Справа № 2-а-1081/11
Суддя: Мельник І. І.
Дата ухвалення: 2011-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Галицький районний суд Івано-Франківської області
Справа № 2-а-1081/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2011 року м. Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Мельника І.І.

секретаря Матейко О.С.

розглянувши у м. Галичі в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Галицької районної державної адміністрації про визнання неправомірними дій,стягнення щорічної допомоги на оздоровлення за 2009 рік відповідно до Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи № 796-ХІІ від 28 лютого 1991 року,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом і просить визнати протиправною відмову управління праці та соціального захисту населення в Галицькому районні в перерахунку позивачу за 2009 рік згідно ст. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Стягнути з управління праці та соціального захисту населення в Галицькому районні в користь позивача щорічну допомогу на оздоровлення за 2009 рік в сумі 4255 грн. Зобовязати управління праці та соціального захисту населення в Галицькому районі з 2010 року виплачувати позивачу щорічну допомогу на оздоровлення згідно ст. 48 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи в розмірі пяти мінімальних заробітних плат, виходячи з мінімальної заробітної плати затвердженої щорічно Законом України Про державний бюджет на відповідний рік. Звільнити від сплати державного мита на підставі п 18 ст. 4 Декрету КМ України Про державне мито.

Позивач посилається на ті обставини, що є ліквідатором наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і згідно висновку Київської центральної міжвідомчої експертної комісії від 03.08.1990 року за № 937 йому встановлено причинний зв»язок захворювання пов»язане з роботами по ліквідації наслідків на ЧАЕС, а з 23.09.1997 року встановлена 2 група інвалідності без переогляду.

Згідно положення ст. 15 Закону України від 28.02.1991 року за № 796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи його віднесено 05.02.1991 року до 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. На даний час позивач перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту громадян в Галицькому районі.

08 грудня 2010 року він звернувся до управління праці та соціального захисту населення в Галицькому районі з проханням зробити перерахунок щорічної допомоги на оздоровлення і виплатити відповідно до ст. 48Закону України «№ 796-/ІІ і ст. 53 Закону України «Про державний бюджет України 2010 р» від 27.04.2010 р. за № 2154-17.

15.12.2010 року йому було відмовлено листом посилаючись на постанову Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року за № 562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи і виплачується в таких розмірах-інвалідам ІІ групи 120 грн.

Відповідно до вимог ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року за № 796-ХІІ передбачено виплату щорічної допомоги на оздоровлення для інвалідів ІІ групи складає п»ять мінімальних заробітних плат.

Згідно ст.53 Закону України «Про державний бюджет України 2010 р.» від 27.04.2010 року за № 2154-17 встановлено розмір мінімальної заробітної плати з 1 січня-869 грн, з 1 квітня-884 грн, з 1 липня-888 грн, з жовтня-907 грн, з грудня-922 грн. Одноразова компенсація особам, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи повинна обчислюватись за формулою 869*5=4345 грн. Отже позивач отримав 120 грн ( 4 345-120=4 225 грн) тобто недоплата становить 4 225 грн.

В судове засідання позивач не з'явився, подавши суду заяву про розгляд справи у його відсутності.

Відповідач в судове засідання представника не направив, хоча у встановленому порядку був повідомлений про час та місце розгляду справи. Як видно із поданої заяви, відповідач просить справу розглядати без участі їхнього представника.

Справа розглядається з урахуванням положень ст. 122 ч.4 КАС України в порядку письмового провадження.

Відповідач, управління праці та соціального захисту населення Галицької районної державної адміністрації подав заперечення на позов з якого вбачається, що посилаючись на недопущення ними порушень вимог чинного законодавства при виплаті ОСОБА_1 як учаснику ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, віднесеного до 2-ї категорії і вимагає компенсацій щорічної допомоги на оздоровлення. Згідно із ст.67 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи конкретні розміри всіх доплат, пенсій і компенсацій підвищуються Кабінетом Міністрів України відповідно до зміни індексу вартості життя і зростання мін. А згідно із ст.62 цього закону його застосування здійснюється у порядку, визначеному Кабінету Міністрів України, рішення якого є обовязковим для виконання всіх органів виконавчої влади в Україні. Щорічна допомога на оздоровлення постраждалим громадянам виплачується відповідно на даний час у розмірах встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.05 № 562 Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Також виплата одноразової компенсації учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС проводиться на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 26.07.96 № 836 Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (із змінами Постанова КМУ №649 від 20.04.07.), ці постанови не суперечать ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи і видані на виконання. Проте на даний момент зміни до цих постанов у частині встановлення розмірів одноразової компенсації учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, щорічної допомоги на оздоровлення, а також щодо розмірів розрахункової величини мін. Зарплати, що застосовуються для обрахування згаданих виплат не вносилися. Позивачу проводилась виплата одноразової допомоги на оздоровлення за рахунок коштів державного бюджету в межах кошторисних призначень, і відповідно до ст.101 ЗУ «Про державний бюджет України на 2007 рік» надано право Кабінету міністрів України у 2007 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами. Просить в позові ОСОБА_1 відмовити.

