Справа № 823/1746/15
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2015-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 823/1746/15 Головуючий у 1-й інстанції: Рідзель О.А. Суддя-доповідач: Губська О.А.
У Х В А Л А

Іменем України

15 жовтня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого суддіГубської О.А.
суддів Парінова А.Б., Грибан І.О.
за участю: секретаря судового засіданняНечай Ю.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Черкасах Головного Управління Державної фіскальної служби у Черкаській області на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Державної податкової інспекції у м. Черкасах Головного Управління Державної фіскальної служби у Черкаській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Державної податкової інспекції у м. Черкасах головного управління ДФС у Черкаській області про визнання протиправними дій відповідача, що полягають у відмові на отримання податкової знижки ОСОБА_5 згідно з вимогами пп. 166.3.6 ст. 166 Податкового кодексу України на оплату допоміжних репродуктивних технологій відповідно до поданої декларації про майновий стан і доходи за 2014 рік та зобов'язання державної податкової інспекції у м. Черкасах головного управління ДФС у Черкаській області вчинити дії у вигляді надання податкової знижки згідно вимог пп. 166.3.6 ст. 166 Податкового кодексу України на оплату допоміжних репродуктивних технологій, шляхом перерахування належних грошових коштів відповідно до поданої декларації про майновий стан і доходи за 2014 рік.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2015 року позов задоволено частково: визнано протиправними дії Державної податкової інспекції у м. Черкасах головного управління ДФС у Черкаській області, що полягають у відмові на отримання податкової знижки ОСОБА_5 згідно вимог пп. 166.3.6 ст. 166 Податкового кодексу України на оплату допоміжних репродуктивних технологій відповідно до поданої декларації про майновий стан і доходи за 2014 рік та зобов'язано відповідача повторно розглянути питання надання податкової знижки ОСОБА_5 згідно вимог пп. 166.3.6 ст. 166 Податкового кодексу України на оплату допоміжних репродуктивних технологій відповідно до поданої декларації про майновий стан і доходи за 2014 рік.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм матеріального права, просив його скасувати, та ухвалити постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

В частині відмови у задоволенні позовних вимог рішення суду першої інстанції сторонами не оскаржено.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін у відкритому судовому засіданні без здійснення фіксування технічними засобами у відповідності до ч. 1 ст. 41 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, постанова суду - без змін з таких підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 05.03.2014 ОСОБА_5 (позивач) та ОСОБА_6 (дружина позивача) звернулися із спільною заявою до Медичного центру "Клініка репродуктивного здоров'я Лада" з метою здійснення штучного запліднення методами допоміжних репродуктивних технологій, на підставі якої між заявниками та названим медичним центром було укладено договір від 05.03.2014 № 05/3-1 на надання медичної послуги із використанням допоміжних репродуктивних технологій та перенесення ембріона (ембріонів) у порожнину матки (ПЕ) (а.с. 38-40).

Відповідно до додатку № 1 до цього договору вартість медичної послуги складає разом з ПДВ 17827 грн. 50 коп., про що свідчить також рахунок на оплату 14 3 5.7 від 05.03.2014 (а.с. 44).

Матеріалами справи підтверджується, що позивачем сплачені грошові кошти в сумі 17827 грн. 50 коп. в якості оплати послуг за основним договором, при цьому платником, згідно з квитанцією до прибуткового касового ордеру № 463 від 05.03.2014, є саме ОСОБА_5 (а.с. 45).

Крім того, позивачем сплачені грошові кошти за отримані додаткові послуги на загальну суму 8090, 00 грн., що підтверджується відповідними квитанціями до прибуткових касових ордерів № 1168 від 26.05.2014, № 766 від 07.04.2014 та № 768 від 07.04.2014.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що 16.02.2015 позивачем подано до фіскального органу податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2014 рік, у рядку 01, ІІ розділу "Доходи, які включають до загального річного оподаткованого доходу" якої зазначено, що ним отримано дохід в розмірі 120199 грн. 10 коп.

Поряд з цим, в рядку 11 розділу V "розрахунок податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб" визначено суму податку, на яку зменшуються податкові зобов'язання у зв'язку з використанням права на податкову знижку згідно із статтею 166 ПК України, у розмірі 3962,43 грн.

Згідно з додатком 6 до рядка 11 податкової декларації про майновий стан і доходи, позивачем в рядку 06 було включено суму витрат платника на оплату допоміжних репродуктивних технологій згідно з умовами, встановленими законодавством та зазначено про документи, що підтверджують витрати. В рядку 12 додатку визначено суму податку, на яку зменшуються податкові зобов'язання у зв'язку з використанням права на податкову знижку згідно із статтею 166 ПК України, у розмірі 3962,42 грн. (а.с. 51, 54).

