Справа № 2а-7674/12/1370
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2015-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2015 року Справа № 876/5079/13

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Обрізко І.М.

суддів Левицької Н.Г., Сапіги В.П.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Львові апеляційну скаргу Городоцької районної державної адміністрації Львівської області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2012 року по справі за позовом прокурора Городоцького району Львівської області до Городоцької районної державної адміністрації Львівської області за участю третьої особи - управління Держкомзему у Городоцькому районі Львівської області про визнання протиправним та скасування розпорядження про продаж земельної ділянки,-

В С Т А Н О В И В:

Прокуратура Городоцького району Львівської області звернулася до суду з адміністративним позовом до Городоцької районної державної адміністрації Львівської області, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати розпорядження голови Городоцької районної державної адміністрації № 100 від 14 лютого 2012 року «Про продаж у власність на земельних торгах (аукціоні) земельної ділянки для розміщення підприємства з обробки каменю та виробів із нього за межами смт. Великий Любінь».

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що оскаржуване розпорядження відповідача є незаконним і підлягає скасуванню, оскільки останній вийшов за межі наданих йому згідно ч. 3 ст. 122 ЗК України повноважень щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування.

Оскаржуваною постановою Львівського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2012 року позовні вимоги задоволено повністю. Суд виходив з того, що повноважень щодо продажу земельної ділянки для цілей, визначених у розпорядженні голови Городоцької районної державної адміністрації Львівської області від 14 лютого 2012 року № 100, Городоцька районна державна адміністрація Львівської області не мала.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, сторона відповідача подала апеляційну скаргу, з якої із-за порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідності висновків суду обставинам справи, просить його скасувати та постановити рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Покликання апелянта маються на те, що судом першої інстанції було неправильно протлумачено п. «в» ч. 3 ст. 122 ЗК України, а Городоцька районна державна адміністрація мала право на розпорядження земельною ділянкою, тому оспорюване розпорядження є правомірним.

У разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів (п.2 ч. 1 ст. 197 КАС України із змінами і доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 07.07.2010 року N 2453-VI), що є достатнім для розгляду даної справи.

Судова колегія заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне її відхилити.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що прокуратурою Городоцького району Львівської області проведено перевірку з питань додержання вимог законів у сфері раціонального використання та охорони земель, якою встановлено, що відповідно до розпорядження голови Городоцької районної державної адміністрації Львівської області № 100 від 14 лютого 2012 року «Про продаж у власність на земельних торгах (аукціоні) земельної ділянки для розміщення підприємства з обробки каменю та виробів із нього за межами смт. Великий Любінь» вирішено продати у власність для розміщення підприємства з обробки каменю та виробів із нього земельну ділянку площею 0,2000 га, яка розташована за межами смт. Великий Любінь, Городоцького району Львівської області на конкурентних засадах, шляхом проведення земельних торгів (аукціону) на умовах, передбачених п. 4-9 розпорядження голови Городоцької районної державної адміністрації № 872 від 16 листопада 2011 року.

10 травня 2012 року прокуратурою Городоцького району Львівської області внесено протест на розпорядження голови Городоцької районної державної адміністрації № 100 від 14 лютого 2012 року «Про продаж у власність на земельних торгах (аукціоні) земельної ділянки для розміщення підприємства з обробки каменю та виробів із нього за межами смт. Великий Любінь» із вимогою скасувати вказане розпорядження як незаконне (а.с. 8).

18 травня 2012 року листом за вих. № 02-17/2088 Городоцька районна державна адміністрація вказаний вище протест прокурора Городоцького району Львівської області відхилила. В якості підстав для відхилення протесту було зазначено те, що Городоцька районна державна адміністрація при прийнятті оспорюваного розпорядження діяла відповідно до вимог ЗК України, адже в п. «в» ч. 3 ст. 122 ЗК України законодавцем було вжито слово «тощо», що дає підстави вважати невичерпним перелік підстав для передачі земельних ділянок із земель державної власності у власність або у користування.

Судом встановлено, що відповідно до п. «в» ч. 3 ст. 122 ЗК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), районні державні адміністрації на їх території надають земельні ділянки із земель державної власності у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для:

а) сільськогосподарського використання;

б) ведення водного господарства, крім випадків, передбачених частиною сьомою цієї статті;

в) будівництва об'єктів, пов'язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо) з урахуванням вимог частини шостої цієї статті, крім випадків, визначених частиною сьомою цієї статті.

