Справа № 819/1352/15
Суддя: Глушко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2015-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2015 року Справа № 876/6995/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Глушка І.В.

суддів: Коваля Р.Й., Макарика В.Я.

за участю секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 04.06.2015 р. по справі за позовом ОСОБА_1 до управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді,-

встановив:

15.05.2015 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідача - управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді.

У позовній заяві просить суд:

-скасувати Наказ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області "Про грубе порушення службової дисципліни окремими працівниками ВБЗПТЛ КМ УМВС України в області та покарання винних" № 613 від 09 квітня 2015 року в частині звільнення лейтенанта міліції ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ за ст. 64 "Є" Положення про проходження служби;

-скасувати Наказ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області "По особовому складу" №96 о/с від 09 квітня 2015 року в частині звільнення з органів внутрішніх справ в запас Збройних сил за п. 64 "Є" (за порушення дисципліни) Положення... лейтенанта міліції ОСОБА_1, оперуповноваженого відділу боротьби зі злочинами, пов'язаними з торгівлею людьми КМ УМВС України в Тернопільській області;

-поновити ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого відділу боротьби зі злочинами, пов'язаними з торгівлею людьми КМ УМВС України в Тернопільській області з 09 квітня 2015 року;

-зобов'язати Управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області виплатити середньомісячне грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з моменту звільнення позивача з органів внутрішніх справ з 09 квітня 2015 року до моменту винесення рішення у даній справі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивача протиправно звільнено з роботи за результатами висновку службового розслідування, оскільки таке дисциплінарне стягнення не відповідає фактичним обставинам справи, не враховано попередньої бездоганної поведінки позивача по службі, його службової характеристики. Відповідачем також порушено закріплений в Конституції України принцип презумпції невинуватості.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 04.06.2015 р. адміністративний позов задоволено.

Скасовано п. 1 Наказу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області "Про грубе порушення службової дисципліни окремими працівниками ВБЗПТЛ КМ УМВС України в області та покарання винних" №613 від 09 квітня 2015 року в частині звільнення лейтенанта міліції ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ за ст. 64 "Є" Положення про проходження служби.

Скасовано Наказ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області "По особовому складу" №96 о/с від 09 квітня 2015 року в частині звільнення з органів внутрішніх справ в запас Збройних сил за п. 64 "Є" (за порушення дисципліни) Положення... лейтенанта міліції ОСОБА_1, оперуповноваженого відділу боротьби зі злочинами, пов'язаними з торгівлею людьми КМ УМВС України в Тернопільській області.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого відділу боротьби зі злочинами, пов'язаними з торгівлею людьми КМ УМВС України в Тернопільській області з 09 квітня 2015 року.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, з помилковим застосуванням норм матеріального права, порушенням норм процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зокрема посилається на те, що в ході документування кримінальних правопорушень було виявлено факти порушень законності та службової дисципліни оперуповноваженим відділу боротьби зі злочинами, пов'язаними з торгівлею людьми КМ УМВС України в Тернопільській області старшим лейтенантом міліції ОСОБА_2 та оперуповноваженим відділу боротьби зі злочинами пов'язаними з торгівлею людьми КМ УМВС України в Тернопільській області лейтенантом міліції ОСОБА_1 Факт грубого порушення службової дисципліни в ході проведення службового розслідування був підтверджений. Позивач скоїв проступок, який не сумісний з подальшим проходженням служби. За порушення службової дисципліни, свідоме ігнорування вимог Закону України "Про дисциплінарний статут ОВС України" та наказів МВС України № 81-07, № 157-07 № 90-10 та 155-12, що проявилося у підтриманні неділових стосунків всупереч інтересів служби, не припинення та не повідомлення про скоєння неправомірних дій, що призвело до надзвичайної події, начальником УМВС в межах службових повноважень було прийняте рішення про звільнення останнього з ОВС за ст.64 "Є" Положення про проходження служби в ОВС.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід задовольнити, а оскаржувану постанову скасувати, з наступних підстав.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про міліцію» від 20.12.1990 року № 565-XII, міліція в Україні - державний озброєний орган виконавчої влади, який захищає життя, здоров'я, права і свободи громадян, власність, природне середовище, інтереси суспільства і держави від протиправних посягань.

