Справа № 804/3978/15
Суддя: Поплавський В.Ю.
Дата ухвалення: 2015-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

08 жовтня 2015 рокусправа № 804/3978/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Поплавського В.Ю.

суддів: Чепурнова Д.В. Сафронової С.В.

за участю секретаря судового засідання: Олійник Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 березня 2015 року по справі № 804/3978/15 за позовом приватного науково-виробничого підприємства «Стіл-Груп» до Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В :

Приватне науково-виробниче підприємство «Стіл-Груп» звернулося до суду з адміністративним позовом до Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про скасування податкового повідомлення-рішення № від 29.10.2014 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що на вимогу контролюючого органу, позивачем надано копії усіх необхідних документів. Контроль якості алюмінієвого сплаву не відноситься до компетенції податкового органу. Відносини щодо якості поставленої продукції є відносинами між покупцем та продавцем, жодним чином не стосуються питань сплати податків, а отже і предмету перевірки. Крім того, продукція, поставлена у рамках спірної господарської операції, не входить до переліку продукції, яка підлягає обов'язковій сертифікації в Україні згідно наказу Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 01.02.2005 року №28, тому у контролюючого органу не виникло права вимоги надання сертифікатів. Сертифікат якості, паспорт продукції тощо, не відносяться до первинних документів та не фіксують факт здійснення господарської операції, вказані документи не використовуються у бухгалтерському та податковому обліках, отже їх відсутність чи наявність не впливає на результати бухгалтерського та податкового обліку. Разом з тим, копії сертифікатів якості на виготовлену продукцію були надані позивачем разом із запереченнями на акт перевірки.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 березня 2015 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 29 жовтня 2014 року №, винесене Дніпродзержинською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду, оскільки вважає, що вона винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, правильність застосування судом норм матеріального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, 19.09.2014 року на адресу позивача надійшов запит Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області за вих. №21772/04-03-1501-23 від 18.09.2014 року про надання документів та письмових пояснень по взаємовідносинам з контрагентом ТОВ «Тревелко-груп» в період з 01.07.2014 року по 31.07.2014 року та подальшої реалізації товарів (робіт, послуг) отриманих від ТОВ «Тревелко-груп» на суму ПДВ 138612,40 грн., а саме:

- відомості про директора та головного бухгалтера (паспортні дані, ідентифікаційні номери, накази про призначення їх на посади); основний вид діяльності підприємства, юридичну та фактичну адреси підприємства;

- дані про офісні та складські приміщення, які використовуються підприємством;

- дані про виробничі потужності підприємства;

- договори, на підставі яких здійснювалося придбання товарів (послуг);

- видаткові накладні та прибуткові накладні;

- довіреності на одержання товарів;

- податкові накладні на придбання та продаж товарів (робіт, послуг);

- реєстри отриманих та видаткових накладних;

- товарно-транспортні накладні на перевезення товару;

- документи, які підтверджують розрахунки за придбаний товар (роботи, послуги);

- журнали-ордери з придбання та продажу товарів (робіт, послуг);

- сертифікати відповідності та сертифікати якості отриманої продукції;

- штатний розклад підприємства за липень 2014 року (П.І.Б., з повідомленням і.п.н. кожного працівника).

ПНВП «Стіл-груп» за вих. №29/09/1 від 29.09.2014 року направило Дніпродзержинській ОДПІ затребувані копії документів згідно переліку, що підтверджують взаємовідносини із ТОВ «Тревелко-груп» та правомірність декларування податкового кредиту за липень 2014 року.

У період з 06.10.2014 року по 08.10.2014 року відповідачем проведено документальну позапланову невиїзну перевірку приватного науково-виробничого підприємства «Стіл-груп» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість по взаємовідносинах з ТОВ «Тревелко-груп» за період липень 2014 року та відображення в господарських операціях або їх подальшої реалізації, за результатами якої складений акт від 09.10.2014 року №3957/186/04-03-22-04/24441045.

