Справа № 2а-276/10
Суддя: Довгополов О.М.
Дата ухвалення: 2012-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2012 р. < Текст >Справа № 32019/11

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого: Довгополова О.М.,

суддів: Глушка І.В., Святецького В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами у м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Підволочиському районі Тернопільської області на постанову Підволочиського районного суду Тернопільської області від 26 жовтня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Підволочиському районі Тернопільської області про нарахування недоплаченої соціальної державної допомоги як дитині війни , -

ВСТАНОВИВ

04 жовтня 2010 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання протиправними дій відповідача щодо ненарахування та невиплати підвищення до пенсії відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», зобовязання відповідача здійснити перерахунок та виплату за 2007, 2008, 2009 роки по день ухвалення судового рішення підвищення до пенсії відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, що розраховується згідно ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Постановою Підволочиського районного суду Тернопільської області від 26 жовтня 2010 року позов задоволено частково: зобовязано відповідача провести перерахунок та виплату позивачу підвищення до пенсії, передбачене ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" від 18.11.2004 року № 2195-VI у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, за період з 04.04.2010 року по 26.10.2010 року з врахуванням виплачених сум. Адміністративний позов в частині звернення позивача до управління Пенсійного фонду України в Підволочиському районі Тернопільської області про зобов»язання відповідача проведення перерахунку пенсії та виплату недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", що поданий з порушенням строку звернення до суду з адміністративним позовом залишено ез розгляду.

Рішення суду оскаржив відповідач, у скарзі покликаючись на порушення норм матеріального права, просить постанову скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до п.2 частини 1 статті 197 КАС УКраїни суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної із сторін, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомленні про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи наявність вищевказаних умов, суд вважає можливим здійснювати розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку про відмову в її задоволенні, враховуючи наступне.

Встановлено, що позивач є дитиною війни, що підтверджується відповідним посвідченням.

Відповідно до статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" від 18.11.2004 року № 2195 (далі - Закон № 2195) дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, розмір якої, у свою чергу, обчислюється за правилами, встановленими частиною 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", оскільки у законодавстві відсутні інші правила визначення такої пенсії.

При цьому колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 99 КАС України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин та розгляду справи в суді першої інстанції) для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини 1 статті 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Судом першої інстанції вірно залишено без розгляду адміністративний позов за період з 2007 року по 03 квітня 2010 року, оскільки позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до адміністративного суду без поважних причин.

Оскільки з 04.04.2010 року відсутні обмеження щодо здійснення виплат згідно зі статтею 6 Закону № 2195, - позовні вимоги підлягають задоволенню у частині нарахування та виплати підвищення до пенсії за період з 04.04.2010 року по 26.10.2010 року.

Отже, постанова залишається без змін.

Керуючись статями 99, 100, 195, 197 ч. 1 п. 2, ст.ст. 198, 200, 205 ч. 1, ст.ст. 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Підволочиському районі Тернопільської області залишити без задоволення, постанову Підволочиського районного суду Тернопільської області від 26 жовтня 2010 року у справі № 2-а-276/10 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили.

Головуючий: О.М. Довгополов

Судді: І.В. Глушко

ОСОБА_2