Справа № 804/10954/15
Суддя: Рябчук Олена Сергіївна
Дата ухвалення: 2015-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

копія
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
предстаника позивача представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за позовом ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю «ТехкомВ» до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
20 серпня 2015 р. до Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернулось ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю «ТехкомВ» (далі позивач) з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (далі відповідач) з вимогами про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 03.08.2015 р. № НОМЕР_1, яким ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю «ТехкомВ» визначено податкове зобовязання з податку на додану вартість в розмірі 1 156 966,50 грн., з яких 771 311,00 грн. основний платіж, 385 655,50 грн. штрафні санкції.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд задовольнити позов в повному обсязі. В обґрунтування позовних вимог зазначила наступне. Позивач виконав усі передбачені законом умови щодо формування податкового кредиту та має всі документальні підтвердження розміру податкового кредиту. Висновки відповідача, викладені в акті перевірки, ґрунтуються, зокрема, на наявності порушень податкового законодавства, допущених контрагентом позивача, за які не може нести відповідальність ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю «ТехкомВ». Податковим органом не доведено, що договір поставки, укладений позивачем з контрагентом ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю «Морфлекс», порушує публічний порядок та не спрямований на реальне настання правових наслідків. Недоліки, на думку податкового органу, в первинних документах, не є такими, що мають наслідком визнання правочинів нікчемними внаслідок відсутності господарських операцій. Ненадання вказаних в акті перевірки документів також не є підставою вважати правочини позивача з контрагентом такими, що не спрямовані на реальне настання правових наслідків. Постачання товару від ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю «Морфлекс» здійснювалось ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю «Морфлекс», яке і понесло витрати, повязані з транспортуванням. Саме тому товарно-транспортні накладні і не були надані до перевірки. Після ознайомлення з актом перевірки перед зверненням до суду ці товарно-транспортні накладні були отримані від контрагента. Оплата за придбаний у ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю «Морфлекс» товар позивачем проведена частково, однак, це передбачено умовами договору. Для формування податкового кредиту достатньо факту постачання товару, який підтверджений податковими накладними.Крім того, податковим органом порушено строки винесення податкового повідомлення-рішення. Також, в податковому повідомленні-рішенні не вірно вказано, яку саме статтю Податкового кодексу України порушено платником податків.Враховуючи наведене, податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 03.08.2015 р. № НОМЕР_1 суперечить вимогам чинного законодавства та підлягає скасуванню.
Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, пояснивши свою позицію наступним. Позивачем сформовано податковий кредит за рахунок контрагента ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю «Морфлекс», який не мав можливості здійснити доставку товарів в зазначеному в первинних документах обсязі, оскільки вказаний контрагент не мав достатнього обсягу ресурсів для здійснення господарської діяльності. На теперішній час підприємство перебуває в стані припинення. Податковий орган при проведенні перевірки не встановив контрагента, з яким повязано походження товару, оскільки згідно даних АІС «Податковий блок» за період, що перевірявся, та за попередні періоди контрагентом позивача ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю «Морфлекс» не придбавався товар, який згідно первинних документів реалізований позивачу. При проведенні виїзної перевірки платником податку не було надано доказів транспортування товару. Оплата за придбаний товар на момент розгляду справи позивачем в повному обсязі не здійснена. Первинні документи позивача не підтверджують обсяг та зміст господарських операцій. В звязку з цим зроблено висновок про неможливість проведення господарських операцій позивача з ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю «Морфлекс». Угода між позивачем та зазначеним контрагентом укладена з метою штучного створення податкового кредиту. Податкове повідомлення-рішення прийнято своєчасно, недоліки оформлення не є підставою для його скасування. Крім того, в повідомленні-рішенні є посилання на акт перевірки, на підставі якого воно прийнято, а в акті викладено всі порушення з посиланням на положення Податкового кодексу України. В звязку з наведеним, оскаржуване податкове повідомлення-рішення є правомірним, винесеним у відповідності до вимог чинного законодавства.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, суд приходить до наступного висновку.
ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю «ТехкомВ» зареєстровано 22.04.2003 р.,включено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців за ідентифікаційним кодом 32448145та перебуває на обліку в Державній податковій інспекції у Жовтневому районі м. ДніпропетровськаГоловного управління ДФС у Дніпропетровській області.
30.06.2015 р. Державною податковою інспекцією у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю «ТехкомВ» з питань дотримання вимог податкового законодавства України з податку на додану вартість при документальному підтвердженні господарських відносин придбання товарів (робіт, послуг) у ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю «Морфлекс» за лютий 2015 р. та подальшої їх реалізації, реальності та повноти відображення в обліку.