При розгляді наданих до перевірки документів було встановлено, що між ТОВ «Тревелко-груп» та ПНВП «Стіл-груп» укладений договір поставки товару від 26.06.2014 року №26/061, згідно пункту 1.1. якого постачальник зобов'язується протягом дії договору поставляти покупцю алюмінієвий прокат, алюмінієвий сплав окремими партіями за цінами, та кількості, що остаточно погоджується сторонами в специфікаціях, які є невід'ємною частиною договору, а покупець зобов'язаний прийняти товар, оплачувати його на встановлених договором умовах.

Згідно специфікації від 26.06.2014 року (додаток №1 до договору від 26.06.2014 року №26/061) ПНВП «Стіл-груп» придбано у ТОВ «Тревелко-груп» наступний товар:

- алюмінієвий лист, 39,89 т, на суму 518570 грн.;

- алюмінієвий сплав АК5 М, 1,952 т, на суму 40992 грн.;

- алюмінієвий сплав АК 12, 5,0 т, на суму 117500 грн.;

- алюмінієва піраміда АВ 87, 1,0 т, на суму 16000 грн.

На сторінці 28 акту перевірки від 09.10.2014 року №3957/186/04-03-22-04/24441045 контролюючим органом зазначено, що до перевірки не були надані будь-які документи, що стосуються походження та якості товару і підлягають переданню разом із товаром, відповідно до актів цивільного законодавства (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), у зв'язку із чим податковою інспекцією у висновках акту зафіксовано порушення позивачем пунктів 44.1, 44.3, 44.6 статті 44, пункту 85.2 статті 85 Податкового кодексу України в частині ненадання до перевірки документів у повному обсязі.

На підставі вищевказаного порушення, відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 29.10.2014 року №, яким позивачу визначено до сплати суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів)у розмірі 510 грн..

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про протиправність оскаржуваних дій відповідача щодо застосування до позивача штрафних санкцій відповідно до ст.. 121 Податкового кодексу України.

Так, завданням адміністративного суду є перевірка правомірності дій, рішень суб'єкта владних повноважень, які зазначені у частині 3 статті 2 КАС України з урахуванням закріпленого статтею 9 КАС України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пп. 20.1.6 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право запитувати та вивчати під час проведення перевірок первинні документи, що використовуються в бухгалтерському обліку, регістри, фінансову, статистичну та іншу звітність, пов'язану з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, виконанням вимог законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до ст.. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Відповідно до пп. 16.1.2, 16.1.3 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів; подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Як визначено нормою статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Платники податків зобов'язані забезпечити зберігання документів, визначених у пункті 44.1 цієї статті, а також документів, пов'язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності.

Відповідно до підпункту 85.2 статті 85 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов'язані з предметом перевірки. Такий обов'язок виникає у платника податків після початку перевірки.

У разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

З аналізу наведених норм чинного законодавства, колегія суддів дійшла висновку щодо протиправності дій відповідача при застосуванні до позивача штрафних санкцій, з огляду на наступне:

по-перше, законодавством про бухгалтерський та податковий облік не передбачено, що сертифікат є обов'язковим первинним документом, що підтверджує здійснення господарських операцій між суб'єктами господарювання. Сертифікат якості не відноситься до тих документів, які є підставою для формування валових витрат та податкового кредиту, тому він не являється первинним документом, що використовується в бухгалтерському обліку, не пов'язаний з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, виконанням вимог законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи;

по-друге, придбаний товар не підпадає під перелік продукції, яка підлягає обов'язковій сертифікації в Україні, затвердженого наказом Державного Комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 01.02.2005 № 28;

по-третє, копії сертифікатів якості на виготовлену продукцію були надані позивачем разом із запереченнями на акт перевірки, тобто до прийняття рішення контролюючим органом.

Таким чином, суд першої інстанції під час розгляду даної справи дослідив обставини, які мають значення для справи, дав їм правильну юридичну оцінку, застосував до правовідносин, як виникли між сторонами по справі норми права, які регулюють саме ці правовідносини, прийняв законне та обґрунтоване рішення.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу судового рішення, не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст. 200 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 березня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого Адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня виготовлення повного тексту.

Повний текст виготовлено 13 жовтня 2015 року.

Головуючий: В.Ю. Поплавський

Суддя: Д.В. Чепурнов

Суддя: С.В. Сафронова