати та виплатити ОСОБА_4 щомісячне підвищення до пенсії в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, згідно ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", яке обчислюється відповідно до абз.1 ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" за перше півріччя 2011 року. За періоди з 01.01.2011р. по 02.02.2011р. позов поданий після закінчення визначеного ст.99 КАС України шестимісячного строку, однак, позивач із заявою про поновлення пропущеного строку до суду не звертався.

Висновок суду першої інстанції про те, що позивачем не пропущено строк звернення до суду за захистом своїх прав є помилковим.

Тобто суд першої інстанції не правомірно задовольнив позов в частині зобов'язання управління Пенсійного фонду України в Здолбунівському районі Рівненської області нарахувати та виплатити ОСОБА_4 щомісячне підвищення до пенсії в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, згідно ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", яке обчислюється відповідно до абз.1 ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" 01.01.2011 року по 02.02.2011 року.

Однак суд першої інстанції при прийнятті постанови не врахував положення Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" №3491-VI від 14.06.2011 року, який набрав чинності 19.06.2011 року та постанови Кабінету Міністрів України від 6 липня 2011 року №745 "Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету", яка набрала чинності 23.07.2011 року.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду суд апеляційної інстанції має право, зокрема, змінити постанову суду.

За частини 1 статті 201 КАС України, підставами для зміни постанови суду першої інстанції є правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягагає частковому задоволенню, а постанова суду першої інстанції скасуванню в частині задоволення позову до управління Пенсійного фонду України в Здолбунівському районі Рівненської області пнарахувати та виплатити ОСОБА_4 щомісячне підвищення до пенсії в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, згідно ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", яке обчислюється відповідно до абз.1 ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" 01.01.2011 року по 02.02.2011 року. Позовні вимоги в цій частині слід залишити без розгляду. В решті постанову суду першої інстанції підлягає зміні шляхом зазначення в резолютивній частині дати, до якої підлягає перерахунок та виплата пенсії у розмірах визначених ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 201, 202, 205, 207, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Здолбунівському районі Рівненської області задовольнити частково.

Постанову Здолбунівського районного суду Рівненської області від 15 серпня 2011 року у справі №2-а-652/11 скасувати в частині зобов'язання управління Пенсійного фонду України в Здолбунівському районі Рівненської області нарахувати та виплатити ОСОБА_4 щомісячне підвищення до пенсії в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, згідно ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", яке обчислюється відповідно до абз.1 ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" 01.01.2011 року по 02.02.2011 року та залишити без розгляду позовні вимоги в цій частині.

Постанову Здолбунівського районного суду Рівненської області від 15 серпня 2011 року у справі №2-а-652/11 змінити, зобов'язавши ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Здолбунівському районі Рівненської області нарахувати та виплатити ОСОБА_4 щомісячне підвищення до пенсії в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, згідно ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", яке обчислюється відповідно до абз.1 ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" 03.02.2011 року по 01.07.2011 року за виключенням суми фактично проведених виплат.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Г.І. Майор

судді: ОСОБА_5 ОСОБА_2

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_4 вул. Пушкіна 48/2 ,м. Здолбунів, Рівненська область, 35705

3- відповідачу ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Здолбунівському районі Рівненської області вул. Мазепи, 2, м.Здолбунів, Рівненська область, 35705