Справа № 808/5671/15
Суддя: Сіпака Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2015-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2015 року Справа № 808/5671/15 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді А.В. Сіпаки,

при секретарі судового засідання І.С. Горбової,

за участі представників сторін

від позивача ОСОБА_1

від відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя адміністративну справу

за позовною заявою: Запорізького міського центру зайнятості

до: ОСОБА_2

про: стягнення витрат допомоги по безробіттю

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Запорізького міського центру зайнятості до ОСОБА_2, в якому позивач просить суд стягнути з відповідача суму незаконно отриманої допомоги по безробіттю розмірі 9400, 89 грн.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з підстав викладених у позовній заяві, пояснила суду що відповідачем незаконно отримано кошти, що були виплачені йому як допомога по безробіттю за періоди перебування на обліку як безробітного з 02.09.2008 по 27.08.2009 у розмірі 7452, 09 грн. та з 09.03.2015 по 08.05.2015 у розмірі 1948, 80 грн., що разом становить 9400, 89 грн.

Відповідач позов заперечував, пояснив суду, що є незайнятою особою та інвалідом, коштів на виплату боргу не має. Відповідач був зареєстрований як субєкт підприємницької діяльності, однак господарську діяльність не вів, доходів не отримував. Про процедуру ліквідації підприємницької діяльності йому відомо не було.

Крім того, зазначив, що працівниками центру зайнятості не належним чином виконані обовязки з перевірки інформації при оформленні відповідача як безробітного.

Розглянувши матеріали адміністративного позову, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 звернувся до Заводського районного центру зайнятості м. Запоріжжя, як такий, що шукає роботу.

02.09.2008 йому було надано статус безробітного та, на підставі Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 02.03.2000 № 1533-ІІІ, призначено виплату допомоги по безробіттю.

28.09.2009 було припинено реєстрацію Відповідача як безробітного у зв'язку з невідвідуванням ним центру зайнятості без поважних причин протягом 30 робочих днів.

Відповідач звернувся до Запорізького міського центру зайнятості 02.03.2015. Того ж дня йому було надано статус безробітного, а 10.03.2015 призначено виплату допомоги по безробіттю.

В результаті розслідування страхового випадку та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення було встановлено, що Відповідач зареєстрований як фізична особа - підприємець ще з 2001 року, про що свідчить лист державного реєстратора № 1188 від 05.06.2015 та про що складено акт від 02.07.2015.

Враховуючи вищенаведене, маючи статус фізичної особи - підприємця, Відповідач відносився до категорії зайнятого населення та не мав права на отримання статусу безробітного та допомоги по безробіттю ні в 2008 році, ні в 2015 році.

Також слід зазначити, що Відповідачем, для реєстрацій його як безробітного у 2008 році та у 2015 році, була подана заява, де він вказував, що не зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності.

До Відповідача надсилалась претензія № 1972/07-05 від 21.07.2015 з вимогою щодо повернення коштів, що були виплачені йому як допомога безробіттю за періоди його перебування на обліку як безробітного з 02.09.2008 по 27.08.2009 у розмірі 7452, 09 грн. та з 09.03.2015 по 08.05.2015 у розмірі 1948, 80 грн., що разом становить 9400, 89 грн., але Відповідачем суму заборгованості не погашено.

За приписами ч. 2 ст. 36 Закону застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення» від 05.07.2012 № 5067-17, безробітний - особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи.

Згідно ч. 3 ст. 36 Закону передбачає стягнення суми виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Відповідно до ч. 3 cm. 44 Закону України «Про зайнятість населення» відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного.

До теперішнього часу заборгованість на розрахунковий рахунок центру зайнятості не надходила.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача допомоги по безробіттю у розмірі 9400, 89 коп., є законними, обґрунтованими, підтверджуються наявними в справі доказами та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Враховуючи вищезазначене, керуючись статтями 2, 4, 7 12, 14, 86, 158 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов Запорізького міського центру зайнятості задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути зі ОСОБА_2 (код НОМЕР_1) кошти, що були виплачені йому як допомога по безробіттю за періоди перебування на обліку як безробітного з 02.09.2008 по 27.08.2009 у розмірі 7452, 09 грн. та з 09.03.2015 по 08.05.2015 у розмірі 1948, 80 грн., що разом становить 9400 (дев'ять тисяч чотириста) грн. 89 коп., які перерахувати на р/р 4384 в ГУДКСУ у м. Запоріжжі Запорізької обл., МФО 813015, , одержувач: Запорізький міський центр зайнятості.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя А.В. Сіпака