За результатами перевірки складено акт № 1987/22-04/32448145 від 30.06.2015 р.
Перевіркою встановлені наступні порушення, допущені ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю «ТехкомВ»:
- перевіркою за лютий 2015 р. документально не підтверджено реальність здійснення господарських відносин з контрагентами, їх вид, обсяг, якість та розрахунки по ланцюгу постачання: ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю «Морфлекс» - ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю «ТехкомВ».
Встановлена відсутність обєктів оподаткування податком на додану вартість при придбанні та продажу товарів (послуг), які підпадають під визначення ст.ст. 22, 185, 187, 198 Податкового кодексу України.
Перевіркою за лютий 2015 р. встановлено відображення в податковому обліку господарських операцій та розрахунків по ланцюгу постачання: ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю «Морфлекс» - ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю «ТехкомВ».
- в порушення пп. 14.1.36п. 14.1 ст. 14, п. 44.1 ст. 44, п. 185.1 ст. 185, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.2 ст. 200, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю «ТехкомВ» сформувало податковий кредит звітного періоду на підставі податкових накладних, які складені з порушенням встановленого законодавством України порядку та формою і не підтверджені первинними документами (накладними, актами, довідками, товарно-транспортними документами), а також не підтверджені декларуванням ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю «Морфлекс» власних податкових зобовязань, в результаті чого за лютий 2015 р. завищено суму податкового кредиту у податковій звітності з податку на додану вартість на загальну суму 771 310,30 грн., що призвело до заниження позитивного значення різниці між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту та суми податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет на загальну суму 771 311,00 грн.
Порушення законодавства позивачем обґрунтовані в акті перевірки наступним.
За перевіряємий період ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю «ТехкомВ» мало господарські взаємовідносини з контрагентом - ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю «Морфлекс», який допустив порушення податкового законодавства, а саме, підприємство перебуває в процедурі припинення, не встановлено місцезнаходження, відсутні основні засоби для здійснення господарської діяльності.
Крім того, ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю «ТехкомВ» до перевірки не надано товарно-транспортних накладних та інших доказів на підтвердження транспортування товару, сертифікатів походження та якості товару. Аналізом ЄРПН встановлено, що ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю «Морфлекс» не придбавало товари, які були нібито реалізовані ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю «ТехкомВ».
Окремі первинні документи мають недоліки.
В акті містяться посилання на первинні документи фінансово-господарської діяльності підприємства: договори, податкові накладні, видаткові накладні.
03.08.2015 р. на підставі акту перевірки № 1987/22-04/32448145 від 30.06.2015 р. Державною податковою інспекцією у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області винесено податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1.
Позивачем на підтвердження реальності господарських операцій з контрагентом надано наступні документи: договори, податкові накладні, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, платіжні доручення.
В обґрунтування заперечень на позов представником відповідача надані копії податкових декларацій ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю «Морфлекс», витяг з інформаційної бази даних податкового органу.
26.01.2015 р. ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю «ТехкомВ» (Покупець) та ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю «Морфлекс» (Постачальник) укладено договір поставки № 260101.
Відповідно до п.п. 3.2 розділу 3 договору розрахунок за договором здійснюється протягом 365 календарних днів з дати підписання податкових накладних.
Згідно до п. 4.1 розділу 4 договору поставка товару виконується на умовах DDP Інкотермс 2010.
Відповідно до п. 41.1. ст. 41 Податкового кодексу України контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізує державну податкову, державну митну політику, забезпечує формування та реалізацію державної політики з адміністрування єдиного внеску, забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску (далі - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику), його територіальні органи.
Згідно до п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Згідно пп. 83.1.1.-83.1.6 п. 83.1. ст. 83 Податкового кодексу України для посадових осіб органів державної податкової служби під час проведення перевірок підставами для висновків є: документи, визначені цим Кодексом; податкова інформація; експертні висновки; судові рішення; іншіматеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на органи державної податкової служби.
Відповідно до п.п. 44.1, 44.6 ст. 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
У разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.
Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.
Згідно до п. 185.1 ст. 185 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України;г) вивезення товарів за межі митної території України; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.
Відповідно до пп. 14.1.181 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України податковий кредит це сума, наяку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.
Згідно п.п. 198.1., 198.2. ст. 198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.
Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;дата отримання платником податку товарів/послуг.
Згідно п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу УкраїниПодатковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг;придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.
Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.
Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Відповідно до п. 58.1 ст. 58 Податкового кодексу України Контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт:невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації;завищення розміру задекларованого від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу;заниження або завищення суми податкових зобов'язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, крім випадків, коли зазначене заниження або завищення враховано при винесенні інших податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки.
