Справа № 2-а-1116/11
Суддя: Шульга О. М.
Дата ухвалення: 2011-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-1116/11 р.
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2011 р. смт. Липова Долина

Суддя Липоводолинського районного суду Шульга О.М. розглянувши в порядку скороченого провадження в селищі міського типу ОСОБА_1 справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у Печерському районі м. Києва про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги „Дітям війни.

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 04 серпня 2011 року звернулась до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України у Печерському районі м. Києва про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги „Дітям війни.

Позивач свої вимоги о'.рунтовує тим, що відповідно до Закону України № 2195-ІУ від 18 листопада 2004 року «Про соціальний захист дітей війни» вона належить до соціальної категорії "Дитина війни" та відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" має право на отримання соціальної допомоги в розмірі 30 % від мінімального розміру пенсії за віком. Відповідач всупереч закону не здійснює позивачу нарахування та виплату вищезазначеного підвищення до пенсії, у зв'язку з чим утворилася заборгованість в розмірі 697,28 гривень.

Відповідач позов не ьизнав, мотивуючи це необгрунтованістю та незаконністю вимог позивача, відсутністю коштів, оскільки виплата зазначеної надбавки в повному розмірі не передбачена бюджетом.

У відповідності до ст. 183-2 ч. 4 КАС України, розгляд справи проведено в порядку скороченого провадження, без проведення судового засідання та виклику осіб які беруть участь у справі.

Суд, дослідивши докази по справі вважає позов обгрунтованим та таким, що підлягає часткомому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач має правовий статус дитини війни відповідно до ст.1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», що підтверджується відміткою у пенсійному посвідченні, де зазначено, що позивач перебуває на обліку в пенсійному фонді як отримувач пенсії, має статус «дитина війни».

Згідно з ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» (у редакції від 18 листопада.2004, закон чинний у 2010 році), дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виппачується замість пенсії, підвищуються на ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до ч. 2 ст. З Закону України «Про соціальний захист дітей війни», державні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з п.п. 4.1 розділу 2 Закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» вбачається, що текст ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» викладено в наступній редакції: Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Ветеранам війни, які мають право на отримання підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до цього Закону та Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» дане підвищення провадиться за їх вибором згідно з одним із законів.

Рішенням Констигуційного Суду України від 22 травня 2008 за №10-рп/2008 року, у справі за конституційними поданнями Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень ст. 65 розділу 1, пунктів 61, 62, 63, 66 розділу 2, пункту 3 розділу З Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" і 101 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень ст. 67 розділу 1, п.п. 1-4, 6-22, 24-100 розділу 2 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України), визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення п.п.41 розділу 2 Закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України».

Згідно ст. 21 Закону України «Про державний бюджет України на 2011 рік», в 2011 році прожитковий мінімум на одну особу та для тих, хто відноситься для основних соціальних та демографічних

груп населення: осіб, які втратили працездатність становить: з 1 січня - 750 гривень, з 1 квітня - 764 гривень, з 1 жовтня - 784 гривень, з 1 грудня - 800 гривень.

Отже, відповідач з 01 сотого 2011 року по 18 червня 2011 рік мав діяти у відповідності з приписами діючої норми ст.6 Закону У раїни "Про соціальний захист дітей війни", нараховувати та здійснювати позивачу доплату до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Згідно з ч.І ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» із змінами та доповненнями, що діяв на час зазначених виплат, розмір мінімальної пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму визначеного законом для осіб, що втратили працездатність.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, становить: з 1 січня - 750 гривень, з 1 квітня - 764 гривень, з 1 жовтня - 784 гривень, з 1 грудня - 800 гривень.

Згідно з ст. 64 Конституції України вбачається, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Суд не приймає до уваги заперечення відповідача стосовно того, що виплата щомісячної надбавки до пенсії «дітям війни» має проводитися у розмірі, встановленому п. 8 постанови КМУ від 28 травня 2008 р. № 530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», оскільки відповідно до ч. 2 ст. З Закону України «Про соціальний захист дітей війни», державні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами.

Пунктом 1.1 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 квітня 2002 року за № 8-2 управління Пенсійного фонду України у районах, містах і районах у містах є органами Пенсійного фонду України, підвідомчими відпс одно головним управлінням цього фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, що разом з цими управліннями утворюють систему органів Пенсійного фонду України та мають завданням - забезпечення призначення та виплати пенсії.

