Справа № 806/1204/15
Суддя: Шимонович Роман Миколайович
Дата ухвалення: 2015-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2015 року Житомир справа № 806/1204/15

категорія 12.3

Житомирський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Шимоновича Р.М., суддів: Семенюка М.М., Токаревої М.С.,

секретарі судового засідання Коваль О.В., Бойко Т.О.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідачів Бех А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Державної фіскальної служби України, Державної фіскальної служби України в Житомирській області про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі та призначити на посаду, зобов'язання вчинити дії про виключення персональних даних, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди 10000,00 грн,

встановив:

ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом, у якому, з урахуванням уточнень, просить:

- визнати незаконним та скасувати наказ Міністерства доходів і зборів України від 16.03.2015 № 185 з моменту його прийняття;

- поновити її в органах податкової служби та зобов'язати Державну фіскальну службу України призначити її на посаду заступника начальника Головного управління Державної фіскальної служби України в Житомирській області;

- постанову в частині поновлення в органах податкової служби та призначення на посаду ОСОБА_3 допустити до негайного виконання;

- зобов'язати Державну фіскальну службу України вжити заходів щодо направлення до Міністерства юстиції України інформації про виключення персональних даних щодо ОСОБА_3 із Єдиного державного реєстру осіб, щодо яких застосовано положення Закону України "Про очищення влади";

- стягнути з Головного управління Державної фіскальної служби України в Житомирській області на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 16.03.2015 по день поновлення на роботі;

- стягнути з Головного управління Державної фіскальної служби України в Житомирській області на її користь компенсацію за моральну шкоду в сумі 10000,00 грн;

- зобов'язати Державну фіскальну службу України, Головного управління Державної фіскальної служби України в Житомирській області надати Житомирському окружному адміністративному суду звіт про виконання судового рішення в термін 30 днів з дня набрання рішенням законної сили.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що оспорюваний наказ є протиправним, з огляду на те, що про початок перевірки позивач була повідомлена у день його прийняття - 16.03.2015. Крім того, вважає, що відповідачі, застосувавши до позивача заходи відповідальності, передбачені Законом України "Про очищення влади", не довели її вину у вчиненні правопорушень, що сприяли узурпації влади ОСОБА_4, підриву основ національної безпеки і оборони, протиправному порушенню прав і свобод людини. Також вказує на те, що на момент звільнення перебувала у декретній відпустці, проте відповідачем при прийнятті спірного наказу залишено поза увагою приписи Конституції України та положення діючого трудового законодавства.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд позов задовольнити.

Представник відповідачів у судовому засіданні не визнав позовні вимоги та просив відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав, викладених у письмових запереченнях.

Вислухавши пояснення представників сторін, покази свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову. з огляду на наступне.

Встановлено, що ОСОБА_3 з 2002 року працювала в органах доходів та зборів, з жовтня 2013 року обіймала посаду заступника начальника Головного управління Міндоходів у Житомирській області.

Згідно наказу Головного управління Міндоходів у Житомирській області № 11-в від 02.03.2015, ОСОБА_3 надано відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 24.02.2015 по 27.11.2015 (а.с. 9).

Наказом Міністерства доходів і зборів України № 185-о від 16.03.2015 ОСОБА_3 звільнено з посади заступника начальника Головного управління Міндоходів у Житомирській області з підстав, визначених Законом України "Про очищення влади" (а.с. 10).

Підставою для прийняття зазначеного наказу слугував пункт 7-2 частини першої статті 36 КЗпП, частина третя статті 4 Закону України "Про очищення влади" та доповідна записка від 13.03.2015 № 606/99-99-04-01-02-18.

Не погодившись із прийнятим Міністерством доходів і зборів України рішенням, вважаючи звільнення з посади незаконним, ОСОБА_3 звернулась до суду із даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів виходила з наступних мотивів.

Згідно частин 1, 2 статті 1 Закону України "Про очищення влади", очищення влади (люстрація) - це встановлена цим Законом або рішенням суду заборона окремим фізичним особам обіймати певні посади (перебувати на службі) (далі - посади) (крім виборних посад) в органах державної влади та органах місцевого самоврядування.

Очищення влади (люстрація) здійснюється з метою недопущення до участі в управлінні державними справами осіб, які своїми рішеннями, діями чи бездіяльністю здійснювали заходи (та/або сприяли їх здійсненню), спрямовані на узурпацію влади Президентом України ОСОБА_4, підрив основ національної безпеки і оборони України або протиправне порушення прав і свобод людини, і ґрунтується на принципах: верховенства права та законності; відкритості, прозорості та публічності; презумпції невинуватості; індивідуальної відповідальності; гарантування права на захист.