Згідно з ч. 4 ст. 122 ЗК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), обласні державні адміністрації передають земельні ділянки на їх території із земель державної власності у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів для всіх потреб, крім випадків, визначених частинами третьою, сьомою цієї статті.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судова колегія вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції, що земельна ділянка, дозвіл на продаж якої надано Городоцькою районною державною адміністрацією знаходиться за межами населеного пункту -смт. Великий Любінь, що не оспорюється стороною відповідача, а отже, така земельна ділянка могла бути надана для сільськогосподарського використання, ведення водного господарства або будівництва об'єктів пов'язаних із обслуговуванням жителів територіальної громади району.

При цьому, в своїх запереченнях на адміністративний позов, Городоцька районна державна адміністрація вказує, що об'єктами, пов'язаними з обслуговуванням жителів територіальної громади району, відповідно до ст. 122 ЗК України можуть бути не тільки перелічені в п. 3 цієї статті (школи, заклади культури, лікарні, підприємства торгівлі), а й інші. Коло об'єктів є невичерпним, а можливість віднесення запланованого для будівництва об'єкта до таких, що пов'язані з обслуговуванням жителів територіальної громади район, законом не врегульована.

Колегія суддів зазначає, що розвиток інфраструктури територіальної громади передбачає забезпечення соціально-економічних, культурних, оздоровчих або інших потреб жителів району, а також однакове задоволення потреб всіх без винятку жителів відповідної територіальної громади.

Для однакового задоволення потреб жителів відповідної територіальної громади, органами державної влади та місцевого самоврядування здійснюється стратегічне планування та прогнозування соціально-економічного розвитку певної території, що супроводжується в тому числі складанням інвестиційного паспорту, який відображує соціально-економічні, культурні, оздоровчі потреби жителів відповідної територіальної громади, необхідність благоустрою та можливі інвестиційні ризики з урахуванням характерних властивостей певної території.

Водночас, судом першої інстанції встановлено, що Городоцькою районною державною адміністрацією прийнято розпорядження № 100 від 14 лютого 2012 року за результатами розгляду відповідного листа ПП «Фірма «Сомгіз» від 20 грудня 2011 року № 248 щодо виконання робіт, пов'язаних із продажем у власність на земельних торгах (аукціоні) земельної ділянки для розміщення підприємства з обробки каменю. Будь-яких доказів щодо вивчення соціально-економічних та статистичних обґрунтувань щодо необхідності у територіальної громади потреб щодо розміщення підприємства з обробки каменю та виробів з нього. Крім того, відповідачем не надано доказів того, що метою розміщення такого підприємства є забезпечення соціально-економічних, культурних, оздоровчих або інших потреб жителів району, благоустрій відповідної території.

Представником відповідача до матеріалів справи долучено документи про виготовлення технічної документації, зокрема, копію розпорядження голови Городоцької районної державної адміністрації № 872 від 16.11.2011 року «Про затвердження звіту про експертну грошову оцінку і технічного паспорта земельної ділянки, яка підлягає продажу у власність на земельних торгах (аукціоні) для розміщення підприємства з обробки каменю та виробів із нього за межами смт. Великий Любінь» та копію технічного паспорта земельної ділянки для продажу на земельних торгах (аукціоні) під розміщення підприємства з обробки каменю та виробів з нього, затвердженого в.о.начальника Управління Держкомзему у Городоцькому районі 17.11.2011 року, з яких вбачається, що вказана земельна ділянка розташована на землях колишнього господарського двору (землі сільськогосподарського призначення), вільна від забудови, тобто продажу для обслуговування уже існуючих будівель не підлягала.

Пунктом 12 Перехідних положень ЗК України встановлено, що до розмежування земель державної та комунальної власності повноважень щодо розпорядження землями (крім земель, переданих у приватну власність та земель, зазначених в абзаці третьому цього пункту) в межах населених пунктів здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами насалених пунктів - відповідні органи виконавчої влади.

Тобто колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що повноважень щодо продажу земельної ділянки для цілей, визначених у розпорядженні голови Городоцької районної державної адміністрації Львівської області № 100 від 14 лютого 2012 року, Городоцька районна державна адміністрація Львівської області не мала.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також відсутня невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 195, 196 ч.4, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, Львівський апеляційний адміністративний суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Городоцької районної державної адміністрації Львівської області залишити без задоволення, постанову Львівського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2012 року у справі № 2а -7674/12/1370 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена протягом двадцяти днів, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя І.М. Обрізко

Судді Н.Г. Левицька

В.П. Сапіга