Справа № 821/2449/13-а
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2015-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2015 р.м.ОдесаСправа № 821/2449/13-а

Категорія: 8 Головуючий в 1 інстанції: Хом'якова В.В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого: судді Домусчі С.Д.

суддів: Вербицької Н.В., Кравця О.О.

за участю секретаря судового засідання - Тутової Л.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Міндоходів у Херсонській області на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2013 року по справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «ВІК» до Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Міндоходів у Херсонській області про визнання неправомірними дій щодо внесення інформації до акту перевірки, зобов'язання відновити в електронній базі даних показники податкового кредиту та податкових зобов'язань, -

ВСТАНОВИВ:

ДПІ у м.Херсоні Головного управління Міндоходів у Херсонській області подала апеляційну скаргу на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2013 року, в якій просить скасувати оскаржену постанову та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «ВІК» відмовити повністю.

Постановою від 30 вересня 2013 року, ухваленою у відкритому судовому засіданні, Херсонський окружний адміністративний суд в повному обсязі задовольнив адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «ВІК». Визнав протиправними дії ДПІ у м. Херсоні щодо формування в акті від 23.05.2013р. №2701/22-4/30069040 «Про результати позапланової виїзної перевірки ТОВ Фірма «ВІК» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на прибуток за період 2012 року та з податку на додану вартість за період жовтень 2012 року по взаємовідносинах з контрагентом-постачальником ПП «Євро Логістик Південь» за період жовтень 2012 року» висновків щодо: порушення ч.1 ст.201, ч.1-6 ст.203, ст.215, 216 ЦК України в частині недодержання вимог значених статей в момент вчинення правочинів, які не спрямовані на реальне настання наслідків, що обумовлені ними по правочинах, здійснених ТОВ Фірма «ВІК» при придбанні та продажу товарів; відсутності об'єктів оподаткування у ТОВ Фірма «ВІК» при придбанні товару у жовтні 2012 року у ПП«Євро Логістик Південь» на суму ПДВ 160 650 грн. та продажу цього товару на адресу ПП «Максімал Вангард» на суму ПДВ 165 475,33 грн. Визнав протиправними дії ДПІ у м. Херсоні щодо виключення з електронної бази даних «Деталізована інформація по платнику податку на додану вартість щодо результатів автоматичного співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПС України» сум податкового кредиту та податкових зобов'язань з податку на додану вартість, які визначені ТОВ Фірма «ВІК» у податковій декларації за жовтень 2012 року. Зобов'язав ДПІ у м. Херсоні відновити в електронній базі даних «Деталізована інформація по платнику податку на додану вартість щодо результатів автоматичного співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПС України» показники податкового кредиту в сумі 160650 грн. та податкових зобов'язань з податку на додану вартість в сумі 165475,33 грн., задекларованих ТОВ Фірма «ВІК» в податковій звітності за жовтень 2012 року, за наслідками здійснення господарських відносин з постачальником ПП «Євро Логістик Південь» та покупцем ПП «Максімал Вангард».

Вимоги апеляційної скарги, апелянт обґрунтовує тим, що при розгляді справи суд допустив порушення норм матеріального права, що призвело до прийняття незаконного судового рішення.

Апелянт зазначає, що судом не надано належної правової оцінки доводам податкового органу щодо документування у жовтні 2012 року ТОВ Фірма «ВІК» операцій з придбання товару у постачальника ПП «Євро Логістик Південь» та продажу його ПП «Максімал Вангард», не враховано відсутність контрагентів позивача за місцезнаходженням, а також відсутність у них необхідних умов для здійснення задекларованого обсягу господарських операцій.

Апелянт, також, вказує, що при прийнятті оскарженої постанови судом не враховано інформацію щодо діяльності контрагентів ПП «Євро Логістик Південь» по ланцюгу постачання.

ТОВ Фірма «ВІК» заперечень на апеляційну скаргу не надало.