На виконання пункту 10 частини 1 статті 2 Закону України "Про очищення влади" заходи з очищення влади (люстрації) здійснюються щодо інших посадових та службових осіб (крім виборних посад) органів державної влади, органів місцевого самоврядування

Згідно зі частиною 4 статті 5 Закону України "Про очищення влади", організація проведення перевірки осіб (крім професійних суддів та осіб, зазначених в абзаці третьому цієї частини) покладається на керівника відповідного органу, до повноважень якого належить звільнення з посади особи, стосовно якої здійснюється перевірка.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 N 563 затверджено Порядок проведення перевірки достовірності відомостей щодо застосування заборон, передбачених частинами третьою і четвертою статті 1 Закону України "Про очищення влади" (далі Порядок N 563).

Порядком N 563 визначено механізм проведення перевірки достовірності відомостей, що подаються посадовими і службовими особами органів державної влади та органів місцевого самоврядування, а також особами, які претендують на зайняття відповідних посад, щодо застосування заборон, передбачених частинами третьою і четвертою статті 1 Закону України "Про очищення влади".

Згідно пункту 5 Порядком N 563, керівник органу або голова суду згідно з планом проведення перевірок, затвердженим Кабінетом Міністрів України, приймає рішення про початок проведення перевірки у відповідному органі (далі - початок проведення перевірки в органі), в якому встановлює дату початку проведення перевірки, а також відповідальним за проведення перевірки визначає кадрову службу чи інший структурний підрозділ такого органу (далі - відповідальний структурний підрозділ).

Встановлено, що розпорядженням Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 р. № 1025-р затверджено план проведення перевірок відповідно до Закону України "Про очищення влади", відповідно до якого період проведення перевірки, відповідно до Закону України "Про очищення влади", керівників та заступників керівників територіальних органів міністерств визначено - березень-травень 2015 року.

24.02.2015 Державною фіскальною службою України прийнято наказ №117 "Про початок проведення перевірки відповідно до Закону України "Про очищення влади" стосовно посадових і службових осіб Міндоходів", який 25.02.2015 був опублікований на офіційному сайті ДФС (http://sfs.gov.ua/diyalnist-/zakonodavstvo-pro-diyalnis/nakazi-pro-diyalnist/63562.html).

Відповідно до пункту 1.2 наказу ДФС №117 від 24.02.2015, наказано розпочати перевірку відповідно до Закону України "Про очищення влади" стосовно керівників, їх перших заступників та заступників керівників головних управлінь Міндоходів в АР Крим, областях, містах Києві та Севастополі; Міжрегіонального головного управління Міндоходів - Центрального офісу з обслуговування великих платників, митниць Міндоходів, Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Міндоходів та Департаменту спеціалізованої підготовки та кінологічного забезпечення Міндоходів - з 2 березня 2015 р.

Відповідно до частин 1, 2 статті 4 Закону України "Про очищення влади", особи, які перебувають на посадах, визначених у пунктах 1 - 10 частини першої статті 2 цього Закону, подають керівнику або органу, зазначеному у частині четвертій статті 5 цього Закону, власноручно написану заяву, у якій повідомляють про те, що до них застосовуються заборони, визначені частиною третьою або четвертою статті 1 цього Закону, або повідомляють про те, що до них не застосовуються відповідні заборони, та про згоду на проходження перевірки, згоду на оприлюднення відомостей щодо них відповідно до цього Закону (далі - заява).

Заява подається не пізніше ніж на десятий день з дня початку проведення перевірки у відповідному органі, на підприємстві згідно з планом проведення перевірок, затвердження якого передбачено пунктом 3 частини другої статті 5 цього Закону.

Згідно з пунктом 8 Порядку N 563, особа, яка підлягає перевірці, зобов'язана у десятиденний строк з дня початку проведення перевірки в органі подати до відповідального структурного підрозділу у разі незастосування заборон, передбачених частиною третьою або четвертою статті 1 Закону:

власноручно написану заяву про проведення перевірки, передбаченої Законом, про те, що до неї не застосовуються заборони, передбачені частиною третьою або четвертою статті 1 Закону, про згоду на проходження перевірки та оприлюднення відомостей щодо неї за формою згідно з додатком 1;

копії, засвідчені підписом керівника кадрової служби і скріплені печаткою (далі - засвідчені копії): сторінок паспорта громадянина України з даними про прізвище, ім'я та по батькові, видачу паспорта та місце реєстрації; документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідному контролюючому органу і має відповідну відмітку у паспорті громадянина України); декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за минулий рік, складеної за формою, що встановлена Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції" (далі - декларація).

у разі застосування заборон, передбачених частиною третьою або четвертою статті 1 Закону, - власноручно написану заяву про те, що до такої особи застосовується заборона, передбачена частиною третьою або четвертою статті 1 Закону, та про згоду на оприлюднення відомостей щодо неї за формою згідно з додатком 2.

