Справа № 0827/2-а-267/11
Суддя: Дацюк О. І.
Дата ухвалення: 2011-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

№ 0827/2-а-267/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАІНИ

24 лютого 2011 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Дацюк О.І.

при секретарі Таран Т.В.

за участі позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС взводу ДПС з обслуговування м. Запоріжжя ОСОБА_2 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до інспектора ДПС ОСОБА_2, вказавши, що постановою від 05.12.2010 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 1 КУпАП за перевищення дозволеної швидкості руху. Посилаючись, що швидкість він не перевищував, справу розглянуто в день скоєння порушення, у зв'язку з чим він не зміг скористатися наданими йому правами, просить скасувати постанову про адміністративне правопорушення.

В судовому засіданні позивач підтримав адміністративний позов, додатково пояснив, що швидкість його автомобілю згідно спідометру була не більше 67 км/год, з показами радару 92 км/год не згоден, оскільки то була швидкість іншого автомобілю.

Відповідач у судовому засіданні проти позову заперечував, вказав, що швидкість позивача була виміряна за допомогою радару та склала 92 км/год, при складенні протоколу ОСОБА_1 вину у скоєнні порушення визнав повністю, проти розгляду справи на місці не заперечував.

При вивченні матеріалів справи судом встановлено таке.

05.12.2010 року інспектором ДПС ОСОБА_2 складено протокол щодо ОСОБА_1, відповідно до якого відповідач 05.12.2010 року о 20.56 годині на пр. Леніна у м. Запоріжжя на автомобілі ОСОБА_3, реєстраційний номер АР1175Е, рухався зі швидкістю 92 км/год, чим перевищив дозволену швидкість руху на 32 км. Відповідно до протоколу швидкість руху вимірювалася за допомогою радара Радіс2127.

Вирішуючи позов, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 251 КУпаП доказами по справі є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані можуть встановлюватися, зокрема, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Отже, з аналізу даної норми закону вбачається, що законодавець розподіляє поняття технічний приладта технічний засіб, що має функції фото- і кінозйомки, відеозапису, та дозволяє використання обох. Жодною нормою законів України застосування радару Беркутдля вимірювання швидкості руху не заборонено.

Пункти 7.6, 28.8 Інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС, затвердженої Наказом МВС від 27.03.2009 року № 111 (далі Інструкція) вказують, що при несенні служби працівник ДПС відповідно до норм чинного законодавства має право використовувати технічні засоби та технічні прилади для виявлення та фіксації порушень ПДР, а отримані фактичні дані направляти за належністю чи використовувати при складанні адміністративних матеріалів. Відповідно до статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення показання технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил (у тому числі Правил дорожнього руху), належать до сукупності доказів у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п.п. 20.1, 20.2 Інструкції технічні засоби для визначення швидкості руху, фіксації порушень правил, норм та стандартів у сфері безпеки дорожнього руху, прилади для виявлення підробок у документах застосовуються згідно з інструкціями та методичними рекомендаціями про порядок їх використання. Забороняється користування лише технічними засобами та приладами, які не сертифіковані, не сертифіковані в Україні та які не пройшли метрологічної повірки або мають свідоцтво про таку повірку, термін дії якого минув.

Використання кіно-, фото-, відео- та звукозаписувальної техніки є обовязковим виключно під час оформлення матеріалів ДТП, а у інших випадках використання такої техніки допускається з метою запобігання конфліктним ситуаціям, об'єктивного розгляду справ, а також як допоміжний засіб для попередження протиправних дій та розкриття правопорушень (п. 28.9 Інструкції).

Таким чином, суд вважає результати фіксування швидкості радаром Радісналежним на припустимим доказом по справі.

Стаття 11 КАС України в якості одного з принципів адміністративного судочинства вказує диспозитивність та змагальність сторін, відповідно до якого розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Стаття 71 КАС України обовязок доказування обставин, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення, покладає на сторону, яка на такі обставини посилається.

Виміряна швидкість руху та вина у скоєнні правопорушення ОСОБА_1 при складенні протоколу та винесенні постанови не заперечувалась.

Зважаючи, що радаром зафіксовано швидкість автомобілю позивача у 92 км/год, що не заперечувалося позивачем, суд вважає результати вимірювання цілком достовірними. Посилання позивача, що за показаннями спідометру його автомобілю швидкість була не більше 67 км/год, а виміряна швидкість руху належала іншому автомобілю, суд оцінює критично, зважаючи на особисту зацікавленість позивача та відсутність цьому факту жодних інших підтверджень.

Постановою інспектора ДПС ОСОБА_2 від 05.12.2010 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 1 КУпАП та накладено штраф в сумі 255 гривень.

Відповідальність за ст. 122 ч. 1 КУпАП передбачена, зокрема, за перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину.

Пунктом 12.4 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р., врегульована швидкість транспортних засобів у населених пунктах не більше 60 км/год.

Оскільки ОСОБА_1 визначений мінімальний розмір штрафу, передбачений санкцією ст. 122 ч. 1 КУпАП, суд вважає, що інспектором ДПС порушень при складанні протоколу та винесенні постанови не допущено, постанова винесена цілком правомірно, а доводи позивача непереконливі та не підтверджені жодними доказами, заперечення носять формальний характер та не спростовують факту скоєння правопорушення.

За вищевказаних обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 158, 160-163, 171-2, 185, 186 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

В адміністративному позові ОСОБА_1 до інспектора ДПС взводу ДПС з обслуговування м. Запоріжжя ОСОБА_2 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності відмовити у повному обсягу.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Дацюк

Постанова складена у повному обсязі 01.03.2011 року Суддя ______________ О.І. Дацюк