Податкове повідомлення-рішення містить підставу для такого нарахування (зменшення) податкового зобов'язання та/або зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, або заниження чи завищення суми податкових зобов'язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість; посилання на норму цього Кодексу та/або іншого закону, контроль за виконанням якого покладено на контролюючі органи, відповідно до якої був зроблений розрахунок або перерахунок грошових зобов'язань платника податків; суму грошового зобов'язання, що повинен сплатити платник податку; суму зменшеного (збільшеного) бюджетного відшкодування та/або зменшення від'ємного значення результатів господарської діяльності або від'ємного значення суми податку на додану вартість; граничні строки сплати грошового зобов'язання та/або строки виправлення платником податків показників податкової звітності; попередження про наслідки несплати грошового зобов'язання або внесення виправлень до показників податкової звітності в установлений строк; граничні строки, передбачені цим Кодексом для оскарження податкового повідомлення-рішення.
До податкового повідомлення-рішення додається розрахунок податкового зобов'язання (за наявності) та штрафних (фінансових) санкцій.
Згідно до п. 86.8 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення приймається керівником контролюючого органу (його заступником) протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень (за результатами фактичної перевірки - з дня реєстрації (надходження) акта такої перевірки до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків), а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Згідно до п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
Оцінюючи усі докази, досліджені судом, у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено та сторонами не заперечується, що за перевіряємий період ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю «ТехкомВ»мало господарські взаємовідносини з ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю «Морфлекс».
З акту перевірки вбачається, що податковим органом встановлені порушення ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю «Морфлекс» вимог податкового законодавства, а саме, не знаходження підприємства за адресою реєстрації, відсутність ресурсів для здійснення господарської діяльності в обсягах задекларованих показників.
Відповідно до матеріалів податкової звітності ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю «Морфлекс» підприємством не задекларовано отримання прибутку та проведення господарських операцій в 2014 р., оскільки декларація з податку на прибуток містить нульові показники, як і декларація з податку на додану вартість.
З витягу з бази даних податкового органу вбачається, що за період з 01.01.2015 р. по 01.03.2015 р. ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю «Морфлекс» придбані наступні товари та отримано доходи: комісійна винагорода по договорам комісії; послуги підрядника по договорам субпідряду; світильники, прожектори; седло велосипедне; крісло дитяче; ствол велосипедного руля; ланцюг велосипедний; шпилька для волосся; біжутерія; набори для волосся; заколки, зажими, повязки для волосся; запчастини для велосипедів; ДСП; обрізь.
Відповідно до первинних документів ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю «ТехкомВ», позивачем придбано у ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю «Морфлекс» такі товари:папір етикеточний; краска УФ; добавка СП-7М/С ускорітель твердіння-суперпластифікатор; лак УФ; арматура № 10; арматура № 12; електрокорундиF 320; електроди АНО-36; круг зачисний; кабель ПВС; шпилька М 12; автоматичний вимикач однофазний 25А; захисна металева конструкція для зовнішнього блоку; гріючий кабель; термореле мех..; регулятор швидкості обертів двигуна обдува кондиціонера; монтажний комплект для гріючого кабеля; дренажний піддон зовнішнього блоку кондиціонера; різець підріз. відіг.; різець відрізний; різець швидкорізальний; дріт Вілтек; Ксилол-Д; корпус-мотор барабана МБ; грунто ПФ-8; ПФ-115 Композит сіра; розчинник Уайт-спіріт Зебра; круг відрізний по металу; круг зачісний по металу; хомути; шарніри; кронштейни; важіль; кран; пружини; полоз; каретка; маслянка; буфер; труба конусна; турбонасос; бокс монтажний; нагрівач; засувка; воздухопровід; фасонні вироби; зєднувач для крупних воздухопроводів; теплоізоляційний матеріал; жировідділяч; фільтр-бокс; жироулавлювач; зонт витяжний; дефлектор; гнучка вставка; вали приводу агрегатів; реміні; прокладка; ремкомплект компресора; шатун; клапани; генератор; привід паливного насоса; форсунка, втулки; клапан; трубки; кран гальмівний; щіткотримач; блок опору; тріангель; ізолятор ДТН; командо контролер; механізм кулачковий; контакт гнучкий; сегмент довгий; електродвигун; полістерол; смола епоксидно-діанова; пісок кварцовий; фехралевий елемент; остов траверси; компресор електровоза; бракет правий, лівий; колектор; катушки головного полюса; вентилятор; конденсатор; вентиль; реле тиску; дугогасильна камера; Г-подібний контакт контролера; ізолятор опорний; свердло центр.; напилок плоский.
