Справа № 2-а-795/11
Суддя: Павлов В. Г.
Дата ухвалення: 2011-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-795/11
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2011 року смт. Варва

Варвинський районний суд Чернігівської області

в складі: головуючого судді Павлов В. Г

за участю секретаря Малофеєвої О.І.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт. Варва Чернігівської області позовну заяву ОСОБА_2 до інспектора з дізнання Варвинського ВДАІ ОСОБА_3 про визнання протиправними дій субєкта владних повноважень Щодо винесення постанови серії СВ № 227589 від 05.02.2011 року в справі про адміністративне правопорушення та її скасування, -

ВСТАНОВИВ:

11.02.2011 року позивач - ОСОБА_2 звернувся в Варвинський районний суд з адміністративним позовом до інспектора з дізнання Варвинського ВДАІ ОСОБА_3 про визнання протиправними дії субєкта владних повноважень та скасування постанови від 05.02.2011 року в справі про адміністративне правопорушення серії СВ № 227589, якою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, посилаючись на те, що постанова винесена відповідачем з порушенням положень чинного законодавства.

З позовної заяви вбачається, що &5 лютого 2011 року о 10 годині 35 хвилин в смт. Варва по вулиці Шевченка позивач, керуючи автомобілем «ВАЗ 21063», реєстраційний номер /42294 ММ/, не виконав вимогу дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», чим порушив вимоги п. 8.1 ПДР України.

Відповідачем був складений протокол від 05.02.2011 року про адміністративне правопорушення серії СВ1 № 071111 та винесена оскаржувана постанова від 05.02.2011 року в справі про адміністративне правопорушення серії СВ № 227589 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Обґрунтовуючи адміністративний позов, представник позивача зазначає, що Правила Дорожнього Руху позивач не порушував, а відповідачем допущено неповне зясування обставин, що мають значення для справи,- що й спричинило винесення оскаржуваної постанови. Аргументами позивача щодо невизнання дій працівника ДАІ правомірними є не доведення вини субєктом владних повноважень в скоєнні правопорушення, субєктом владних повноважень не розяснено права, що передбачені вимогами ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Представник позивача в судовому засіданні, заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити з підстав, викладених в адміністративному позові /а.с. 3-4/.

Відповідач в судове засідання не зявився, належним чином повідомлявся про час, місце і дату розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України, у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. За вказаною нормою права, суд вирішує спір за наявними в справі матеріалами.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши усі наявні докази у сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності зі ст. З Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за , свою діяльність, Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обовязком держави.

Стаття 55 Конституції України вказує, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 14 Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 ІЧ3353-ХІІ (із змінами і доповненнями) учасник дорожнього руху може оскаржити дію працівника підрозділів Державтоінспекції Міністерства внутрішніх справ України у разі порушення з його боку чинного законодавства.

З матеріалів справи вбачається, що 05.02.2011 року інспектором з дізнання Варвинського ВДАІ ОСОБА_3 відносно позивача складений протокол від 05.02.2011 року про адміністративне правопорушення серії СВ1 № 071111, за порушення вимог пункту 8.1 за невиконання вимог дорожнього знаку 3.34 додатку 1 до Правил дорожнього руху України.

Суть адміністративного правопорушення полягала у тому, що позивач, керуючи автомобілем «ВАЗ 21063», реєстраційний номер /42294 ММ/, не виконав вимогу дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», чим порушив вимоги п. 8.1 ПДР України (а.с.9)

Постановою в справі про адміністративне правопорушення від 05.02.2011 року серії СВ № 227589, ОСОБА_2, притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАп і та накладено стягнення у вигляді штрафу у сумі 340 грн./а.с.8/.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. N 1306 (із змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 8.1 Правил Дорожнього Руху України, затверджених постановою КМУ України №

1306 від 10.10.2001 року, регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Відповідно до п. 3.34 додатку №1 до Правил дорожнього руху України, забороняються зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів /розвантаження чи завантаження вантажу/.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП складом правопорушення, за яке передбачається адміністративна відповідальність - є зокрема і порушення водіями транспортних засобів вимог дорожніх знаків.