Ухвалюючи постанову про задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції встановив, що 23.05.2013р. ДПІ у м. Херсоні складено акт №2701/22-4/30069040 «Про результати позапланової виїзної перевірки ТОВ Фірма «ВІК» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на прибуток за період 2012 року та з податку на додану вартість за період жовтень 2012 року по взаємовідносинах з контрагентом-постачальником ПП «Євро Логістик Південь» за період жовтень 2012 року», у висновках якого зазначено про порушення ТОВ Фірма «ВІК» ч.1 ст.201, ч.1-6 ст.203, ст.215, ст.216 ЦК України в частині недодержання вимог значених статей в момент вчинення правочинів, які не спрямовані на реальне настання наслідків, що обумовлені ними по правочинах, здійснених при придбанні та продажу товарів (послуг), а також зазначено про відсутність об'єктів оподаткування у ТОВ Фірма «ВІК» при придбанні товару у жовтні 2012 року у ПП «Євро Логістик Південь» на суму ПДВ 160650 грн. та продажу цього товару на адресу ПП «Максімал Вангард» на суму ПДВ 165475,33 грн.

В акті перевірки, серед іншого, зазначено що в жовтні 2012 року ТОВ Фірма «ВІК» документувало придбання дизпалива від ПП «Євро Логістик Південь» за договором від 06.09.2012р. №06/09 та подальший його продаж на адресу ПП «Максімал Вангард» для заправки пароплаву. За висновками ДПІ, надані до перевірки первинні документи щодо вказаних господарських операцій не мають юридичної сили.

Суд першої інстанції встановив, що при проведені перевірки ТОВ Фірма «ВІК» відповідачем був використаний в якості доказу акт ДПІ у Вишгородському районі Київської області ДПС від 29.03.2013р. №23/22-00/38085295 «Про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання ПП «Євро Логістик Південь» з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарських відносин з приватним підприємством «ВМФ Комплекс» за період жовтень, листопад 2012р.», в якому зазначено, що зустрічну звірку неможливо провести у зв'язку з тим, що за юридичною адресою ПП «Євро Логістик Південь» не знаходиться, стан підприємства « 9» - направлено повідомлення про відсутність за місцезнаходженням, у жовтні та листопаді 2012 року мало єдиного постачальника ПП «ВМФ Комплекс», проведення зустрічної звірки якого також являється неможливим у зв'язку з відсутністю ПП «ВМФ Комплекс» за юридичною адресою. Постачальником ПП «ВМФ Комплекс» було ПП ПФ «МСВ», відносно якого ДПІ у м. Херсоні Херсонської області ДПС складено акт від 29.01.2013р. №843/22-4/22753444 про неможливість проведення зустрічної звірки щодо підтвердження господарських відносин із контрагентами постачальниками та покупцями за листопад 2012р.

Тобто, за висновками акту перевірки №2701/22-4/30069040 від 23.05.2013р. перевіркою не підтверджено фактичного здійснення поставки товарів по ланцюгу ПП ПФ «МСВ» - ПП «ВМФ Комплекс» - ПП «Євро Логістик Південь» - ТОВ фірма «ВІК», що свідчить про те, що правочини між вказаними платниками здійснені без мети настання реальних наслідків, тому не створюють юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з їх недійсністю.

Суд першої інстанції також встановив, що податкове повідомлення-рішення за результатами перевірки не приймалось, однак на підставі акту №2701/22-4/30069040 від 23.05.2013р. податковою інспекцією внесено зміни до електронної бази даних «Деталізована інформація по платнику ПДВ щодо результатів автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України» шляхом зменшення податкових зобов'язань ТОВ Фірма «ВІК» за жовтень 2012 року на суму 165475,33 грн. по господарській операції з платником ПП «Максімал Вангард», а також зменшення податкового зобов'язання з контрагентом ПП «Євро Логістик Південь» по декларації з ПДВ за жовтень 2012 року.

В оскарженій постанові суд першої інстанції зазначив, що факт продажу ПП «Євро Логістик Південь» позивачу дизпалива підтверджений податковими та видатковими накладними, платіжними документами про проведення розрахунків в безготівковій формі, товарно-транспортними накладними про перевезення дизпалива від продавця покупцю стороннім суб'єктом підприємницької діяльності ПП ОСОБА_2 Документи складено без порушень порядку їх оформлення. У податковій звітності як позивача, так і його продавця та покупця дизпалива всі операції відображено, позивачем для формування податкового кредиту задіяні податкові накладні на придбане дизпаливо, видані платником ПДВ.

Суд першої інстанції не взяв до уваги посилання ДПІ у м.Херсоні на акт про неможливість проведення зустрічної звірки контрагента-продавця ПП «Євро Логістик Південь» як на доказ фіктивності вчинених господарських операцій, зазначивши, що та обставина, що в березні 2013 року ПП «Євро Логістик Південь» податкова служба не знайшла за юридичною адресою, не повинна впливати на відносини позивача з бюджетом по декларуванню та сплаті податків. Суд, також, відхилив доводи відповідача щодо обставин діяльності підприємств по ланцюгу постачання ПП ПФ «МСВ» та ПП «ВМФ «Комплекс», обґрунтовуючи це тим, що ТОВ Фірма «ВІК» безпосередньо господарських відносин з вказаними підприємствами не мало.

Проаналізувавши зміст акту перевірки, суд першої інстанції встановив, що в ньому відсутнє будь-яке документальне обґрунтування стосовно безтоварності фінансово-господарських взаємовідносин позивача з ПП «Євро Логістик Південь», які мали місце в жовтні 2012 року, а викладені в акті перевірки висновки ґрунтуються на припущеннях, без системного викладення порушень вимог чинного податкового законодавства.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що не прийняття податковим органом на підставі акту перевірки рішення зобов'язального характеру ставить суб'єкта господарювання у правову невизначеність на 1095 днів, оскільки є висновки акту перевірки про встановлені порушення закону, однак у платника податків відсутня можливість для оскарження такого акту або визнання його незаконним. Електронна база даних «Деталізована інформація по платнику ПДВ щодо результатів автоматичного співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України», ураховуючи приписи Закону України «Про інформацію», як офіційна інформація державних органів, повинна відповідати дійсності, так як викладена в ній інформація може бути використана при перевірці контрагента постачальника платника податку.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення представника апелянта та представника позивача, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не може бути задоволена.

Апеляційний суд встановив, що суд першої інстанції повно та всебічно дослідив та оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив правову природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Предметом спору є дії ДПІ у м. Херсоні щодо формування в акті від 23.05.2013р. №2701/22-4/30069040 «Про результати позапланової виїзної перевірки ТОВ Фірма «ВІК» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на прибуток за період 2012 року та з податку на додану вартість за період жовтень 2012 року по взаємовідносинах з контрагентом-постачальником ПП «Євро Логістик Південь» за період жовтень 2012 року» висновків щодо безтоварності господарських відносин ТОВ Фірма «ВІК» з контрагентом постачальником ПП «Євро Логістик Південь» та, у зв'язку з цим, виключення з електронної бази даних «Деталізована інформація по платнику податку на додану вартість щодо результатів автоматичного співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПС України» сум податкового кредиту та податкових зобов'язань з податку на додану вартість, які визначені ТОВ Фірма «ВІК» у податковій декларації за жовтень 2012 року.

Апеляційний суд зазначає, що вимоги апеляційної скарги обґрунтовані доводами, яким Херсонським окружним адміністративним судом надано правову оцінку, та не містять заперечень щодо встановлених судом першої інстанції фактичних обставин щодо реальності угоди, укладеної між ТОВ Фірма «ВІК» та ПП «Євро Логістик Південь», її платності, товарності та використання придбаного позивачем товару у власній господарській діяльності, що підтверджено матеріалами справи, зокрема: договором поставки дизельного палива від 06.09.2012р. №06/09; податковими накладними №25 від 23.10.2012р. на загальну суму 963 900 грн. та №32 від 30.10.2012р. на загальну суму 96390 грн.; видатковими накладними №0000025 від 23.10.2012р., №0000027 від 24.10.2012р., №0000030 від 25.10.2012р., №0000031 від 26.10.2012р., №0000034 від 27.10.2012р., №0000042 від 30.10.2012р.; платіжним дорученням №467 від 23.10.2012р.; товарно-транспортними накладними №3012/101 від 30.10.2012р., №2312/101 від 23.10.2012р., №2312/102 від 23.10.2012р., №2712/101 від 27.10.2012р., №2112/102 від 27.10.2012р., №2512/101 від 25.10.2012р., №№2512/102 від 25.10.2012р., №2612/101 від 26.10.2012р., №2612/102 від 26.10.2012р., №2412/101 від 24.10.2012р. та №2412/102 від 24.10.2012р. (а.с.45-72).

В подальшому придбане у ПП «Євро Логістик Південь» дизельне паливо реалізовано позивачем на адресу ПП «Максімал Вангард» на підставі договору поставки нафтопродуктів від 14.04.2011р. №14/04-11, що також підтверджено податковими накладними, видатковими накладними, актами здачі-прийняття робіт, платіжними дорученнями. (а.с.73-103).

Тобто, ТОВ Фірма «ВІК» доведено наявність у нього об'єктів оподаткування при придбанні товару у жовтні 2012 року у ПП «Євро Логістик Південь» на суму ПДВ 160 650 грн. та продажу цього товару на адресу ПП «Максімал Вангард» на суму ПДВ 165 475,33 грн.

Єдиною підставою для висновків про порушення позивачем ч.1 ст.201, ч.1-6 ст.203, ст.215, 216 ЦК України в частині недодержання вимог значених статей в момент вчинення правочинів, які не спрямовані на реальне настання наслідків, що обумовлені ними по правочинах, здійснених ТОВ Фірма «ВІК» при придбанні та продажу товарів, стало посилання ДПІ у м. Херсоні на відомості, зафіксовані актом ДПІ у Вишгородському районі Київської області ДПС від 29.03.2013р. №23/22-00/38085295 «Про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання ПП «Євро Логістик Південь» з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарських відносин з приватним підприємством «ВМФ Комплекс» за період жовтень, листопад 2012р.», згідно якого ПП «Євро Логістик Південь» відсутнє за місцезнаходженням та у підприємства відсутні необхідні умови для здійснення господарської діяльності.

Однак, акт про неможливість проведення зустрічної звірки не є належним доказом допущення позивачем порушень, так як зазначений акт взагалі не є перевіркою, а викладені в ньому висновки про порушення податкового чи цивільного законодавства платником податків є нічим іншим, як припущеннями податкового органу, які необґрунтовані належними доказами.

Чинне законодавство не ставить умовою дійсності правочинів, а також виникнення податкових зобов'язань у платника податків в залежність від стану податкового обліку його контрагентів, фактичного знаходження їх за місцем реєстрації та наявності чи відсутності основних фондів або спеціальних дозволів у останніх.

При укладені договорів головним для суб'єкта господарювання є предмет договору, цінова політика, строки та спосіб доставки (виконання) предмету договору, розрахунки по договору (угоді), а також реєстрація постачальника як суб'єкта господарювання в органах виконавчої влади та допоміжна інформація про реєстрацію платником податку на додану вартість у органах податкової служби. Тому відповідач не має права наполягати на отримані додаткової інформації позивачем від його контрагента - постачальника товарів (робіт, послуг).

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що позивачем виконано всі зобов'язання за договором: отримано товар та сплачено продавцю грошові кошти, про що свідчать належним чином оформлені первинні документи; договір укладений позивачем з метою використання придбаного товару у власній господарській діяльності. Зазначені обставини ні суду першої, а ні суду апеляційної інстанції відповідачем не спростовано.

Недобросовісність платника має бути встановлена безумовними та однозначно розтлумаченими доказами, однак такі докази, на порушення вимог частин першої, другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, податковим органом не представлено, реальність виконання господарських операцій, на підставі яких позивачем сформовано податковий кредит, не спростовано.

Апеляційний суд вважає необґрунтованими посилання апелянта на акти про неможливість проведення зустрічних звірок ПП «ВМФ Комплекс» та ПФ «МСВ» (контрагентів ПП «Євро Логістик Південь» по ланцюгу постачання), оскільки безпосередньо з вказаними підприємствами позивач не мав господарських відносин. Тобто, в даному випадку податковий орган обмежився посиланням на акт перевірки інших податкових інспекцій інших контрагентів та, без самостійного дослідження господарської операції позивача з його безпосереднім контрагентом, дійшов висновку про безтоварність укладеного правочину, залишивши поза увагою первинну документацію.

При дослідженні факту здійснення господарської операції оцінюватися повинні відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку. У разі, якщо контрагент позивача не виконав свого зобов'язання зі сплати ПДВ до бюджету, настає відповідальність та відповідні негативні наслідки саме щодо цієї особи.

Відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом.

Відповідач не навів доводів та не подав доказів, які безспірно б підтверджували недобросовісність саме позивача, як платника податків та/або свідчили про його обізнаність щодо протиправного характеру діяльності свого контрагента (контрагентів контрагента).

При цьому, апеляційний суд зазначає, що податкове законодавство не ставить в залежність податковий облік (стан) певного платника податку від інших осіб, від фактичної сплати контрагентом податку до бюджету, від перебування постачальника за юридичною адресою, а також від його господарських та виробничих можливостей. Питання щодо оподаткування поширюється виключно на окремо взятого платника та не залежить від розрахунків з бюджетом третіх осіб.

Оскільки встановлено, що договори з контрагентами ПП «Євро Логістик Південь» та ПП «Максімал Вангард» укладено ТОВ Фірма «ВІК» у письмовій формі, виконання вказаних договорів підтверджується первинними документами, тому суд апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції, що сторони договорів діяли виключно для досягнення економічних результатів та з метою отримання прибутків у відповідності до ст.3 ГК України. Укладені договори відповідають вимогам ст.203 ЦК України, не порушують публічний порядок, не спрямовані на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, територіальної громади, недійсність таких договорів прямо законом не встановлена, а також такі договори судом недійсним не визнавалися, а отже є чинними.

За таких обставин, висновок податкового органу про безтоварний характер спірних операцій з поставки товару позивачеві та наступного його продажу ґрунтується на неправильній юридичній оцінці обставин справи.

З огляду на те, що на підставі акту перевірки №2701/22-4/30069040 від 23.05.2013р. податковою інспекцією не приймалися податкові повідомлення-рішення, а лише внесено зміни до електронної бази даних «Деталізована інформація по платнику ПДВ щодо результатів автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України» шляхом зменшення податкових зобов'язань ТОВ Фірма «ВІК» за жовтень 2012 року на суму 165475,33 грн. по господарській операції з платником ПП «Максімал Вангард», а також зменшення податкового зобов'язання з контрагентом ПП «Євро Логістик Південь» по декларації з ПДВ за жовтень 2012 року, тому апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції обрано правильний спосіб захисту прав позивача шляхом визнання протиправними дій ДПІ у м. Херсоні щодо формування в акті від 23.05.2013р. №2701/22-4/30069040 висновків щодо: порушення ч.1 ст.201, ч.1-6 ст.203, ст.215, 216 ЦК України, відсутності об'єктів оподаткування у ТОВ Фірма «ВІК» при придбанні товару у жовтні 2012 року у ПП «Євро Логістик Південь» та продажу цього товару на адресу ПП «Максімал Вангард», а також щодо виключення з електронної бази даних «Деталізована інформація по платнику податку на додану вартість щодо результатів автоматичного співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПС України» сум податкового кредиту та податкових зобов'язань з податку на додану вартість, які визначені ТОВ Фірма «ВІК» у податковій декларації за жовтень 2012 року. Викладені в акті висновки можуть вплинути на інтереси позивача, його права та обов'язки на майбутнє, оскільки висновки ДПІ у м.Херсоні про визнання угод нікчемними можуть призвести до невиконання контрагентами позивача своїх зобов'язань по укладених з ним договорам.

Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог ТОВ Фірма «ВІК» та наявність правових підстав для їх задоволення.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, підстав для скасування рішення суду та задоволення апеляційної скарги не вбачається. В поданій апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення Херсонським окружним адміністративним судом норм матеріального права, однак не зазначає, в чому саме такі порушення виразились і які саме норми не дотримано судом.

Апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим, відповідно до ст. 200 КАС України, апеляційна скарга має бути залишена без задоволення, а оскаржене судове рішення - без змін.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 2, 11, 69-71, 195, ст.196, п.1 ч.1 ст.198, ст. ст. 200, 206, 211, 212, ч. 5 ст. 254 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м.Херсоні Головного управління Міндоходів у Херсонській області залишити без задоволення.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2013 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання судового рішення в повному обсязі.

Повний текст судового рішення складений 12 жовтня 2015 року.

Головуючий: суддя С.Д Домусчі

суддя Н.В.Вербицька

суддя О.О.Кравець