Справа № 2-а/1970/2119/12
Суддя: Баб'юк П.М.
Дата ухвалення: 2012-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-а/1970/2119/12

"06" червня 2012 р. м. Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Бабюка П.М., при секретарі Михайловській Н.В.,

за участю:

представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

третьої особи ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ланівціагробуд" до Відділу державної виконавчої служби Лановецького районного управління юстиції, треті особи без самостійних вимог на предмет спору: на стороні позивача ОСОБА_1, ОСОБА_4; на стороні відповідача Управління Пенсійного фонду України в Лановецькому районі про визнання дій протиправними та зобов'язання зняти арешт з нежитлового приміщення адмінбудинку,

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Ланівціагробуд" звернулося до суду з позовом до Відділу державної виконавчої служби Лановецького районного управління юстиції про визнання протиправними дій щодо включення нежитлового приміщення адмінбудинку за адресою вул. Незалежності, 44, м. Ланівці, Лановецький район Тенрнопільської області до акту опису й арешту майна від 26 березня 2012 року та зобов'язання зняти арешт з вказаного приміщення.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі з мотивів викладених у позовній заяві та просили їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача, заперечуючи проти позову, пояснив, що на виконанні відділу знаходиться зведене виконавче провадження про стягнення з ТзОВ «Ланівціагробуд»заборгованості в користь стягувачів на загальну суму 50478,81 грн. Вважає, що дії вчинені державним виконавцем відповідають вимогам чинного законодавства, а тому у задоволенні позову просить відмовити. Зазначив, що відповідно до ч.4 ст.52 Закону України «Про виконавче провадження» черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається державним виконавцем, а тому, з метою належного виконання виконавчого провадження у найкоротші строки та недопущення порушення прав та інтересів осіб, які не є сторонами виконавчого провадження приміщення гуртожитку не включено виконавцем до оскарженого акту опису і арешту майна.

Третя особа ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснила, що 20 квітня 2011 року між нею та ТзОВ «Ланівціагробуд»укладено договір купівлі-продажу частини приміщення адмінбудинку адмінбудинку за адресою вул. Незалежності, 44, м. Ланівці, Лановецький район Тенрнопільської област та сплачено кошти в сумі 63938,00 грн., а тому вважає, що діями відповідача щодо включення вказаного нежитлового приміщення до акту опису й арешту майна від 26 березня 2012 року порушено вимоги чинного законодавства, а також її права та інтереси.

Треті особи ОСОБА_4 і Управління Пенсійного фонду України в Лановецькому районі в судове засідання не зявились, хоча про дату, час та місце слухання справи повідомлялись належним чином.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

На виконанні відділу знаходиться зведене виконавче провадження про стягнення з ТзОВ «Ланівціагробуд»заборгованості в користь стягувачів на загальну суму 50478,81 грн.

На підставі зведеного виконавчого провадження постановами від 09.11.2011 та 05.12.2011 накладено арешт на кошти боржника, що містяться на рахунках банківських установ.

17.11.2011 року надійшла відповідь ПАТ «ОСОБА_5 Аваль»згідно якої арешт на кошти накладено, залишок на рахунках становить 0,00 грн.

25.11.2011 року надійшла відповідь ПАТ КБ «Хрещатик»згідно якої арешт на кошти накладено, залишок становить 22,80 грн.

16.01.2012 року надійшла відповідь ПАТ КБ «Приватбанк»згідно якої стало відомо, що арешт на кошти накладено та на рахунках недостатньо коштів для виконання постанови.

Акт опису й арешту майна складено 26.03.2012, отже, твердження позивача про те, що відповідачам не проведено звернення стягнення на кошти боржника до опису й арешту майна суперечить матеріалам справи та встановленим обставинам.

26.03.2012 позивачем в рахунок погашення заборгованості запропоновано види майна, на які в першу чергу необхідно звернути стягнення, а саме: башня водонапірна, гуртожиток, стінка мебельна, трансформаторна підстанція, повітряна лінія, гараж, сейф та два столи.

