Справа № 2-а-610/10
Суддя: Мохов Є. І.
Дата ухвалення: 2010-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Постанова

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2010 року

головуючого судді Кірієнко В.О.

при секретарі Дерека А.А.

за участю позивача ОСОБА_1 довір.

представника відповідача ОСОБА_2- довір.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 доУправління праці тасоціального захисту населення Волноваської райдержадміністрації, про визнання дій неправомірними тазобов'язання здійснити виплату недосплаченої допомоги на харчування дитини, у приміщенні суду за

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Волноваської райдержадміністрації, про визнання дій УПСЗН не правомірними та зобов'язання здійснити виплату недосплаченої допомоги на харчування дитини за 2005-2008рр. В обгрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_4 посилається на ч. 6 ст. ЗО Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» для неповнолітніх дітей передбачена щомісячна виплати на харчування дитини в розмірі 0,5 мінімальних заробітних плат.

Також позивачем зазначено, що Управління праці та соціального захисту населення Волноваської райдержадміністрації виплатило йому грошову допомогу на неповнолітню дитину:

з січня 2005р. по квітень 2007р. по 3,3 грн., з травня 2007р. по теперішній час по 16,5 грн.

Відповідач вказує на те, що Управління праці та соціального захисту населення Волноваської райдержадміністрації при виплаті розміру спірної допомоги керувалося Постановами Кабінету Міністрів України.

Позивач надає розрахунок суми недоотриманої грошової допомоги, яка складає за 2005-2008р.р. у сумі 7942,10 грн. на неповнолітню дитину.

Відповідач - Управління праці та соціального захисту населення Волноваської райдержадміністрації надав заперечення, де зазначив, що виплати, які проводилися УПСЗН Волноваської райдержадміністрації на оздоровлення згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали в наслідку Чорнобильської катастрофи» відповідно до ст.62 зазначеного Закону роз'яснення порядку застосування якого провадиться у порядку визначеному Кабінетом Міністрів України. При виплаті грошової компенсації на дітей УПСЗН Волноваської райдержадміністрації керується постановами КМУ від 26.07.1996 року № 836 та від 20.04.2007р. № 649.

В обґрунтування своїх заперечень відповідач посилається на ст. 99 КАС України, якою встановлено річний строк для звернення особи до адміністративного суду за захистом прав свобод та інтересів та вважає, що позивачем пропущено строк звернення до суду щодо вимог в частині виплати допомоги за період з 2005 по 2007 роки, що є підставою для відмови у задоволенні позову за зазначений період.

Дослідивши наявні докази у справі, ознайомившись з правовою позицією сторін, що викладена письмово, наявною в матеріалах справи, суд дійшов висновку про наступне.

Позивач має статус постраждалого громадянина внаслідок Чорнобильської катастрофи 2 категорії, що підтверджено посвідченням серії А № 514173. (а.с.З).

ОСОБА_3 є батьком неповнолітньої доньки - ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується паспорт сер. ВК № 440689 (а.с.11).

ОСОБА_3 є особою, на яку поширюється дія Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, як постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у зв'язку з чим знаходиться на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення.

З довідки Управління праці та соціального захисту населення Волноваської райдержадміністрації, який наданий позивачеві вбачається, що на за періоди: з грудня 2004р. по лютий 2005р. -9,90 грн. (березень 2005р.), березень 2005р. - 3,30 грн. (червень 2005р.), квітень 2005р. - 3,30 грн. (вересень 2005р.), травень -липень 2005р. - 9,90 грн. (жовтень 2005р.), серпень 2005р.- 13,20 грн., вересень-листопад 2005р. - 9,90 грн.(грудень 2005р.), грудень 2005р., січень-березень 2006р. - 13,20 грн.(березень2006р.), квітень 2006р.-3,30 грн.(квітень 2006р.), травень-червень 2006р. - 6,60 грн.(червень 2006р.), липень 2006р. -3,30 грн.(липень 2006р.), серпень 2006р. - 3,30 грн., вересень 2006р.- 3,30 грн. (вересень 2006р.), жовтень 2006р. - 3,30 грн.(жовтні 2006р.), листопад 2006р. - 3,30 грн.(листопад 2006р.) , грудень 2006р. - 3,30 грн. (грудень 2006р.), січень - березень 2007р. - 9,90 грн.(березень 2007р.), квітень 2007р. - 3,30 грн. (квітень 2007р.), квітень 2007р. - 2,64 грн. (травень 2007р.), травень - 2007р. - 16,50 грн.(червень 2007р.), червень 2007р. -16,50 грн.(серпень 2007р.), липень 2007р. - 16,50 грн. (вересень 2007р.), серпень - вересень 2007р. -

