Справа № 2а-1027/11
Суддя: Гінда О.М.
Дата ухвалення: 2012-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2012 р. Справа № 146703/11/9104

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гінди О.М.

суддів: Заверухи О.Б., Ніколіна В.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Галицької районної державної адміністрації Івано-Франківської області на постанову Галицького районного суду Івано-Франківської області від 16 березня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Галицької районної державної адміністрації Івано-Франківської області про нарахування та виплату недоплаченої щорічної разової грошової допомоги, як учаснику війни за 2007 2010 роки,

встановив:

04 березня 2011 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до відповідача управління праці та соціального захисту населення Галицької районної державної адміністрації Івано-Франківської області в якому просив визнати протиправною відмову відповідача у виплаті йому недоплаченої суми одноразової грошової допомоги до 5 травня, як учаснику війни та зобовязати відповідача виплатити на його користь недоплачену щорічну разову грошову допомогу, як учаснику війни, відповідно до ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів, гарантії їх соціального захисту» за 2007 2010 роки у сумі 5942 грн.. Разом із адміністративним позовом позивач заявив клопотання про поновлення строку звернення до адміністративного суду.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилався на те, що йому як учаснику війни відповідно до вимог ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» повинна виплачуватись щорічна разова грошова допомога до 5 травня у розмірі 3-ох мінімальних пенсій за віком. Однак у 2007-2010 роках дана допомога, як вважає позивач, відповідачем йому була виплачена не в повному розмірі.

Постановою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 16.03.2011 року прийнятою в порядку письмового провадження, адміністративний позов задоволено частково. Поновлено позивачу строк звернення до адміністративного суду. Визнано протиправною відмову відповідача здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 недоплачену допомогу як учаснику війни. Зобовязано відповідача здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 разової грошової допомоги до 5 травня відповідно до ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за 2007-2010 роки з врахуванням виплачених сум. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з цією постановою, відповідач оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає, що постанова прийнята з неповним зясуванням обставин справи та з порушенням норм матеріального і процесуального права, а тому підлягає скасуванню з підстав викладених в апеляційній скарзі. За результатами апеляційного розгляду просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити позивачу в задоволенні позову повністю.

Враховуючи те, що усі особи, які беруть участь в справі, в судове засідання суду апеляційної інстанції не прибули, хоча були належним чином повідомленні про його дату, час та місце, у відповідності до ст. 197 КАС України розгляд справи здійснює в порядку письмового провадження, за наявними у справі матеріалами.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави і межі апеляційної скарги, вважає, що така апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що позивач згідно зі ст. 8 Закону України «Про статус ветеранів, гарантії їх соціального захисту» є учасником війни, що підтверджується відповідним посвідченням та має право на отримання разової грошової допомоги до 5 травня.

Однак, суд першої інстанції в порушення норм процесуального права не залишив даний адміністративний позов без розгляду, у звязку із пропуском позивачем строку звернення до адміністративного суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Із матеріалів справи видно, що позивач із адміністративним позовом до суду звернувся 04.03.2011 року, тобто із пропуском строку звернення до суду та просив його поновити, оскільки вважає, що такий строк пропущено із поважних причин.

Зокрема як на обґрунтування причин пропуску строку звернення до адміністративного суду, позивач посилається на те, що про належні виплати спірної допомоги йому ніхто не повідомляв, а відповідно до ст. 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до даних правовідносин строки звернення до адміністративного суду застосовуватись не мають.

Однак дані причини пропуску строку звернення до адміністративного суду судом не можуть бути визнані поважними, оскільки про недоплату допомоги до 5 травня, як учаснику війни, позивач повинен був дізнаватися кожного разу під час її отримання, тобто до 5 травня кожного року. Також суд не приймає до уваги посилання позивача на ст. 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення», оскільки дана норма стосується виключно нарахованих але невиплачених сум допомоги, так як позивачу допомога до 5 травня у розмірі 3-ох мінімальних пенсій за віком не нараховувалася, то відповідно і підстав для застосування цієї норми до даних правовідносин немає.

Враховуючи те, що позивачем не наведено поважних причин пропуску строку звернення до суду, а судом першої інстанції допущено грубе порушення норм процесуального права, у відповідності до ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції вважає за необхідне вийти за межі доводів апеляційної скарги та залишити позовні вимоги позивача без розгляду.

При цьому, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу суду першої інстанції на те, що у відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 107 КАС України, питання про те чи подано адміністративний позов у строк встановлений законом, вирішується на стадії відкриття провадження у справі.

Відповідно до ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову суду і залишити позовну заяву без розгляду.

З огляду на те, що судом першої інстанції рішення прийняте з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що оскаржувану постанову слід скасувати, а позовну заяву залишити без розгляду.

Керуючись ст. ст. 11, 99, 100, 195, 197, 198, 205, 206, 254 КАС України, суд -

ухвалив:

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі Івано-Франківської області задовольнити частково.

Постанову Галицького районного суду Івано-Франківської області від 16 березня 2011 року у справі № 2а-1027/11/0904 скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Галицької районної державної адміністрації Івано-Франківської області про нарахування та виплату недоплаченої щорічної разової грошової допомоги, як учаснику війни за 2007 2010 роки залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі.

На ухвалу протягом двадцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: О.М. Гінда

Судді: О.Б. Заверуха

ОСОБА_2