Статтею 4 Закону України «Про міліцію» передбачено, що правовою основою діяльності міліції є: Конституція України, цей Закон, інші законодавчі акти України, постанови Верховної Ради України, укази Президента України, постанови Кабінету Міністрів України, нормативні акти Міністерства внутрішніх справ України, Загальна декларація прав людини, міжнародні правові норми, ратифіковані у встановленому порядку.

Частиною 1 статті 18 Закону України «Про міліцію» визначено, що порядок та умови проходження служби в міліції регламентуються Положенням про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ, затверджуваним Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.2 Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженим постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29 липня 1991 року № 114, звання лейтенант міліції, в якому перебував позивач, відноситься до осіб середнього начальницького складу.

Згідно підпункту «є» пункту 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік): за порушення дисципліни.

Сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ стосовно її дотримання, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень визначає Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України, затверджений Законом України від 22.02.2006 року №3460- IV.

Згідно ст.1 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України», службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Службова дисципліна в органах внутрішніх справ досягається:

створенням належних умов проходження служби особами рядового і начальницького складу;

набуттям високого рівня професіоналізму;

забезпеченням гласності та об'єктивності під час проведення оцінки результатів службової діяльності;

дотриманням законності і статутного порядку;

повсякденною вимогливістю начальників до підлеглих, постійною турботою про них, виявленням поваги до їх особистої гідності;

вихованням в осіб рядового і начальницького складу високих моральних і ділових якостей;

забезпеченням соціальної справедливості та високого рівня соціально-правового захисту;

умілим поєднанням і правильним застосуванням заходів переконання, примусу, дисциплінарного та громадського впливу;

належним виконанням умов контракту про проходження служби.

Згідно ст.7 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України», службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу:

дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників;

захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави;

поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу;

дотримуватися норм професійної та службової етики;

берегти державну таємницю;

у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб;

стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою;

постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень;

сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку;

виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету;

з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють;

берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку.

У разі виявлення порушень законодавства, зловживань чи інших правопорушень у службовій діяльності особа рядового або начальницького складу повинна вжити заходів щодо припинення цих порушень та доповісти про це безпосередньому або старшому прямому начальникові.

Статтею 12 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» передбачено види дисциплінарних стягнень.

Так, на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень:

1) усне зауваження;

2) зауваження;

3) догана;

4) сувора догана;

5) попередження про неповну посадову відповідність;

6) звільнення з посади;

7) пониження в спеціальному званні на один ступінь;

8) звільнення з органів внутрішніх справ.

Стаття 14 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» регламентує порядок накладання дисциплінарних стягнень.

Так, з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць.

Забороняється проводити службове розслідування особам, які є підлеглими порушника, а також особам - співучасникам проступку або зацікавленим у наслідках розслідування. Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника порушника.

Порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України.

Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення.

Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ.

Оголошувати дисциплінарне стягнення особі начальницького складу в присутності його підлеглих заборонено.

Зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу.

За кожне порушення службової дисципліни накладається лише одне дисциплінарне стягнення. У разі порушення службової дисципліни кількома особами дисциплінарне стягнення накладається на кожного окремо.

При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

У разі вчинення незначного порушення службової дисципліни начальник може обмежитись усним попередженням особи рядового або начальницького складу щодо необхідності суворого додержання службової дисципліни.

У разі притягнення до дисциплінарної відповідальності осіб рядового і начальницького складу, які мають дисциплінарне стягнення і знову допустили порушення службової дисципліни, дисциплінарне стягнення, що накладається, має бути більш суворим, ніж попереднє.

У разі повторного вчинення особою рядового або начальницького складу незначного проступку з урахуванням його нетяжкості, сумлінного ставлення цієї особи до виконання службових обов'язків, нетривалого перебування на посаді (до шести місяців) та з інших поважних причин начальник може обмежитися раніше накладеним на таку особу дисциплінарним стягненням.

Дисциплінарні стягнення у вигляді пониження в спеціальному званні на один ступінь на осіб, які мають перші спеціальні звання, і звільнення з посади на осіб, які обіймають посади найнижчого рівня, не накладаються.

Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Особа рядового або начальницького складу органу внутрішніх справ, яка повідомила про порушення вимог Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції" іншим працівником міліції, не може бути звільнена із служби чи змушена до звільнення або притягнута до дисциплінарної відповідальності у зв'язку з таким повідомленням.