33,00 грн. (жовтень 2007р), жовтень 2007р. - 16,50 (листопад 2007р.), листопад -грудень 2007р. - 33,00 (січень 2008р.), січень 2008р.-16,50грн. (лютий 2008р.), лютий 2008р.- 16,50 грн. (березень 2008р.), березень 2008р. - 9,19 грн. (квітень 2008р.), березень - квітень 2008р. 23,81 грн. ( травень 2008р.), травень 2008р. -16,50 грн.(червень 2008р), червень 2008р. - 16,50 грн.(липень 2008р.), серпень 2008р.- 16,50 грн. (вересень 2008р.).

Відповідно до вимог п. 8 ч. 1 ст. 30 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» потерпілим дітям, зазначеним у пунктах 1-6 ст. 27 цього Закону та їх батькам надаються такі гарантовані державою компенсації та пільги: щомісячна виплата мінімальної заробітної плати сім»ям на кожну дитину шкільного віку, яка стала інвалідом або перебуває на диспансерному обліку внаслідок Чорнобильської катастрофи, а також дітям шкільного віку, батьки яких стали інвалідами І або II групи чи померли внаслідок Чорнобильської катастрофи, замість виплати передбаченої п. 6 цієї статті, якщо вказана дитина не перебуває на повному державному забезпеченні.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. ЗО «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» щомісячна виплата 50 процентів мінімальної заробітної плати незалежно від інших виплат на кожну дитину шкільного віку, яка на час настання вагітності матері, має підстави належати до категорії 1 або 2, або матері, яка на час настання вагітності або під час вагітності має підстави належати до категорії 1 або 2, а також на кожну дитину, яка проживала у зоні безумовного (обов'язкового) відселення з моменту аварії до прийняття постанови про відселення.

Відповідач сплачував позивачеві передбачену пунктом 8 частини 1 статті ЗО Закону щомісячну виплату, але у розмірі, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1996 року № 836 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 2004-2006 рік - 3.30 грн. щомісячно, з 2007 року 16.50 грн.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

При виплаті позивачеві щомісячних сум, передбачених ст. 30 Закону, відповідачем не були враховані вказані положення конституції України та вимоги п. 8 ч. 1 ст. 30 Закону, відповідно до яких сплаті за виниклих правовідносин підлягала щомісячна мінімальна заробітна плата й будь-який інший розмір щомісячної виплати на дітей Законом не встановлювався.

Відповідно до Закону України від 20.12.2005 року № 3235-1V «Про Державний бюджет України на 2006 рік» дію п. 8 ч. 1 ст. 30 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» зупинено на 2006 рік в частині виплати компенсацій і допоміг у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ст. 16 Конституції України, подолання наслідків катастрофи є обов'язком держави. Відповідно до ст. 22 Конституції України конституційні права та свободи гарантуються і не можуть бути відмінені. При прийнятті нових законів або внесення змін в діючі закони не допускається звуження змісту та об'єму існуючих прав та свобод.

Відповідно до ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства, суд при вирішенні справ керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України , а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. У разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Проте, дію абзацу другого частини четвертої статті 48 № 796 - XII зупинено на 2006 рік в частині виплати компенсацій і допомоги у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати згідно із Законом України від 20.12.2005 р. N 3235-ІУ. З огляду на це, спірна виплата за 2006 рік позивачу не може бути здійснена.

Крім того, пунктом 30 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» № 489-У від 19.12.2006 року «з метою приведення окремих норм законів у відповідність із цим Законом» дію абзаців 2-7 частини 4 статті 48 Закон 796 - XII в частині виплати допомоги на оздоровлення у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати зупинено і на 2007 рік. Однак, стаття 71 Закону 796-ХІІ, яка дієз 01.01.2007 року, вказує на неможливість призупинення дії норм цього закону іншими законами, крім законів про внесення змін до нього. Відповідних змін до норм спеціального Закону 796-ХІІ внесено не було.