Суд, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесений до 2-ї категорії, що підтверджується копією посвідчення серії А № 010065 особи, що постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи від 05.02.1993р.

З відповіді Управління праці та соціального захисту населення від 15.12.2010 р. за № 2083/01-2.6/09 вбачається, що позивачу нараховувалась та виплачувалась щорічна допомога на оздоровлення: з 01.2010 р.-120 грн. (за 2009р.) при поступленні фінансування на даний вид компенсаційних виплат, за 2010 рік допомога на оздоровлення не виплачувалась.

За змістом ч.ч.4-7 ст. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи передбачена щорічна допомога на оздоровлення виплачується учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в розмірі пяти мінімальних заробітних плат. В цій же статті зазначено, що розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати.

Посилання представника відповідача на те, що ст. 48 Закону не визначено конкретні розміри компенсацій та грошової допомоги, а ст. 62 передбачено, що застосування Закону здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, рішення якого є обов'язковими для виконання є безпідставними.

Законом Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи не уповноважено Кабінет Міністрів зменшувати конкретні суми компенсацій і допомоги, змінювати розмір допомоги та оздоровлення, встановлений законом. Окрім того ст. 71 Закону Про статус і соціальний захист… встановлено, що дія цього Закону не може призупинятись іншими законами, крім законів про внесення змін до цього Закону.

Разом з тим, виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами, при нарахуванні і виплаті позивачу допомоги на оздоровлення, відповідач повинен був керуватися вимогами Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи де зазначено, що щорічна допомога на оздоровлення виплачується в розмірах, учасникам 2-ї категорії пять мінімальних заробітних плат.

Покликання представника відповідача на відсутність бюджетного фінансування передбачених Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи розмірів щомісячної грошової допомоги на оздоровлення як на причину невиконання покладених на нього зобов'язань до уваги не приймаються, оскільки реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

З врахуванням положень ст. ст. 49, 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" відповідачем не проведено виплати в повному розмірі.

Статтею 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, щорічно визначається бюджетним законодавством і встановлений: Законами України Про державний бюджет України на відповідні роки.

Позивач згідно статей 49, 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" повинен був отримати за період з 2009 року пенсію в розмірі з розрахунку прожиткового мінімуму.

Із змісту ст. 67 ч. 3 Закону України „Про внесення змін до Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи вбачається, що в разі збільшення визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до ст. 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю особам, віднесеним до 1 4 категорії. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму, який відповідно до ст. 2 Закону України «Про прожитковий мінімум» застосовується для встановлення мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком. При цьому, мінімальна заробітна плата та мінімальна пенсія за віком відповідно до ст. 19 Закону України Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії визначаються виключно законами України і є обовязковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а ст. 22 Конституції передбачено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до діючих законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

На неприпустимість обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень вказав і Конституційний Суд України, який в своєму рішенні від 11 жовтня 2005 року сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція та Закони України виокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави, до яких належать також громадяни, яким пенсія призначається за спеціальними законами.

При проведенні нарахування позивачу щорічної допомоги на оздоровлення, посилання управління праці та соціального захисту населення Галицької РДА на постанову Кабінету Міністрів України за № 836 від 26.07.1996 року «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (із змінами Постанова КМУ №649 від 20.04.07р.), щодо розмірів одноразової компенсації учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, і щорічної допомоги на оздоровлення постраждалим громадянам, а також щодо розмірів розрахункової величини мінімальної заробітної плати застосовується для обрахування згаданих виплат є неправомірною, оскільки даною постановою порушуються Конституційні права позивача, що і слід позов в частині перерахунку щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі 5 мінімальних заробітних плат задовольнити.

Оскільки позивач звільнений від сплати державного мита при подачі позовної заяви і відповідач також на підставі Декрету Кабінету Міністрів України « Про державне мито» звільнений від сплати державного мита, то у відповідності до ст..94 КАС України судові витрати слід віднести за рахунок держави.

На підставі ст.ст. 22, 24, 46 Конституції України ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», Закону України „Про державний бюджет..., керуючись ст.ст. 94, 99, 122, 158, 159, 161, 163, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною відмову управління праці та соціального захисту населення в Галицькому районні в перерахунку ОСОБА_1 за 2009 рік згідно ст. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Стягнути з управління праці та соціального захисту населення в Галицькому районні в користь ОСОБА_1 щорічну допомогу на оздоровлення за 2009 рік в сумі 4255 грн.

Зобовязати управління праці та соціального захисту населення в Галицькому районі з 2010 року виплачувати ОСОБА_1 щорічну допомогу на оздоровлення згідно ст. 48 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи в розмірі пяти мінімальних заробітних плат, виходячи з мінімальної заробітної плати затвердженої щорічно Законом України Про державний бюджет на відповідний рік.

Судовий збір по справі віднести за рахунок держави

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі протягом десяти днів після проголошення постанови, чи протягом десяти днів з дня отримання копії постанови апеляційної скарги через Галицький районний суд.

Суддя:ОСОБА_2