Рішення про звільнення або притягнення до дисциплінарної відповідальності таких осіб оскаржується в установленому законом порядку.

З метою виявлення причин та умов, що сприяли вчиненню корупційного правопорушення або невиконанню вимог Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції", за поданням спеціально уповноваженого суб'єкта у сфері протидії корупції за рішенням начальника органу, який має право приймати або звільняти із служби особу, яка вчинила таке правопорушення, проводиться службове розслідування.

Так, судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 - лейтенант міліції, перебував на службі в Управлінні МВС України в Тернопільській області на посаді оперуповноваженого ВБЗПТЛ КМ УМВС України в Тернопільській області.

До УМВС України в Тернопільській області надійшла інформація про те, що прокуратурою Тернопільської області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за №0000163 від 07 квітня 2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України відносно ОСОБА_1 та інших осіб.

З наданої інформації вбачається, що в ході досудового розслідування було встановлено, що 28 березня 2015 року ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_2 умисно, заздалегідь домовившись про незаконне заволодіння грошовими коштами іноземців шляхом застосування погроз до них у вигляді обмеження їх можливості перебування на території України та продовження навчання, у зв'язку з нібито виявленням у них наркотичних засобів, близько 17 години 00 хвилин прибули автомобілем в АДРЕСА_1. Після цього, ОСОБА_3 зайшов до будинку, що за вищевказаною адресою, де перебували громадянин Сербії ОСОБА_7 та його брат, з якими став вживати наркотичні засоби.

В подальшому, близько 18 год. 00 хв. ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_2, знаючи про вживання ОСОБА_3 з ОСОБА_7 та його братом наркотичних засобів, діючи за попередньою змовою, умисно, діючи з корисливих мотивів, з метою незаконного заволодіння грошовими коштами ОСОБА_7, не маючи законних підстав зайшли в будинок в АДРЕСА_1 і погрожуючи викриттям його у вчиненні злочину, передбаченого ст.307 КК України, а саме - незаконного придбання та зберігання наркотичних засобів, стали погрожувати йому обмеженням прав в можливості перебування на території України та продовженні навчання, за що вимагали та незаконно одержали від нього грошові кошти в сумі 7000 гривень.

07 квітня 2015 року об 22 год. 40 хв. ОСОБА_1 було затримано в порядку ст.208 КПК України. 08 квітня 2015 року ОСОБА_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України.

10 квітня 2015 року ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області відносно ОСОБА_1 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, з одночасним визначенням застави ОСОБА_1 у розмірі 20 мінімальних заробітних плат, що становить 24360 (двадцять чотири тисячі шістдесят) гривень.

У зв'язку із внесенням зазначеної суми застави, 14 квітня 2015 року ОСОБА_1 було звільнено з-під варти.

На підставі одержаної інформації про проведення прокуратурою Тернопільської області кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000163 від 07 квітня 2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України відносно ОСОБА_1, УМВС України в Тернопільській області було ініційовано проведення службового розслідування.

За результатами проведення службового розслідування відносно ОСОБА_1 наказом УМВС України в Тернопільській області від 09.04.2015 №96 о/с на виконання наказу УМВС України в Тернопільській області від 09.04.2015 № 613 ОСОБА_1 було звільнено з посади оперуповноваженого ВБЗПТЛ КМ УМВС України в Тернопільській області на підставі п.64 "є" Положення про походження служби в органах внутрішніх справ.

Про винесення даного наказу ОСОБА_1 було повідомлено листом УКЗ УМВС України в Тернопільській області від 09.04.2015 за вих. номером 2/9-989, з яким позивач ознайомився лише 15 квітня 2015 року, у зв'язку із перебуванням під вартою до 14.04.2015 року.

Відповідно до ч.1 ст.69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно ч.1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В силу ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Частиною 4 ст.71 КАС України передбачено, що суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов'язку суд витребовує названі документи та матеріали.

Керуючись вищенаведеними правовими нормами, суд апеляційної інстанції як письмові докази у справі, бере до уваги наявні у матеріалах справи : Висновок службового розслідування за фактом грубого порушення законності та службової дисципліни оперуповноваженими ВБЗПТЛ КМ УМВС України в області старшим лейтенантом міліції ОСОБА_2 та лейтенантом міліції ОСОБА_1 (а.с.33-34); пояснення ОСОБА_1 від 08.04.2015 року (а.с.29-30); протокол допиту потерпілого ОСОБА_7 від 07.04.2015 року (а.с.36-37); функціональні обов'язки оперуповноваженого ВБЗПТЛ КМ УМВС України ОСОБА_1 (а.с.40-41) тощо.