Згідно з наявними у справі матеріалами, у червні 2015 року позивач отримав від відповідача довідку про подану декларацію про майновий стан і доходи від 04.06.2015 за № 14811/23-01-17-0714 та лист від 04.06.2015 за № 14887/23-01-17-0714, згідно з яким державна податкова інспекція у м. Черкасах головного управління ДФС у Черкаській області відмовила позивачеві в праві на отримання податкової знижки, яка передбачена пп. 166.3.6 ст. 166 Податкового кодексу України на оплату допоміжних репродуктивних технологій, в зв'язку з тим, що вказаною податковою знижкою може скористатися виключно жінка (а.с. 7,8).

Не погоджуючись з таким рішенням фіскального органу, позивач звернувся до суду з даним позовом, в обґрунтування якого вказав, що оплата послуг репродуктивних технологій, наданих подружжю, зокрема, дружині позивача, здійснювалась позивачем в інтересах подружжя. За їх спільним рішенням дружина не скористалась правом на податкову знижку у 2015 році.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що податкова знижка надається платнику податку, а не об'єкту оподаткування, тому висновок відповідача щодо відсутності у позивача, права скористатися зазначеною податковою знижкою, є помилковим.

Колегія суддів погоджується з таким висновком окружного адміністративного суду, при цьому виходить з такого.

За визначенням підпункту 14.1.170 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податкова знижка для фізичних осіб, які не є суб'єктами господарювання, - документально підтверджена сума (вартість) витрат платника податку - резидента у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг) у резидентів - фізичних або юридичних осіб протягом звітного року, на яку дозволяється зменшення його загального річного оподатковуваного доходу, одержаного за наслідками такого звітного року у вигляді заробітної плати, у випадках, визначених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 166.1 статті 166 Податкового кодексу України платник податку має право на податкову знижку за наслідками звітного податкового року. Підстави для нарахування податкової знижки із зазначенням конкретних сум відображаються платником податку у річній податковій декларації, яка подається по 31 грудня включно наступного за звітним податкового року.

За правилами підпункту 166.2.1 пункту 166.2 статті 166 Податкового кодексу України до податкової знижки включаються фактично здійснені протягом звітного податкового року платником податку витрати, підтверджені відповідними платіжними та розрахунковими документами, зокрема квитанціями, фіскальними або товарними чеками, прибутковими касовими ордерами, копіями договорів, що ідентифікують продавця товарів (робіт, послуг) і їх покупця (отримувача). У зазначених документах обов'язково повинно бути відображено вартість таких товарів (робіт, послуг) і строк їх продажу (виконання, надання);

Відповідно до підпункту 166.3.6 пункту 166.3 статті 166 Податкового кодексу України платник податку має право включити до податкової знижки у зменшення оподатковуваного доходу платника податку за наслідками звітного податкового року, визначеного з урахуванням положень пункту 164.6 статті 164 цього Кодексу, фактично здійснені ним протягом звітного податкового року витрати на оплату допоміжних репродуктивних технологій згідно з умовами, встановленими законодавством, але не більше ніж сума, що дорівнює третині доходу у вигляді заробітної плати за звітний податковий рік.

Згідно з підпунктом 166.4.3. пункту 166.4. статті 166 вказаного Кодексу якщо платник податку до кінця податкового року, наступного за звітним не скористався правом на нарахування податкової знижки за наслідками звітного податкового року, таке право на наступні податкові роки не переноситься.

Відповідно до частини першої статті 48 Основ законодавства України про охорону здоров'я застосування штучного запліднення та імплантації ембріона здійснюється згідно з умовами та порядком, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я, за медичними показаннями повнолітньої жінки, з якою проводиться така дія, за умови наявності письмової згоди подружжя, забезпечення анонімності донора та збереження лікарської таємниці.

Відмовляючи позивачеві в праві на отримання податкової знижки, яка передбачена підпунктом 166.3.6 статті 166 Податкового кодексу України на оплату допоміжних репродуктивних технологій, контролюючий орган зазначив, що при штучному заплідненні донором є чоловік, а платником податку, який має право на податкову знижку - жінка, з якою проводиться така дія. Тому, оскільки дії із допоміжних репродуктивних технологій проводились із жінкою, яка є дружиною позивача, відповідач прийшов до висновку, що саме вона має право на включення до податкової знижки у зменшення оподатковуваного доходу витрати на вказані послуги.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо необґрунтованості такої позиції відповідача.

Так, частиною першою та другою статті 61 Сімейного кодексу України (далі за текстом - СК України) об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об'єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя.