При здійсненні аналізу інформації з баз даних податкового органу та первинних документів позивача вбачається, що контрагент позивача ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю «Морфлекс» не є виробником товарів, вказаних в видаткових накладнихТовариства з обмеженою відповідальністю «ТехкомВ» за лютий 2015 р.,та не здійснював господарські операції щодо придбання цих товарів у виробника.
Таким чином, при проведенні перевірки податковим органом не встановлено походження придбаного ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю «ТехкомВ» товару.
Сторонами не заперечується, що при проведенні перевірки товарно-транспортні накладні були відсутні у ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю «ТехкомВ».
Відповідно до положень Податкового кодексу України у разі якщо на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, які попередньо віднесені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими передбаченими чинним законодавством первинними документами, платник податку несе відповідальність відповідно до закону.
Проведена податковим органом перевірка позивача була виїзною, отже, у підприємства була можливість надати перевіряючим докази транспортування товару або пояснення з цього приводу, проте, документи та пояснення надані не були.
Крім того, згідно до вимог ст. 44 Податкового кодексу України, в разі наявності у платника податків первинних документів та ненадання їх вчасно контролюючому органу такий платник може надати документи після проведення перевірки та до прийняття рішення.
Позивач вказаним правом не скористався.
Також, як при проведенні перевірки, так і до суду, позивачем не надано актів приймання-передачі товару, довіреностей на прийняття товару.
Відповідно до ОСОБА_6 адміністративного суду України від 01.11.2011 р. № 1936/11/13-11: «документи та інші дані, що спростовують реальність здійснення господарської операції, яка відображена в податковому обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції умов перевезення, зберігання товарів, змісту послуг, що надаються тощо.»
Враховуючи наведене, позивачем надано не достатньо первинних документів на підтвердження реальності здійснення господарських операцій з ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю «Морфлекс».
Відповідно до ОСОБА_6 адміністративного суду України від 02.06.2011 р. N 742/11/13-11 «статтею 1 Закону України від 16.07.99 N 996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.
Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.
З урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.»
Як вже зазначалося, позивачем не надано достатньої кількості первинних документів для підтвердження реальності здійснення господарських операцій.
З аналізу норм чинного законодавства, які регулюють виникнення у платника податків права на податковий кредит вбачається, що підставою виникнення у платника такого права є реальне здійснення операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в оподатковуваних операціях, а також оформлення зазначених операцій необхідними документами первинного обліку (зокрема, податковими накладними), що містять достовірні відомості про обсяг та зміст господарської операції.
Слід зазначити, що обов'язок підтвердити правомірність та обґрунтованість сформованого податкового кредиту належними документами первинного обліку покладається на платника-покупця товарів (робіт, послуг), позаяк саме він є суб'єктом, який зменшує суму податкового зобов'язання з податку на додану вартість, що підлягає перерахуванню до бюджету, на суму податкового кредиту, визначеного постачальником.
Відмова в отриманні податкової вигоди за наявності у документах платника недостовірних та суперечливих відомостей є його податковим ризиком. З ціллю підтвердження обґрунтованості заявленої податкової вигоди необхідно встановити їх об'єктивний предметний зв'язок з фактами та результатами реальної підприємницької або іншої економічної діяльності, що слугує підставою для висновку про достовірність представлених первинних документів, у тому числі щодо відомостей про учасників та умови господарських операцій.
Доводи позивача стосовно того, що реальність виконання поставок з боку спірного постачальника в адресу платника підтверджується необхідними первинними документами (договором, податковими накладними, видатковими накладними, товарно-транспортними накладними та іншими документами), що містять необхідні для цілей оподаткування відомості про господарські операції та підтверджують факт їх реального виконання не приймаються судом до уваги в звязку з наступним.
Позивачем не надано достатніх обґрунтувань та доказів реального виконання спірних поставок продукції в адресу позивача, доказів можливості придбання товарів ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю «Морфлекс» від інших контрагентів для подальшого продажу товару позивачу. З матеріалів, наданих податковим органом, вбачається не підтвердження факту придбання продавцем товару для подальшого продажу позивачу, недостатність ресурсів виконати спірні поставки контрагентом, не встановлення первинних документів про залучення спірним постачальником третіх осіб до виконання зазначених поставок, неможливість на підставі даних, наявних у податкового органу, виявити походження товару.
Наведені обставини свідчать про невідповідність інформації у поданих позивачем первинних документах (зокрема, щодо відправника та власника товару) змісту розглядуваних операцій.
