Справа № 344/638/15-а
Суддя: Бородовський С. О.
Дата ухвалення: 2015-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 344/638/15-а
Провадження № 2-а/344/157/15
У Х В А Л А

12 жовтня 2015 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Бородовського С.О.,

за участі секретаря Гупан Х.М.,

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративний позов ТзОВ «Передмістя 2000» до міського голови м. Івано-Франківськ ОСОБА_3 про зобов`язання вчинити дію,

ВСТАНОВИВ:

в позові вказано, що 23/05/2011 р. між Івано-Франківською міською радою, в особі відповідача та ТзОВ «Екстім» було укладено договір оренди землі №15, який в наступному зареєстровано в управлінні Держкомзему у м. Івано-Франківськ, а земельну ділянку передано орендарю на строк 3 роки. З підстав, встановлених в ст. 33 Закону України «Про оренду землі» позивач вважає вказаний договір продовженим на попередніх умовах, вважає, що відповідач зобов`язаний підписати договір про продовження спірного договору, однак відповідач відповів відмовою від підписання такого договору. Тому позивач просив суд зобов`язати відповідача підписати договір про продовження дії спірного договору оренди земельної ділянки.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позов з підстав, що в ньому зазначені, за обставин реалізації відповідачем обов`язків посадової особи місцевого самоврядування обґрунтував позов як адміністративний.

В судовому засіданні представник відповідача заперечив позов з тих підстав, що позивача визнано банкрутом, а тому його господарська компетенція припинена, спірний договір припинений на підставі положень Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», крім цього на час продовження спірного договору позивач подав до дозвільного центру заяву про підготовку договору про пролонгацію спірного договору, що представник вважає не є заявою про пролонгацію договору, виконавчим комітетом та Івано-Франківською міською радою було відмовлено у пролонгації спірного договору.

Протягом усього часу розгляду спору представники сторін наполягали на його вирішенні по суті.

Судом встановлено наступні обставини.

Позивач оскаржує бездіяльність відповідача, який обіймає посаду в органі місцевого самоврядування, щодо не підписання договору про продовження дії договору оренди земельної ділянки.

Відповідно до ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Спори із інших правовідносин розглядаються в порядку, встановленому в ЦПК України, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

При цьому відповідно до ст. 16 ЦПК України не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-219 цс14 порушення переважного права орендаря підлягає захисту відповідно до статті 3 ЦК України.

Відповідно до ст. 360-7 ЦПК України та ст. 244-2 КАС України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

В свою чергу відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ст. 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

В ст. 4 КАС України вказано, що правосуддя в адміністративних справах здійснюється адміністративними судами. Юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до п. 3 ст. 21 КАС України не допускається об'єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

В постанові Верховного Суду України від 23 червня 2015 року №802/3531/14-а вказано, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 12.10.78 у справі «Zand v. Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у ч.1 ст.6 конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з… питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Таким чином позивач не наділений правом на звернення до суду з позовом про продовження дії договору оренди, оскільки спірні відносини виникли у приватно-правовій сфері, в порядку КАС України.

Відповідно до ст. 157 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до зазначеного суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі за позовом ТзОВ «Передмістя 2000» до міського голови м. Івано-Франківськ ОСОБА_3 про зобов`язання підписати договір про пролонгацію спірного договору оренди, закрити.

Ухвалу може бути оскаржено до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя Бородовський С.О.