Справа № 804/6863/15
Суддя: Богданенко І.Ю.
Дата ухвалення: 2015-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"23" вересня 2015 р.справа № 804/6863/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Богданенка І.Ю.,

суддів: Уханенка С.А. Дадим Ю.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 червня 2015 року

справа № 804/6863/15

за позовом ОСОБА_1

до державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції

про визнання дій протиправними та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

У травні 2015 року ОСОБА_1 звернулася у Дніпропетровський окружний адміністративний суд з позовом до державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції про визнання незаконними дій державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області щодо направлення неузгодженої вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 06 січня 2015 року № Ф-345/3/У до органів виконавчої служби та зобов'язання її відкликати, скасування постанови Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції від 07 травня 2015 року про відкриття виконавчого провадження, винесену на підставі вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 06 січня 2015 року № Ф-345/3/У.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 червня 2015 року відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нову, якою позовні вимоги задовольнити.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 знаходиться на податковому обліку у державній податковій інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, як фізична особа-підприємець, що перебуває на спрощеній системі оподаткування та є платником єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Податковим органом прийнята вимога від 14 листопада 2014 року № Ф-345/3 про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного соціального внеску в сумі 10641,13 грн.

Заборгованість виникла, згідно з інформацією управління Пенсійного фонду України у Жовтневому районі м. Дніпропетровська, станом на 01 жовтня 2013 року в розмірі 6960,48 грн. та в внаслідок несплати грошових зобов'язань, визначених позивачем в розмірі 6216,55 грн.

Не погодившись з вимогою податкового органу позивачем оскаржено її до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області та, в подальшому, до Державної фіскальної служби України.

02 лютого 2015 року позивач отримав рішення Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області від 27 січня 2015 року № 551/10/04-36-10-08-09, яким вимога від 14 листопада 2014 року № Ф-345/3 залишена без змін, а також збільшено на 2535,90 грн. суму недоїмки, визначену у вимозі 14 листопада 2014 року № Ф-345/3.

За наслідками розгляду повторної скарги, Державною фіскальною службою України, рішенням від 11 березня 2015 року № 2208/К/99-99-10-01-07-15 скаргу залишено без задоволення, вимога - без змін. Зазначене рішення отримано позивачем 19 березня 2015 року, що підтверджується копією конверта.

07 травня 2015 року, на підставі вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 14 листопада 2014 року № Ф-345/3У, Жовтневим відділом державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № 47438692.

11 серпня 2013 року набрали чинності Закони України від 04 липня 2013 року № 404-VII «Про внесення змін до Податкового кодексу України у зв'язку з проведенням адміністративної реформи» та № 406-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з проведенням адміністративної реформи», якими функцію з адміністрування єдиного соціального внеску покладено на Міндоходів України.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Пунктом 4 частини 1 статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» визначено, що платниками єдиного внеску є фізичні особи-підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та члени сімей цих осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності.

Отже, відповідно до зазначеної норми, позивач є платником єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Згідно з частиною 8 статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» платники єдиного внеску фізичні особи-підприємці, які обрали спрощену систему оподаткування, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

Відповідно до абзацу 1 частини 4 статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Пунктом 6.3 розділу VI Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міндоходів України від 09 вересня 2013 року № 455 встановлено, що органи доходів і зборів надсилають платникам вимогу про сплату недоїмки в таких випадках, зокрема, якщо платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що оскільки за даними картки особового рахунку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, станом на 31 жовтня 2014 року, існувала недоїмка з єдиного внеску в розмірі 13177,03 грн., то податковим органом правомірно прийнята вимога від 14 листопада 2014 року № Ф- 345/3.

Абзацами 3 - 9 частини 4 статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» передбачено, що платник єдиного внеску зобов'язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею. У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку. Скарга на вимогу про сплату єдиного внеску подається до органу доходів і зборів вищого рівня у письмовій формі протягом десяти календарних днів, що настають за днем отримання платником єдиного внеску вимоги про сплату єдиного внеску, з повідомленням про це органу доходів і зборів, який прийняв вимогу про сплату єдиного внеску. Орган доходів і зборів, який розглядає скаргу платника єдиного внеску, зобов'язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його платнику єдиного внеску протягом 30 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника єдиного внеску поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку. У разі якщо згоди з органом доходів і зборів не досягнуто, платник єдиного внеску зобов'язаний сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею протягом десяти календарних днів з дня надходження рішення відповідного органу доходів і зборів або оскаржити вимогу до органу доходів і зборів вищого рівня чи в судовому порядку. У разі якщо платник єдиного внеску протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з органом доходів і зборів, не оскаржив вимогу в судовому порядку або не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти робочих днів з дня надходження узгодженої вимоги, орган доходів і зборів надсилає в порядку, встановленому законом, до підрозділу державної виконавчої служби вимогу про сплату недоїмки.

З аналізу зазначених норм, убачається, що у разі відмови органу доходів і зборів вищого рівня в задоволенні скарги про оскарження вимоги, вона вважається узгодженою протягом 10 днів з дня отримання такого рішення, якщо платник не оскаржив таку вимогу до суду.

З матеріалів справи вбачається, що рішення Державної фіскальної служби України від 11 березня 2015 року № 2208/К/99-99-10-01-07-15, яким відмовлено в задоволенні повторної скарги, отримано позивачем 19 березня 2015 року, а до суду, про оскарження вимоги від 14 листопада 2014 року № Ф-345/3, ОСОБА_1 звернулася лише 09 квітня 2015 року, тобто більше ніж через 10 днів.

Крім того, слід зазначити, що предметом розгляду справи за позовом ОСОБА_1 про визнання незаконним дій та скасування державної реєстрації, не є оскарження податкової вимоги у порядку передбаченому абзацом 4 частини 4 статті 25 Закону України Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Таким чином, при зверненні до примусового виконання вимоги від 14 листопада 2014 року № Ф- 345/3 державна податкова інспекція у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області діяла у відповідності до вимог чинного законодавства.

Також, суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо відмови у задоволенні позовних вимог про скасування постанови Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції від 07 травня 2015 про відкриття виконавчого провадження, винесеної на підставі вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 14 листопада 2014 року № Ф-345/ЗУ.

Так, пунктом 8 частини 2 статті 17 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що підлягають виконанню державною виконавчою службою рішення інших органів державної влади, якщо їх виконання за законом покладено на державну виконавчу службу.

Судом встановлено, що вимога про сплату боргу (недоїмки) від 14 листопада 2014 року № Ф-345/ЗУ відповідає вимогам, встановленим статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

З постанови про відкриття виконавчого провадження від 07 травня 2015 року убачається, що податковий орган звернувся з відповідною заявою 05 травня 2015 року, у зв'язку з чим у державного виконавця відсутні підстави для відмови у відкритті провадження передбачені статтею 26 Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином, при відкритті виконавчого провадження №47438692 державний виконавець діяв в межах наданих повноважень та у відповідності до чинного законодавства.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов обґрунтованих висновків щодо відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1.

Суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За таких обставин, судом першої інстанції повно встановлені обставини справи та надана правильна юридична оцінка, у зв'язку з чим підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду відсутні.

Відповідно до частини 1 статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 197, 198, 200, 205, 206, 212 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 червня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: І.Ю. Богданенко

Суддя: С.А. Уханенко

Суддя: Ю.М. Дадим