У ході судового розгляду справи з'ясовано, що позивачем у десятиденний строк з дня початку проведення перевірки в Головному управлінні Міндоходів в Житомирській області не було подано заяву про проведення перевірки, передбаченої Законом, про те, що до неї не застосовуються заборони, передбачені частиною третьою або четвертою статті 1 Закону/застосовується заборона, передбачена частиною третьою або четвертою статті 1 Закону.

При цьому, позивач стверджує про те, що її не було повідомлено про початок проведення в Головному управлінні Міндоходів у Житомирській області перевірки відповідно до Закону України "Про очищення влади".

Згідно пункту 6 Порядку N 563, рішення про початок проведення перевірки в органі оприлюднюється в день його прийняття на офіційному веб-сайті органу, в якому проводиться перевірка, та в той самий день доводиться відповідальним структурним підрозділом такого органу до відома осіб, які підлягають перевірці.

Як уже з'ясовано судом, 25.02.2015 на офіційному сайті ДФС був опублікований наказ від 24.02.2015 №117 "Про початок проведення перевірки відповідно до Закону України "Про очищення влади" стосовно посадових і службових осіб Міндоходів".

Зважаючи на те, що позивач перебувала у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, посадовими особами ГУ Міндоходів у Житомирській області було здійснено ряд спроб повідомити ОСОБА_3 про початок перевірки відповідно до Закону України "Про очищення влади", а саме:

направлено повідомлення про доведення вимог наказу ДФС від 24.02.2015 № 117 на такі адреси: АДРЕСА_1 (а.с. 49), АДРЕСА_2 (місце попередньої реєстрації позивача, а.с. 50), АДРЕСА_3 (адреса, зазначена у декларації про майно, доходи і зобов'язання фінансового характеру за 2013 рік, а.с. 51);

повідомлено у телефонному режимі про необхідність написання заяви про надання дозволу на проведення перевірки відповідно до Закону України "Про очищення влади", про що складено акт від 05.03.2015 (а.с. 52).

Із письмових повідомлень, направлених ГУ ДФС в Житомирській області, особисто позивачем отримано лист, який був направлений на адресу: АДРЕСА_2 (а.с. 83) та лист, який був направлений на адресу: АДРЕСА_1 (а.с. 14).

У свою чергу, як пояснила позивач, вона не пам'ятає чи дійсно її у телефонному режимі повідомляли про початок перевірки, відповідно до Закону України "Про очищення влади" та необхідність подання відповідної заяви, проте не заперечувала того факту, що на початку березня 2015 року їй телефонували колеги.

З метою з'ясування істини, судом були допитані свідки - ОСОБА_5 та ОСОБА_6.

Свідок ОСОБА_6, старший оперуповноважений з особливо важливих справ відділу власної безпеки Головного управління ДФС в Житомирській області, у судовому засіданні пояснив, що 05.03.2015 ним та в.о. начальника відділу персоналу Головного управління ДФС в Житомирській області ОСОБА_7, начальником управління правової роботи Головного управління ДФС в Житомирській області ОСОБА_8 у телефонному режимі було повідомлено ОСОБА_3 про початок перевірки в ГУ ДФС в Житомирській області, відповідно до Закону України "Про очищення" влади та необхідність подання заяви про проведення перевірки. Зазначив, що ОСОБА_3 погодилась подати таку заяву.

Свідок ОСОБА_5, в.о. начальника відділу персоналу Головного управління ДФС в Житомирській області, пояснила, що особисто спілкувалась по телефону з ОСОБА_3, довела до її відома наказ ДФС від 24.02.2015 № 117 та повідомила про необхідність подати заяву про проведення перевірки.

На переконання суду, наведені покази свідків повністю підтверджують факт належного повідомлення ОСОБА_3 про початок проведення перевірки в ГУ ДФС в Житомирській області, відповідно до Закону України "Про очищення". Крім того, у судовому засіданні позивач не заперечувала того, що їй телефонували колеги з ГУ ДФС у Житомирській області.

Отже, зважаючи на те, що ОСОБА_3 05.03.2015 була повідомлена про початок проведення перевірки в ГУ ДФС в Житомирській області, відповідно до Закону України "Про очищення", остання повинна була до 15.03.2015 подати до ГУ ДФС в Житомирській області власноручно написану заяву, у якій повідомити про те, що до неї застосовуються заборони, визначені частиною третьою або четвертою статті 1 Закону України "Про очищення влади", або повідомити про те, що до неї не застосовуються відповідні заборони, та про згоду на проходження перевірки, згоду на оприлюднення відомостей щодо неї відповідно до цього Закону.

Натомість, у визначений термін ОСОБА_3 такої заяви подано не було.