Статтею 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється наї основі суворого додержання законності. За приписами норм КУпАП підтвердженням наявності чи відсутності адміністративного правопорушення є докази.

Мотивуючи обґрунтованість адміністративного позову, позивач зазначає, що винним себе у вчиненні адміністративного правопорушення не визнає, Правил дорожнього руху не порушував в протоколі про адміністративне правопорушення, надаючи пояснення відповідачу, також вказує на відсутність в його діях порушень правил дорожнього руху України.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.106 КАС України у позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Згідно ч.2 ст.106 вищенаведеного Кодексу на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач зазначає докази про які йому відомо і які можуть бути використані судом.

Згідно із ч.1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У відповідності до ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

ст. 63 Конституції, про що свідчить підпис позивача у протоколі. На виконання положень ч. З ст. 268 КУпАП, відповідачем було надано можливість ОСОБА_2, подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу.

Згідно вимог статей 245, 280 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об'єктивне з'ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. Оскільки позивачем, фактично не заперечувався факт вчинення адміністративного правопорушення - зупинки в зоні дії дорожнього знаку 3.34, за обставин, що викладені в описовій частині адміністративного протоколу, відповідач на підставі візуальних даних, що є одним з основних методів несення служби працівниками Державтоінспекції, склав протокол та виніс оскаржувану постанову.

У відповідності до вимог ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право при розгляді справи користуватись юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням. Суд, критично оцінює доводи позивача, зазначені в адміністративному позові, щодо відмови відповідачем у відкладенні розгляду справи для пошуку адвоката. Як вбачається з матеріалів справи та наданих в розпорядження суду доказів, позивачем дане клопотання не заявлялось ані під час складення протоколу про адміністративне правопорушення, ані під час винесення оскаржуваної постанови. Окрім того, жодних звернень в звязку з протиправними діями відповідача ані до керівництва ДАІ, ані до інших правоохоронних органів позивачем здійснено також не було.

Відповідно до статті 86 КАС України ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Таким чином, при вирішені питання про визнання особи винною у вчиненні адміністративного правопорушення, постанова в справі про адміністративне правопорушення розглядається як доказ у сукупності з іншими доказами (пояснення соби, яка притягається до відповідальності, свідків, висновки експерта, речові докази, фотоматеріали, т. і.), тому не може виступати єдиним доказом, на основі якого встановлюється наявність адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суд, оцінюючи доводи позивача в позові щодо його невинності та неправомірності винесення щодо нього оскаржуваної постанови, а також заслухавши пояснення представника в судовому засіданні, приходить до висновку, що вищевказані доводи ОСОБА_2 не основані на належних доказах, нічим не підтверджується і спрямовані на ухилення останнім, від адміністративної відповідальності за скоєне адмінправопорушення, факт наявності якого, не викликає у суду, жодних сумнівів.

Аналіз норм чинного законодавства та матеріалів справи вказує на те, що позивач дійсно порушив вимоги п. 8.1, вимогу п. 3.34 додатку № 1 до Правил Дорожнього Руху, що підтверджується наявним в матеріалах справи протоколом від 05.02.2011 року про адміністративне правопорушення серії СВ1 № 071111, а оскаржувана постанова серії СВ № 227589 від 05.02.2011 року в справі про адміністративне правопорушення винесена з додержанням норм чинного законодавства, а саме ст.ст. 251, 254, 280, 283 КУпАП і підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 1 ч. 1, 10,11,18 ч.1 п. 2, 71, 158-163,186 КАС України, ст. 33, 122, 171'2, 251, 258, 289, 293 КУпАП, п. 8.1, 3.34 додатку 1 ПДР України, затверджених постановою КМУ України № 1306 від 10.10.2001 р. зі змінами внесеними Постановою КМУ №876 від 01.10.2008 р., суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до інспектора з дізнання Варвинського ВДАІ ОСОБА_3 про визнання протиправними дій субєкта владних повноважень щодо винесення постанови серії СВ № 227589 від 05.02.2011 року в справі про адміністративне правопорушення та її скасування, відмовити.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Варвинськогорайонного суду

Чернігівської області ОСОБА_4