Так, на виконання вимог статті 14 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» службовим розслідуванням встановлено, що 28.03.2015 року за попередньою згодою старший лейтенант міліції ОСОБА_2 та лейтенант міліції ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_4 та гр. ОСОБА_3 прибули до будинку жителів Тернопільського району гр. ОСОБА_8 та гр. Сербії ОСОБА_7, у якого на той час знаходився його брат громадянин ОСОБА_9 Після того гр. ОСОБА_3 зайшов до вищевказаного помешкання та почав вживати наркотичні засоби із іноземними громадянами.

Через деякий час, до будинку зайшли гр.гр. ОСОБА_5, ОСОБА_4, старший лейтенант міліції ОСОБА_2 та лейтенант міліції ОСОБА_1, де останні представившись працівниками міліції, почали здійснювати перевірку документів законності перебування на території України присутніх іноземців без жодних на те законних підстав, та виявивши факт вживання наркотичних речовин, не вжили законних заходів щодо документування вказаного правопорушення.

Так, перевірка дозвільних документів іноземців здійснюється за визначеними нормативними документами підставами, яких у старшого лейтенанта міліції ОСОБА_2 та лейтенанта міліції ОСОБА_1 не було. Крім цього, вказані працівники міліції не доповіли своєму керівництву про здійснення таких заходів, не припинили підготовку інших осіб до протиправних дій стосовно іноземних громадян та не вжили жодних заходів щодо належного документування виявлених порушень.

У подальшому, вищевказані іноземні громадяни були вимушені надати грошові кошти в сумі 1400 грн, а згодом додатково 7000 грн. за не притягнення їх до відповідальності за скоєне правопорушення. Вказана сума грошових коштів в подальшому була розділена серед усіх учасників події рівними частинами.

Опитаний з цього приводу лейтенант міліції ОСОБА_1 у своєму поясненні повністю підтвердив вищезазначені факти.

Опитані з цього приводу гр.гр. ОСОБА_8, гр. ОСОБА_7 та ОСОБА_9 повністю підтвердили вищевказані обставини, а також під час проведення слідчої дії - впізнання чітко вказали на старшого лейтенанта міліції ОСОБА_2, лейтенанта міліції ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_4 та ОСОБА_3

За даним фактом СУ УМВС України в Тернопільській області 07.04.2015 року розпочато кримінальне провадження № 0000163 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.189 КК України.

У зв'язку із причетністю до вчинення кримінального правопорушення працівників правоохоронних органів, матеріали кримінального провадження скеровано в прокуратуру Тернопільської області.

08.04.2015 року старшого лейтенанта міліції ОСОБА_2, лейтенанта міліції ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 затримано відповідно до ст. 208 КПК України та поміщено до ІТТ Козівського та Підволочиського РВ УМВС України в області. 08.04.2015 року їм було повідомлено про підозру у скоєнні ними кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.

Згідно повідомлень про підозру у скоєнні даного кримінального правопорушення, старший лейтенант міліції ОСОБА_2 та лейтенант міліції ОСОБА_1 спільно із гр. ОСОБА_9 та ОСОБА_4 знаючи про вживання наркотичних речовин гр. ОСОБА_10 та іноземними громадянами, діючи за попередньою змовою, умисно, діючи з корисливих мотивів, з метою незаконного заволодіння грошовими коштами іноземних громадян, не маючи на це законних підстав, погрожуючи притягненням до кримінальної відповідальності, стали погрожувати їм обмеженням права перебування на території України та продовженні навчання, за що незаконно вимагали та одержали грошові кошти.

Так, відповідно до абзаців першого та третього п. 6.2.1. Розділу VI наказу МВС України від 12.03.2013 року № 230 «Інструкція про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України» виконавець (голова, члени комісії) з метою забезпечення повного, всебічного і об'єктивного дослідження обставин подій, що стали підставою для призначення службового розслідування, має право: викликати осіб РНС, стосовно яких проводиться службове розслідування, а також інших працівників ОВС, інших осіб (за їх згодою), які обізнані або мають відношення до обставин, що стали підставою для призначення службового розслідування, й одержувати від них письмове пояснення, форма якого наведена в додатку до цієї Інструкції, або усні пояснення, а також документи, які стосуються службового розслідування.

