Справа № 161/9148/15а,2а/161/338/15
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2015-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2015 року Справа № 876/8313/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.

суддів: Довгополова О.М., Святецького В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку Волинської області на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 липня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку Волинської області про зобов»язання здійснити перерахунок та виплату пенсії,-

В С Т А Н О В И В:

16 червня 2015 року позивач - ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку Волинської області (далі - УПФУ в м. Луцьку), в якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» та зобов»язати відповідача провести перерахунок пенсії з 01.07.2012 року з розрахунку 90% від суми заробітної плати в розмірі, зазначеному в довідці про заробіток для обчислення пенсії прокуратури Волинської області від 31.10.2012 року №18/326, та прокуратури Рівненської області від 28.04.2015 року №18-124-вих-15, відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції чинній на момент її призначення), без обмеження максимального розміру пенсії та провести відповідні виплати не отриманої ним пенсії, внаслідок грубого порушення УПФУ в м. Луцьку його соціальних прав і гарантій, передбачених Конституцією України, Законом України «Про прокуратуру».

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 липня 2015 року позов задоволено. Визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України у м. Луцьку щодо відмови ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» у проведенні перерахунку та виплати пенсії у розмірі 90% від заробітної плати, без обмеження максимального розміру пенсії. Зобов»язано управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку провести перерахунок та виплату пенсії за вислугою років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції від 11.03.2002 року), у розмірі 90% від заробітної плати, згідно довідок про заробіток для обчислення пенсії прокуратури Волинської області від 31.10.2012 року № 18/326 та прокуратури Рівненської області від 28.04.2015 року №18-124-вих-15, без обмеження максимального розміру пенсії, з врахуванням виплачених сум, з 01.07.2012 року.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з неповним з»ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального і процесуального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що перерахунок пенсії позивача здійснено на підставі чинних на момент такого перерахунку норм закону та волевиявлення пенсіонера. При цьому, перерахунок пенсії не може відбуватись за правилами редакції Закону, яка втратила чинність. Таким чином, вимоги позивача є безпідставними. Просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, виходячи з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 23.10.2014 року ОСОБА_1 був звільнений з органів прокуратури, у зв'язку з виходом на пенсію за вислугу років, відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (далі - Закон).

31.10.2012 року та 30.04.2015 року у зв'язку з підвищенням заробітної плати прокурорсько-слідчим працівникам, відповідно до постанови КМУ від 31.05.2012 року № 505, позивачем подавались заяви про здійснення перерахунку пенсії у відповідності до діючої на час призначення пенсії ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», з розрахунку 90 % від суми місячного (чинного) заробітку. Однак, листом УПФУ в м. Луцьку від 19.05.2015 року №298/Х-01 йому було відмовлено в такому перерахунку.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивачу неправомірно відмовлено у проведенні перерахунку пенсії 01.07.2012 року в розмірі 90% від суми заробітної плати, оскільки, до спірних правовідносин підлягають застосуванню саме норми ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції чинній на момент виходу позивача на пенсію. А тому, такі дії відповідача є неправомірними.

Даючи правову оцінку рішенню суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 50-1 Закону в редакції, що діяла на час призначення пенсії позивачу, прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», який набрав чинності з 01 жовтня 2011 року, внесено зміни до ст. 50-1 Закону, зокрема, змінено у відсотках розмір пенсії за вислугу років, яка призначається прокурорам і слідчим у разі реалізації ними такого права.

Відповідно до ст. 50-1 Закону в редакції Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» прокурори і слідчі мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов»язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов»язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Таким чином, з 01 січня 2011 року положення ч. 1 ст. 50-1 Закону щодо призначення прокурорам і слідчим пенсії за вислугу років у розмірі не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку втратили чинність у зв»язку з внесенням змін до редакції цієї статті Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи».

Разом з тим, підстави та порядок перерахунку пенсій прокурорам регулюють ч. ч. 13,18 ст. 50-1 Закону, положення яких щодо перерахунку пенсії у зв»язку із прийняттям Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи змін» не зазнали (змінилась лише нумерація частин цієї статті).

Так, відповідно до ч. 13 ст. 50-1 Закону обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Згідно з ч. 18 ст. 50-1 Закону призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв»язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи, колегія суддів дійшла висновку, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, оскільки внесені Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» зміни до ст. 50-1 Закону щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

Колегія суддів звертає увагу на те, що процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам є ч. ч. 13, 18 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», які у зв»язку із прийняттям Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» змін не зазнали.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позову в частині визнання неправомірними дій відповідача щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку розміру пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону та зобов»язання управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку Волинської області здійснити відповідний перерахунок і виплату позивачу пенсії з розрахунку 90% від заробітної плати.

Аналогічна правова позиція була висловлена також Верховним Судом України у постановах від 10 грудня 2013 року (справа №21-348а13) та від 17 грудня 2013 року (справа №21-445а13).

Разом з тим, при зверненні до суду позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до суду, передбачений ч. 2 ст. 99 КАС України та не наведено поважних причин його пропуску.

Відповідно до ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги дату звернення позивача до суду із розглядуваним позовом, відсутність поважних причин для поновлення строку, колегія суддів приходить до висновку про те, що частину позовних вимог позивача за період з 01.07.2012 року по 15.12.2014 року включно слід залишити без розгляду.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку про те, що заявлений позов підлягає до часткового задоволення за період з 16.12.2014 року (згідно позовних вимог).

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, через що постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови, якою позовні вимоги слід задовольнити частково.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку Волинської області задовольнити частково, постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 липня 2015 року у справі №161/9148/15-а - скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України у м. Луцьку Волинської області щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку та виплати пенсії за вислугу років, виходячи з 90% від середнього заробітку.

Зобов»язати управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку Волинської області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 у відповідності до довідки прокуратури Волинської області від 31.10.2014 № 18/326 та прокуратури Рівненської області від 28.04.2015 року № 18-24-вих-15, відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції від 11.03.2002 року), виходячи з розрахунку 90% від середнього заробітку, починаючи з 16.12.2014 року та з врахуванням виплачених сум.

Адміністративний позов в частині призначення та виплати пенсії за період з 01.07.2012 року по 15.12.2014 року - залишити без розгляду.

Постанова набирає законної сили через п»ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги.

Головуючий суддя : Л.Я. Гудим

Судді: О.М. Довгополов

В.В. Святецький