26 березня 2012 року державним виконавцем складено акт опису й арешту майна, а саме: стінка меблева, сейф, два столи, водонапірна башня, трансформаторна підстанція, приміщення гаража, повітряна електролінія, приміщення адмінбудинку, будівля столярного цеху. Вказаний акт підписаний державним виконавцем, понятими, стягувачем та боржником. Зауважень під час опису майна у сторін виконавчого провадження не було.

Відповідно до вимог ст..11 Закону України «Про виконавче провадження»державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, здійснювати заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Суд не заперечує, що відповідно до ч.4 ст.52 Закону України «Про виконавче провадження»боржник має право запропонувати ті види майна чи предмети, на які необхідно в першу чергу звернути стягнення, проте, згідно вимог цієї ж статті Закону, черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається державним виконавцем.

Враховуючи наведене, право боржника запропонувати види майна чи предмети, на які необхідно в першу чергу звернути стягнення не супроводжується обовязком державного виконавця накласти стягнення лише на майно, запропоноване боржником.

Оскільки гуртожитками відповідно до вимог ст.127 Житлового кодексу України є жилі будинки спеціально споруджені або переобладнані для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання, то суд вважає, що державний виконавець правомірно, з метою недопущення порушень прав, свобод та інтересів вказаних осіб, не включив до акту опису і арешту майна запропоноване позивачем приміщення гуртожитку.

Що стосується правомірності включення до акту опису й арешту майна від 26 березня 2012 року приміщення адмінбудинку за адресою вул. Незалежності, 44, м. Ланівці, Лановецький район Тенрнопільської області слід зазначити наступне.

Позивач стверджує, що вказане приміщення адмінбудинку було реалізоване третім особам ще у 2011 році.

Статтею 657 ЦК України визначено, що договір купівлі - продажу нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Відповідно до ст. 210 ЦК України правочин підлягає державній реєстрації у випадках встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Згідно вимог ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Відповідно до ст.334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації.

Долучені позивачем до матеріалів справи договори купівлі продажу №3 та №4 нотаріально не посвідчені та не зареєстровані у встановленому порядку. Судового рішення про визнання вказаних договорів дійсними позивачем не представлено.

Відповідно до положень ч.1 ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Згідно довідки Лановецького районного БТІ №24 від 06.02.2012 наданої на запит відповідача, за боржником (ТОВ «Ланівціагробуд») зареєстровано нерухоме майно, а саме: нежитлова будівля столярного цеху, приміщення адмінбудинку, приміщення відомчого гуртожитку.

Більше того, позивач у позові сам не заперечує, що вказане приміщення адмінбудинку належить на праві власності ТОВ «Ланівціагробуд», додаючи при цьому до матеріалів справи свідоцтво про право власності від 24.12.2007 серії САВ №434699.

Враховуючи наведене, судом в процесі розгляду справи не встановлено порушень вимог чинного законодавства в діях відповідача щодо включення нежитлового приміщення адмінбудинку за адресою вул. Незалежності, 44, м. Ланівці, Лановецький район Тенрнопільської області до акту опису й арешту майна від 26 березня 2012 року, а тому, вимога позивача про зобов'язання зняти арешт з вказаного приміщення теж не підлягає задоволенню.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Ланівціагробуд»є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 71-72, 158 167, 181 КАС України, суд,-

постановив:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Ланівціагробуд" до Відділу державної виконавчої служби Лановецького районного управління юстиції, треті особи без самостійних вимог на предмет спору: на стороні позивача ОСОБА_1, ОСОБА_4; на стороні відповідача Управління Пенсійного фонду України в Лановецькому районі про визнання дій протиправними та зобов'язання зняти арешт з нежитлового приміщення адмінбудинку - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд у порядок і строк, передбачені статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строків апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

В повному обсязі постанова складена 11 червня 2012 року.

Головуючий суддя Баб'юк П.М.

копія вірна

Суддя Баб'юк П.М.