Справа № 2а-1006/11
Суддя: Довгополов О.М.
Дата ухвалення: 2012-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2012 р. Справа № 132786/11

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого: Довгополова О.М.,

суддів: Коваля Р.Й., Святецького В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами у м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Косівському районі Івано-Франківської області на постанову Косівського районного суду Івано-Франківської області від 01 квітня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Косівському районі Івано-Франківської про стягнення недоплаченої щомісячної соціальної допомоги як дітям війни, -

ВСТАНОВИВ

03 березня 2011 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання неправомірними дій відповідача, зобовязання відповідача нарахувати та виплатити підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, передбаченої ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" за 2009 рік та з 01 квітня 2010 року по день розгляду справи з врахуванням ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування"та виплачених сум.

Ухвалою Косівського районного суду Івано-Франківської області від 09 березня 2011 року адміністративний позов в частині позовних вимог поза межами шестимісячного терміну звернення до адміністративного суду за періоди з 2009 року по 03.09.2007 року залишено без розгляду.

Постановою Косівського районного суду Івано-Франківської області від 01 квітня 2011 року позов задоволено частково: визнано дії відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу підвищення до пенсії як дитині війни в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до вимог ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" неправомірними, зобовязано відповідача нарахувати та виплатити позивачу підвищення до пенсії як дитині війни в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" за період 03.09.2010 року по 01.04.2011 року із врахуванням ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та виплачених сум. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи наявність вищевказаних умов, колегія суддів вважає можливим здійснювати розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку про відмову в її задоволенні, враховуючи наступне.

Встановлено, що позивач є дитиною війни, що підтверджується відповідним посвідченням.

Відповідно до статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" від 18.11.2004 року № 2195 (далі - Закон № 2195) дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, розмір якої, у свою чергу, обчислюється за правилами, встановленими частиною 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", оскільки у законодавстві відсутні інші правила визначення такої пенсії.

При цьому колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 99 КАС України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин та розгляду справи в суді першої інстанції) для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини 1 статті 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Враховуючи пропущення позивачем шестимісячного строку звернення до адміністративного суду без поважних причин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про залишення позовних вимог без розгляду за періоди по 02.09.2007 року.

Оскільки з 03.09.2010 року дати, з якої позовні вимоги підлягають задоволенню, відсутні обмеження щодо здійснення виплат згідно зі статтею 6 Закону № 2195, - суд приходить до висновку про задоволення позову у частині нарахування та виплати підвищення до пенсії за період з 03.09.2010 року по 01.04.2011 року (по день винесення рішення судом першої інстанції).

Отже, постанова залишається без змін.

Керуючись статями 99, 100, 195, 197 ч. 1 п. 2, ст.ст. 198, 200, 205 ч. 1, ст.ст. 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Косівському районі Івано-Франківської області залишити без задоволення, постанову Косівського районного суду Івано-Франківської області від 01 квітня 2011 року у справі № 2-а-1006/11 без змін.

Ухвала набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили.

Головуючий: О.М. Довгополов

Судді: Р.Й. Коваль

ОСОБА_2