Слід зазначити, що якщо під час вирішення спору буде встановлено, що товар справді придбавався позивачем, але не в тих осіб, що зазначені в первинних документах, то відповідні первинні документи не є достовірними та не можуть підтверджувати право ОСОБА_5 на податковий кредит.
Позивачем не обґрунтовано і наявності ділової мети у розглядуваних операціях, не доведено, що позивач не міг встановити безпосередньо контакти з виробником або імпортером товарів, і мати можливість придбати відповідні товари без участі посередника, здійснивши аналіз ринків відповідних товарів, їх доступність для покупця, поширеність інформації про відповідні товари та можливість її використання ОСОБА_5, наявність переваг при придбанні товарів за транзитними поставками тощо.
Позивачем також не доведено прояву в необхідному обсязі розумної обережності при укладенні договору зі спірним постачальником. Адже за звичаями ділового обороту при здійсненні такого вибору суб'єктами господарювання оцінюються не лише умови угоди та їх комерційна привабливість, але і ділова репутація, платоспроможність контрагента, ризики невиконання зобов'язань та надання гарантій їх виконання, наявність у контрагента необхідних ресурсів (виробничих потужностей, технологічного обладнання, кваліфікованого персоналу) та відповідного досвіду.
При цьому свідоцтво про державну реєстрацію та наявність реєстрації постачальника в органах податкової служби не характеризують підприємство як добросовісного платника, що має ділову репутацію, як конкурентноспроможну особу на ринку, що гарантує виконання своїх зобов'язань через уповноважених представників. А відтак доказами прояву розумної обережності слугують не лише установчі документи та витяги з Єдиного державного реєстру, але й обґрунтування мотивів вибору контрагента, обставин укладення та виконання договорів, перевірка ділової репутації контрагента, повноважень осіб, що діють від імені підприємства.
І хоча з огляду на принцип індивідуальної відповідальності платника у сфері податкових правовідносин платник не є відповідальним за протиправні дії третіх осіб, що перебувають поза межами його впливу та контролю, однак несприятливі наслідки недостатньої обережності у підприємницькій діяльності мають покладатися на особу, якою були укладені відповідні правочини, та не можуть бути перенесені на бюджет шляхом зменшення податкових зобов'язань та здійснення необґрунтованих виплат з бюджету. У разі недобросовісності контрагентів покупець несе певний ризик не лише невиконання цивільно-правового договору, але й в рамках податкових правовідносин, позаяк в силу вимог податкового законодавства позбавляється можливості скористатися правом на податковий кредит в силу відсутності документів, що мають силу первинних документів.
Доводи представника позивача стосовно порушення строків винесення податкового повідомлення рішення та невірне зазначення статті Податкового кодексу,як підстави для скасування податкового повідомлення-рішення, не приймаються судом до уваги.
Процедурні порушення при винесенні податкового повідомлення-рішення та недоліки його оформлення не є підставами для скасування податкового повідомлення-рішення, оскільки не нівелюють порушень, допущених платником податків.
Таким чином, податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 03.08.2015 р. № НОМЕР_1 відповідає вимогам п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України.
Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю «ТехкомВ» не обґрунтованими та такими, які не підлягають задоволенню.
Згідно ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі відмови в задоволенні позову судові витрати не присуджуються на користь сторони з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова або службова особа).
Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» 3674-VIвід08.07.2011 р. (в редакції, чинній на момент звернення до суду) ставки судового зборувстановлюються у таких розмірах: за подання до адміністративного суду адміністративного позовумайнового характеру 2відсоткирозміру майнових вимог, але не менше 1,5 розмірумінімальноїзаробітної плати та не більше 4розмірівмінімальноїзаробітної плати.
Згідно до ч. 3 ст. 4 вказаного Закону України під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.
На момент подачі позову до суду максимальний розмір судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позовумайнового характеру становив 4 872,00 грн.
Позивачем, відповідно до вимог ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» сплачено частково судовий збір за позовні вимоги майнового характеру в розмірі 487,20 грн.
В звязку з тим, що в задоволенні позову позивачу відмовлено, сума судового збору в розмірі 4 384,80 грн. підлягає стягненню з ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю «ТехкомВ» до Державного бюджету України.
Керуючись ст.ст. 2, 8, 10, 11, 69, 71, 86, 158-163, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю «ТехкомВ» до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відмовити.
Судові витрати в розмірі 4 384,80 грн. стягнути з ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю «ТехкомВ» до Державного бюджету України.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 15 жовтня 2015 року

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили станом на 15.10.2015 Суддя З оригіналом згідно Помічник судді ОСОБА_1 ОСОБА_1 ОСОБА_7