У свою чергу, частиною 3 статті 4 Закону України "Про очищення влади" встановлено, що неподання заяви у строк, передбачений частиною другою цієї статті, є підставою для звільнення особи із займаної посади не пізніш як на третій день після спливу строку на подання заяви та застосування до неї заборони, передбаченої частиною третьою статті 1 цього Закону.

Тобто, неподання особою заяви у строк, визначений Законом України "Про очищення влади", є окремою підставою для звільнення такої особи із займаної посади, при цьому, вищенаведені положення законодавства не містять жодних застережень з приводу можливості продовження терміну на подання заяви, або неподання такої заяви, у зв'язку з перебуванням особи у відпустці по догляду за дитиною.

Також, у судових засіданнях позивач та її представник наполягали на тому, що відповідачем при звільненні не доведено її вини у вчиненні правопорушень, що сприяли узурпації влади ОСОБА_4, підриву основ національної безпеки і оборони, протиправному порушенню прав і свобод людини, так як відповідної перевірки не проведено. Також вказує на те, що на момент звільнення перебувала у декретній відпустці, проте відповідачем при прийнятті спірного наказу залишено поза увагою приписи Конституції України та положення діючого трудового законодавства.

З даного приводу, суд зазначає наступне.

Трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціальних законів не врегульовано спірних правовідносин, або коли про це йдеться у спеціальному законі.

Статтею 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про очищення влади" передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Відповідно до статті 4 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України "Про очищення влади", внесені зміни до статті 36 Кодексу законів про працю України, а саме частину першу доповнено пунктом 7-2 такого змісту: "7-2) з підстав, передбачених Законом України "Про очищення влади", частину другу доповнено словами "а у випадку, передбаченому пунктом 7-2, особа підлягає звільненню з посади у порядку, визначеному Законом України "Про очищення влади".

При цьому, положення Закону України "Про очищення влади", станом на час вчинення оскаржуваних дій, не містили імперативних норм права щодо застережень чи виключень стосовно заборони звільнення жінок, які перебувають у відпустці по догляду за дитиною у період проведення очищення влади та, як наслідок, відповідного розірвання трудового договору з підстав, встановлених в пункті 7-2 статті 36 КЗпП України.

Щодо тверджень позивача про необхідність застосування до спірних правовідносин саме положень Конституції України, а не закону, який їй суперечить, та звужує зміст і обсяг існуючих прав та свобод, то суд вважає зауважити на тому, що законодавством України передбачено чіткий порядок визнання законодавчих актів неконституційними, зокрема це направлення письмового клопотання до Конституційного Суду України про визнання правового акта (його окремих положень) неконституційним, про визначення відповідності проекту закону про внесення змін до Конституції вимогам статей 157 та 158 Конституції України, конституційності міжнародного договору або про необхідність офіційного тлумачення Конституції України та законів України (стаття 39 Закону України "Про Конституційний Суд України").

Згідно зі частиною 2 статті 73 Закону України "Про Конституційний Суд України", у разі якщо ці акти або їх окремі положення визнаються такими, що не відповідають Конституції України (неконституційними), вони оголошуються нечинними і втрачають чинність від дня прийняття Конституційним судом рішення про їх неконституційність.

Суд констатує, що станом на час прийняття рішення по даній адміністративній справі відсутнє рішення Конституційного суду України про визнання Закону України "Про очищення влади" або його окремих положень неконституційним.

Отже, дії та рішення суб'єктів владних повноважень, які були вчинені (прийняті) відповідно до вимог законів, інших правових актів або їх окремих положень, до моменту визнання останніх неконституційними, є законними і такими, що відповідають вимогам частини 2 статті 19 Конституції України.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що при звільненні ОСОБА_3 відповідачі діяли в межах наданих їм повноважень у відповідності до вимог чинного законодавства, а тому відсутні підстави для визнання незаконним та скасування наказу Міністерства доходів і зборів України від 16.03.2015 № 185.

Враховуючи те, що судом не встановлено підстав для визнання незаконним звільнення позивача з органів доходів і зборів, решта позовних вимог є похідними, тому не підлягають до задоволення.

Частиною 1 статті 267 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Суд не вбачає підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення відповідачів оскільки позивачеві відмовлено у задоволенні позовних вимог.

У відповідності до частин 1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На виконання цих вимог, відповідачі, як суб'єкти владних повноважень, довели належними та допустимими доказами правомірність звільнення позивача з органів доходів та зборів.

Водночас, докази подані позивачем, не підтверджують обставини, на які вона посилається в обґрунтування позовних вимог та були спростовані доводами відповідачів.

З огляду на зазначене та беручи до уваги достатній і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що викладені у позовній заяві доводи позивача є не обґрунтованими, а її вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 86, 158-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 - відмовити.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя Р.М.Шимонович

Судді М.М. Семенюк,

М.С. Токарева

Повний текст постанови виготовлено: 09 жовтня 2015 р.