Слід зазначити, що 08.04.2015 року ОСОБА_1 дав письмові пояснення, де зокрема зазначив, що він дійсно отримав близько 1200 грн. за не притягнення іноземців до кримінальної відповідальності. Дані пояснення позивач підписав особисто.

В ході службового розслідування також встановлено, що протягом поточного року до всього особового складу органів та підрозділів внутрішніх справ області та зокрема ВБЗПТЛ УМВС України в області щомісячно доводились вимоги керівництва МВС України та УМВС щодо необхідності неухильного дотримання законності та службової дисципліни, недопущення корупційних діянь та інших надзвичайних подій про що свідчать власноручні підписи з цього приводу у відповідних відомостях лейтенанта міліції ОСОБА_1

Як наслідок, встановивши обставини справи та надавши правову оцінку наявним в ній письмовим доказам, колегія суддів приходить до переконання, що лейтенант міліції ОСОБА_1 своїми діями проявивив низькі моральні та професійні якості, порушив службові дисципліну будучи працівником правоохоронного органу, не дотримався вимог Присяги працівника органів внутрішніх справ України, Законів України «Про дисциплінарний статуту ОВС України» та «Про міліцію», наказів МВС України та УМВС в області щодо неухильного дотримання службової дисципліни, вчинивши дії, що не сумісні з його подальшим перебуванням на службі в ОВС.

Так, за порушення службової дисципліни, свідоме ігнорування вимог Закону України «Про дисциплінарний статут ОВС України» та наказів МВС України № 81-07, № 157-07, № 90-10 та 155-12, що проявилося в підтримані не ділових стосунків всупереч інтересам служби, не притягнення та не повідомлення про скоєння неправомірних дій, що призвело до надзвичайної події, начальником УМВС в межах своїх повноважень було прийняте рішення про звільнення позивача з ОВС за ст. 64 «Є» Положення про проходження служби в ОВС.

Колегія суддів не погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що Наказ УМВС України в Тернопільській області "Про грубе порушення службової дисципліни окремими працівниками ВБЗПТЛ КМ УМВС України в області та покарання винних" № 613 від 09 квітня 2015 року в частині звільнення лейтенанта міліції ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ за ст. 64 "Є" Положення про проходження служби та Наказ УМВС України в Тернопільській області "По особовому складу" № 96 о/с від 09 квітня 2015 року в частині звільнення з органів внутрішніх справ в запас Збройних сил за п. 64 "Є" (за порушення дисципліни) Положення... лейтенанта міліції ОСОБА_1, оперуповноваженого відділу боротьби зі злочинами, пов'язаними з торгівлею людьми КМ УМВС України в Тернопільській області, - не обґрунтовані, прийняті без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, оскільки у матеріалах справи наявні належні та допустимі письмові докази, які підтверджують порушення ОСОБА_1 службової дисципліни та правомірність прийняття оскаржуваних наказів.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

В силу ч.ч.1-3 ст.86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Так, суд апеляційної інстанції оцінив наявні у матеріалах справи належні та допустимі письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні та прийшов до висновку, що відповідач приймаючи оскаржувані Накази діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» та Положенням про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів приходить до переконання, що оскільки оскаржувані накази є законними та прийнятими відповідно до вимог чинного законодавства - у задоволенні позовних вимог щодо визнання незаконними наказів та поновлення на роботі слід відмовити, оскільки позовні вимоги не знайшли свого підтвердження та спростовані належними та допустимими доказами, що містяться у матеріалах справи.

Відповідно до частини першої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Суд першої інстанції не виконав вказані вимоги процесуального закону, оскільки до спірних правовідносин не вірно застосував норми матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного рішення, яке підлягає до скасування.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд -

постановив:

Апеляційну скаргу управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області задовольнити, а постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 04.06.2015 р. по справі № 819/1352/15 - скасувати.

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили, а у разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України - з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя І.В. Глушко

Судді Р.Й. Коваль

В.Я. Макарик

Постанова складена в повному обсязі 13.10.2015 року.