Поряд з тим, 09.07.2007 року Конституційним Судом України у справі № 1-29/2007 (справа про соціальні гарантії громадян) ухвалено Рішення № 6-рп/2007, яке має преюдиціальне значення для судів при розгляді позовів щодо досліджених ним правовідносин, відповідно до якого, визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення, зокрема, п. 30 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» № 489-У від 19.12.2006 року.

Конституційний Суд України відзначив, що положеннями Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» не можуть скасовуватися чи змінюватися обсяги прав і обов'язків, пільг, компенсацій і гарантій громадян, передбачених іншими законами України, не можуть вноситися зміни, зупинятися дія

чинних законів України, а також встановлюватися інше (додаткове) правове регулювання відносин, що є предметом інших законів України.

Вищевикладене свідчить, що Відповідач зобов'язаний виплатити розмір спірної допомоги позивачу за 2005,2007 рік у відповідності до ст. 48 № 796 - XII, а саме у відповідності до розміру мінімальної заробітної плати.

Відповідно до Ст. 1 Закону України «Про встановлення розміру мінімальної заробітної плати на 2003 рік» від 26 грудня 2002 року № 372-ІУ розмір мінімальної заробітної плати встановлений з 1 січня 2003 р. у розмірі 185 грн. на місяць, з 1 грудня 2003 р. -237 грн. на місяць. Відповідно до ст. 89 Закону України «Про Державний бюджет України на 2004 рік» розмір мінімальної заробітної плати встановлений з 1 січня 2004 року у розмірі 205 гривень на місяць, а з 1 вересня 2004 року - 237 гривень на місяць. Відповідно до ст. 83 Закону України «Про Державний бюджет України на 2005 рік» розмір мінімальної заробітної плати встановлений з 1 січня 2005 р. у розмірі 262 гривні на місяць, з 1 квітня 2005 р. - 290 грн. на місяць, з 1 липня 2005 р. - 310 грн. на місяць, з 1 вересня 2005 року - 332 гривні. Відповідно до ст. 76 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» розмір мінімальної заробітної плати встановлений з 1 січня 2007 року - 400 гривень на місяць, з 1 квітня 2007 року - 420 гривень, з 01.07.2007 - 440 грн. Відповідно до ст. 59. «Про державний бюджет 2008 рік» розмір мінімальної заробітної плати встановлений з 1 січня 2008 року розмір мінімальної заробітної плати 515 гривень, з 1 квітня 2008 року - 525 гривень, з 1 жовтня 2008 року - 545 гривень та з 1 грудня 2008 року - 605 гривень на місяць.

Таким чином, позивач повинен був отримати щорічну допомогу на неповнолітню дитину ОСОБА_5

Г.О.: за 2005, 2007 по жовтень 2008р. у розмірі:

131хЗ(2005)+145хЗ(2005)+155х2(2005)+166х4(2005)+200хЗ(2007)+210хЗ(2007)+220х6(2007)+275,5хЗ(2008)+ 262,5х6(2008)=6753,50 грн. -371,94 грн. =6381,56 грн.

Суд не приймає доводи відповідача щодо пропуску позивачем строку на звернення до адміністративного суду, передбаченого ст. 99 КАС України з огляду на те, що відповідно до вимог ст.268 Цивільного кодексу України, вимоги щодо позовної давності не поширюються на спори про визнання незаконними правових актів органів владних повноважень або органів місцевого самоврядування якими порушується права власності позивача або інше речове право.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково та стягнути з відповідача недоотримані суми, які передбачені дітям п. 6 ст. 30 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Керуючись ст.ст.2-15, 9, 17-18,33-35,41-42,47-51,56-59,69-71,79,86,87,94,99, 104-107, 110-112, 121, 122-143, 151-154, 158, 162, 163, 167, 185-186,254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 до Управління праці та соціального захисту населення Волноваської райдержадміністрації про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити виплату недосплаченої допомоги на харчування дитини - задовольнити повністю.

Визнати неправомірною відмову Управління праці та соціального захисту населення Волноваської райдержадміністрації в виплаті ОСОБА_3. грошової допомоги на неповнолітню дитину.

Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Волноваської райдержадміністрації недоотриману суму грошової допомоги за 2005, 2007, 2008 роки у розмірі 6381,56 грн. на користь ОСОБА_3

Заяву про апеляційне оскарження постанови суду може бути подано протягом десяти днів з дня складення постанови в повному обсязі до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Донецького апеляційного адміністративного

суду через Донецький окружний адміністративний суд протягом двадцяти днів після подання заяви про

апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без

попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя