Справа № 2а-2075/11
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2012-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2012 р. Справа № 94762/11

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Дяковича В.П., Попка Я.С.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Яворівському районі Львівської області на постанову Яворівського районного суду Львівської області від 31 травня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Яворівському районі Львівської області про зобовязання провести нарахування та виплату недоплаченого підвищення до пенсії, як дитині війни,

ВСТАНОВИВ :

21 березня 2011 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просив зобовязати управління Пенсійного фонду України в Яворівському районі Львівської області (далі УПФ України в Яворівському районі) провести перерахунок та виплатити йому недоплачену щомісячну надбавку до пенсії, як дитині війни, у розмірі 4297,20 грн. за 2008-2010 рр.

Постановою Яворівського районного суду від 31 травня 2011 року вищевказаний позов задоволено частково і зобовязано УПФ України в Яворівському районі нарахувати та виплатити позивачу передбачене із ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» підвищення до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, обчисленої з урахуванням ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», за період з 01 вересня по 31 грудня 2010 року. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Крім того, ухвалене судом рішення допущено до негайного виконання.

У поданій апеляційній скарзі УПФ України в Яворівському районі просить зазначену постанову скасувати і прийняти нову про відмову у задоволенні вимог позивача в повному обсязі. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що законодавство України не містить жодного нормативного акту, прийнятого на виконання вимог ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» про підвищення розміру пенсій дітей війни на 30 % мінімальної пенсії за віком та не врегульовує питання про те, які саме органи мають проводити такі виплати, за рахунок яких коштів і джерел. Просить врахувати, що встановлений ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком застосовується виключно для визначення розміру пенсій, призначених відповідно до зазначеного Закону, і не може враховуватися для перерахунків або підвищень інших пенсій. Вважає, що при ухваленні оскаржуваного рішення судом не були взяті до уваги положення бюджетного законодавства України, а також видаткові можливості основного фінансового документу держави і Пенсійного фонду України.

З урахуванням вимог ч. 8 ст. 1832 та п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС України апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апелянта у їх сукупності, апеляційний суд приходить до переконання, що подана апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних мотивів.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив із того, що він належить до категорії громадян, на яких поширюються державні соціальні гарантії дітям війни, а тому має право на встановлене ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» підвищення до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, обчисленої виходячи із положень ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування. Відмова УПФ України в Яворівському районі у проведенні нарахування і виплати позивачу щомісячної надбавки до пенсії у вищезазначеному за період з 01 вересня по 31 грудня 2010 року є протиправною. При вирішенні справи підлягає застосуванню шестимісячний строк звернення до адміністративного суду, а тому у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в іншій частині слід відмовити у звязку із пропуском такого строку без поважних причин.

Зазначені висновки суду першої інстанції, на думку апеляційного суду, частково відповідають нормам матеріального і процесуального права та фактичним обставинам справи.

Безспірно встановлено, що позивач є дитиною війни та згідно із ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має право на отримання підвищення виплачуваної йому відповідачем пенсії на 30 % мінімальної пенсії за віком.

Рішеннями Конституційного Суду України від 09.07.2007 року та 22.05.2008 року визнано такими, що не відповідають Конституції України положення Законів України про Державний бюджет на 2007-2008 рр., якими було зупинено (обмежено) дію вищевказаної ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», із вказівкою на те, що дані рішення Конституційного Суду України мають преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у звязку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними.

За чинним законодавством України розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Іншого нормативно-правового акта, який б визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Положення ч. 3 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, на думку апеляційного суду, не слід брати до уваги при вирішенні спору, оскільки наявність такої норми за відсутності іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації конституційних гарантій та права на отримання підвищення до пенсії дітям війни, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено Законом України «Про соціальний захист дітей війни».

Відповідно до ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Вирішуючи даний публічно-правовий спір суд першої інстанції правильно встановив, що при зверненні до суду позивач пропустив шестимісячний строк звернення до суду, передбачений ч.2 ст.99 КАС України та не навів поважних причин його пропуску.

Однак, при цьому він помилково прийняв рішення про відмову у задоволенні частини позовних вимог поза строком звернення до адміністративного суду, хоча в силу вимог ст. 100 КАС України пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для залишення адміністративного позову без розгляду.

З урахуванням наведеного та фактичної дати звернення до адміністративного суду, виходячи із передбаченого законом строку звернення до адміністративного суду та заявлених позовних вимог, апеляційний суд приходить до переконання про підставність адміністративного позову ОСОБА_1 у частині визнання протиправною відмови відповідача у підвищенні розміру його пенсії, як дитини війни, на 30 % мінімальної пенсії за віком за період з 21.09.2010 року по 31.12.2010 року, а не з 01.09.2010 року по 31.12.2010 року, як помилково вирішив суд першої інстанції.

Крім того, судом першої інстанції прийняту постанову допущено до негайного виконання в цілому, хоча системний аналіз положень ч. 1 та 2 ст. 256 КАС України вказує на можливість негайного виконання судових рішень у справах цієї категорії виключно у межах суми стягнення за один місяць.

Оскільки функції з призначення, нарахування та виплати пенсії позивачу здійснює Пенсійний фонд України в особі управління в Яворівському районі Львівської області, обовязок щодо нарахування та виплати йому спірного підвищення до пенсії за період з 21 вересня по 31 грудня 2010 року слід покласти саме на відповідача у справі.

Достатніх правових підстав чи застережень щодо неможливості підвищення пенсії позивача у передбаченому ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» розмірі апеляційний суд не вбачає.

Посилання апелянта на відсутність бюджетного фінансування встановленого дітям війни підвищення до пенсії як на причину невиконання державою взятих на себе зобовязань до уваги не приймаються, оскільки реалізація особою права, що повязане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кечко проти України»).

Доводи апелянта в іншій частині на правомірність оскаржуваної постанови не впливають та до уваги не приймаються.

Таким чином, оскільки при вирішенні даного публічно-правового спору судом першої інстанції було допущено істотне порушення норм процесуального права, а мотиви, з яких виходив суд під час ухвалення свого рішення, не відповідають фактичним обставинам справи, оскаржувана постанова підлягає скасуванню з прийняттям нової про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 202, 205, 207, 254 КАС України апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Яворівському районі Львівської області задовольнити частково.

Постанову Яворівського районного суду Львівської області від 31 травня 2011 року у справі № 2а-2075/11 скасувати і прийняти нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову управління Пенсійного фонду України в Яворівському районі Львівської області у нарахуванні та виплаті позивачу ОСОБА_1 передбаченого ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» підвищення до пенсії, як дитині війни, у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком за період з 21 вересня по 31 грудня 2010 року.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Яворівському районі Львівської області провести нарахування та виплату позивачу ОСОБА_1 передбаченого ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» підвищення до пенсії, як дитині війни, у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, обчисленої виходячи з вимог ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», за період з 21 вересня по 31 грудня 2010 року з виплатою недоотриманої суми пенсії та з урахуванням проведених виплат.

Залишити без розгляду позовні вимоги ОСОБА_1 у частині зобовязання управління Пенсійного фонду України в Яворівському районі Львівської області провести перерахунок його пенсії згідно із вимогами ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 01 січня 2008 року по 20 вересня 2010 року.

У іншій частині постанову Яворівського районного суду Львівської області від 31 травня 2011 року залишити без змін.

Відповідно до вимог ч.10 ст. 1832 КАС України постанова є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Т.В.Онишкевич

Судді В.П.Дякович

ОСОБА_2