Справа № 740/3778/15-а
Суддя: Василенко Я.М.
Дата ухвалення: 2015-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 740/3778/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Бережняк В.Д. Суддя-доповідач: Василенко Я.М.
У Х В А Л А

Іменем України

13 жовтня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенка Я.М.,

суддів Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Ніжині та Ніжинському районі Чернігівської області на постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 07.09.2015 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в м. Ніжині та Ніжинському районі Чернігівської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив: визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в м. Ніжині та Ніжинському районі Чернігівської області щодо відмови йому в призначенні пільгової пенсії за віком по Списку № 2 відповідно до п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»; зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Ніжині та Ніжинському районі Чернігівської області призначити та проводити виплату йому пільгової пенсії за віком по Списку №2 відповідно до п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з дня подачі заяви про призначення пенсії, тобто з 09.07.2015.

Постановою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 07.09.2015 позовні вимоги задоволено.

Не погоджуючись з вищезазначеним судовим рішенням відповідачем подана апеляційна скарга, в якій він просить скасувати постанову суду першої інстанції, як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального і процесуального права, та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 з 07.06.1995 по 30.09.2002, з 01.10.2002 по 31.12.2003, з 01.01.2004 по 12.06.2005 працював повний робочий день і на інші роботи не залучався на виробничому підприємстві теплових мереж «Ніжинтеплокомуненерго», виконував різання і ручне зварювання, за професією електрогазозварник, що підтверджується копією трудової книжки (а.с.12-15) та копією довідки від 04.07.2015 № 01-07/998 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, виданої ТОВ «НіжинТеплоМережі» (а.с.27).

Довідкою від 15.06.2015 № 01-07/1037, виданою ТОВ «НіжинТеплоМережі» підтверджується той факт, що на підприємстві ВПТМ «Ніжинтеплокомуненерго» була проведена атестація робочих місць за умовами праці на підтвердження права на пільгові пенсії у відповідності до «Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці», затвердженого постановою КМ України від 01.08.1992 року № 442, виданий наказ по підприємству № 56а від 16.03.1994 «Про результати атестації робочих місць», (а.с.28)

Згідно з вказаною довідкою у період до 2002 року державна експертиза умов праці була необов'язковою, достатнім вважалося наявність атестації робочих місць за умовами праці. Тільки постановою КМ України від 11.04.2002 № 497 внесені доповнення до вищевказаної постанови про обов'язковість проведення державної експертизи умов праці.

Відповідно до довідки Департаменту соціального захисту населення обласної державної адміністрації від 23.07.2015№ 08-21/7426, експертизу якості умов праці на ТОВ «НіжинТеплоМережі» було проведено у 2007 році, згідно наказу № 77 від 08.04.2005 за вперше наданими матеріалами. Відповідно до п.1.5 Методичних рекомендацій для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затверджених Постановою КМ України від 01.09.1992 № 41 періодичність атестації встановлюється підприємством, але не рідше одного разу на 5 років, (а.с.35)

Позивачем надавались картки умов праці за 1994 рік, 1997 рік, 2000 рік, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, трудова книжка із записом про витяг із Зазначеного наказу на адресу відповідача, але вони не були взяті до уваги.

09.07.2015 ОСОБА_2 звернувся до управління Пенсійного фонду України в м. Ніжині та Ніжинському районі Чернігівської області про призначення пільгової пенсії за Списком № 2, відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Листом від 28.07.2015 № 4200/03-12 управлінням Пенсійного фонду України в м. Ніжині та Ніжинському районі Чернігівської області позивачу відмовлено в призначенні пільгової пенсії з посиланням на те, у позивача недостатньо пільгового стажу роботи по Списку № 2, а тому для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 немає законних підстав.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що відмова відповідача в призначенні пільгової пенсії є неправомірною, а тому позов підлягає задоволенню.

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що у позивача недостатньо стажу по Списку № 2, а тому підстав для призначення пенсії із зниженням пенсійного віку відповідно до пункту «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» немає.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції та вважає доводи апелянта безпідставними, враховуючи наступне.

Відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону України, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам.

Статтею 100 вищевказаного Закону України передбачено, що особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12 цього ж Закону України, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13 - 14 цього Закону України, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Порядком застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383 встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, які були чинні на період роботи особи. При цьому до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків.

Відповідно до ст. 48 Кодексу Законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Окрім цього, статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів зазначає, що матеріалами справи, а саме трудовою книжкою та довідкою від 04.07.2015 № 01-07/998 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, виданої ТОВ «НіжинТеплоМережі» підтверджується необхідний трудовий стаж для призначення пенсії, передбачений ст. 13 цього Закону, а тому позов ОСОБА_2 підлягає задоволенню, що вірно встановлено судом першої інстанції.

Доводи апелянта про те, що період роботи позивача з 07.06.1995 по 08.04.2005 не можна зараховувати до пільгового стажу з підстав непроведення атестації робочих місць на ТОВ «НіжинТеплоМережі» в даний період, є безпідставними, з огляду на те, що не проведення атестації не може позбавити громадян їх конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсій за віком на пільгових умовах, відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 15.10.2013 у справі № К/9991/80190/11.

Посилання апелянта на те, що у позивача недостатньо стажу по Списку № 2, а тому підстав для призначення пенсії із зниженням пенсійного віку відповідно до пункту «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» немає, не беруться колегією суддів до уваги, оскільки позивачем для підтвердження стажу на призначення пенсії на пільгових умовах було надано копію трудової книжки та довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, з яких чітко вбачається, що позивач працював на посадах, які дають йому право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 2.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 200 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 122, 183-2, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Ніжині та Ніжинському районі Чернігівської області залишити без задоволення, а постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 07.09.2015 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Кузьменко В.В.,

Шурко О.І.

.

Головуючий суддя Василенко Я.М.

Судді: Кузьменко В. В.

Шурко О.І.