Дружина та чоловік відповідно до частини першої статті 63 СК України мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до статті 90 вказаного Кодексу дружина, чоловік взаємно зобов'язані брати участь у витратах, пов'язаних із хворобою або каліцтвом другого з подружжя.

Отже, як вірно зазначено судом першої інстанції, сімейне право закріплює принцип спільності майна подружжя, який означає об'єднання майна чоловіка і жінки (повністю або в певній частини) в єдину майнову масу та встановлення ряду спеціальних правил щодо його володіння, користування та розпорядження. Режим спільності майна подружжя означає, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, вважається спільним, якщо інше не встановлено домовленістю сторін; подружжя має рівні права щодо майна, яке належить їм на праві спільної сумісної власності; майно належить подружжю без визначення часток кожного з них у праві власності; права подружжя на майно визнаються рівними незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу); до тих пір, поки не буде доведено протилежне, вважається, що кожен з подружжя, який здійснює правочини щодо розпорядження спільним майном, діє в інтересах подружжя.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позивач діяв в інтересах подружжя, оплата послуг репродуктивних технологій, що надані дружині позивача, відбулась за рахунок коштів подружжя, що підтверджується квитанціями до прибуткового касового ордеру № 463 від 05.03.2014.

Судом першої інстанції встановлено, що за спільним рішенням подружжя, дружина не скористалася правом на податкову знижку.

За загальним правилом, платниками податків є суб'єкти податкових правовідносин, на яких за наявності об'єкта оподаткування покладено певний комплекс, як податкових та і загальних обов'язків, і прав, установлених законодавством, в тому числі, Сімейним кодексом України, а податкова знижка надається платнику податку, а не об'єкту оподаткування.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів прийшла до висновку, що суд першої інстанції обґрунтовано відхилив доводи податкового органа про відсутність у позивача права на отримання податкової знижки, яка передбачена підпунктом 166.3.6 пункту 166.3 статті 166 Податкового кодексу України на оплату допоміжних репродуктивних технологій.

За таких обставин, апеляційний суд вважає правильним висновок Черкаського окружного адміністративного суду про наявність правових підстав для задоволення вимог позивача про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови позивачеві в отриманні ним податкової знижки згідно з вимогами названих положень Податкового кодексу України на оплату допоміжних репродуктивних технологій відповідно до поданої декларації про майновий стан і доходи за 2014 рік.

Поряд з цим, відмовляючи у задоволенні вимог позивача в частині зобов'язання Державної податкової інспекції у м. Черкасах головного управління ДФС у Черкаській області вчинити дії щодо надання податкової знижки згідно вимог пп. 166.3.6 ст. 166 Податкового кодексу України на оплату допоміжних репродуктивних технологій, шляхом перерахування належних грошових коштів відповідно до поданої декларації про майновий стан і доходи за 2014 рік, суд першої інстанції виходив з того, що такі вимоги є формою втручання в дискреційні повноваження відповідача, виходять за межі завдань адміністративного судочинства, а тому не можуть бути задоволені.

В цій частині рішення суду першої інстанції сторонами не оскаржено, колегія суддів звертає увагу, що за правилами частини 1 статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Під час розгляду апеляційної скарги відповідача, судом апеляційної інстанції не встановлено порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Згідно з п. 13.1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 № 7, суд апеляційної інстанції не має права робити правові висновки щодо неоскарженої частини судового рішення.

Водночас, враховуючи приписи статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, в силу яких суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять, колегія суддів вважає правильною позицію суду попередньої інстанції щодо наявності підстав для зобов'язання ДПІ у м. Черкасах ГУ ДФС у Черкаській області повторно розглянути питання надання податкової знижки ОСОБА_5 згідно з вимогами пп. 166.3.6 ст. 166 Податкового кодексу України на оплату допоміжних репродуктивних технологій відповідно до поданої декларації про майновий стан і доходи за 2014 рік, з метою захисту прав, свобод та інтересів позивача.

Враховуючи викладене, судова колегія вважає рішення суду першої інстанції про часткове задоволення позову ОСОБА_5 законним і обґрунтованим, доводи, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження, оскаржувана постанова прийнята судом відповідно до норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Відповідно до ст. 200 КАС України - суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в справі, підтвердженими доказами, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то колегія суддів апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Черкасах Головного Управління Державної фіскальної служби у Черкаській області на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Державної податкової інспекції у м. Черкасах Головного Управління Державної фіскальної служби у Черкаській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - залишити без задоволення, а постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання ухвали в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя

Судді

Повний текст ухвали виготовлено 15 жовтня 2015 року

.

Головуючий суддя Губська О.А.

Судді: Грибан І.О.

Парінов А.Б.