Враховуючи, що держава взяла на себе обовязок, щодо виплати позивачу 30% доплати до пенсії та поклала виконання цього обовязку на центральний орган виконавчої влади - Пенсійний фонд України, який діє через свої місцеві органи, що входять в систему його органів, але вони не вчинили жодної дії для нарахування цих коштів та їх виплати, суд вважає, що вони не виконали своїх повноважень без поважних причин.

Виходячи із системного аналізу приписів Конституції України та наведених нормативно-правових актів, суд вважає безпідставними посилання відповідача на відсутність коштів, як на обґрунтування правомірності невиконання своїх зобовязань перед позивачем.

Крім того, відповідачем, в порушення ч. 2 ст. 71 КАС України не доведено та не надано суду доказів щодо вчинення будь-яких дій для забезпечення виконання покладеного на нього обовязку щодо нарахування та виплати позивачу доплати до пенсії у розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком.

Отже, відсутність коштів у відповідача, який не вчинив жодної дії щодо отримання для забезпечення виконання своїх зобовязань або невиконання іншим органом виконавчої влади свого обовязку щодо виділення коштів на здійснення позивачу виплат, гарантованих йому Конституцією України, не є підставою для відмови в задоволенні позову та визнання правомірними дій або бездіяльності відповідача.

Задовольняючи часті зо позовні вимоги ОСОБА_2 за період з 01 лютого 2011 року по 18 червня 2011 року включно суд виходить з наступного.

Пунктом 4 Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про державний бюджет на 2011 рік» від 14 червня 2011 року № 3491-VI Прикінцеві положення «Про державний бюджет на 2011 рік» доповнено нормою, якою визначено, що у 2011 році положення ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

З урахуванням норм цього закону, який набрав чинності з 19 червня 2011 року, діючої на сьогодні Постанови КМУ( від 28 травня 2009 року № 530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян ( п. 8) та при відсутності відповідного рішення Конституційного Суду України про визнання неконституційним їх положень, а також враховуючи, що наведений закон немає зворотньої дії у часі, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково, зобовязавши відповідача провести перерахунок і виплату підвищення до пенсії позивачці в розмірі 30% мінімальної пенсії за період з 01 лютого по 18 червня 2011 року включно з врахуванням фактично проведених виплат без зазначення відповідних сум, які необхідно стягнути на її користь.

Таким чином, позов ОСОБА_2 в частині зобов'язання відповідача здійснити перерахунок пенсії підлягає задоволенню.

Разом з тим, суд виходить з того, що перерахунок пенсії здійснюється органами Пенсійного фонду України в порядку, встановленому чинним законодавством, на підставі документів, наявних у пенсійній спргві, з урахуванням вим . ст. 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" щодо індексації пенсійних виплат, тому суд не може перебирати на себе функцію здійснення перерахунку та нарахування пенсії, покладену законодавством на зазначені органи, і не може зобов'язати

управління нарахувати позивачу підвищення до пенсії у визначеному розмірі, а може зобов'язати лише здійснити дії щодо перерахунку пенсії з урахуванням вимог законодавства.

З огляду на викладене, позовні вимоги щодо нарахування конкретно визначеної суми задоволенню не підлягають, оскільки суд не може самостійно проводити нарахування і визначати конкретний розмір підвищення пенсії..

Крім цього, виходячи зі змісту позову та для повного захисту прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду, суд вважає необхідним, на підставі ч.2 ст.11 КАС України, вийти за межі позовних вимог та визнати протиправною бездіяльність УПФУ по не виконанню приписів ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни, яка призвела до порушення прав позивача на своєчасне нарахування доплати до пенсії.

Судові витрати підляп ,гь розподілу у відповідності до ст. 94 КАС України.

Згідно ч. 2 ст. 256 КА<~ України постанова суду виконується негайно.

На підставі ст.ст. З, 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», ст. 64 Конституції України, п. 4 Прикінцевих положень Закону України від 14 червня 2011 року «Про внесення змін до Закону України «Про державний бюджет на 2011 рік», Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 за №10-рп/2008 року, ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 10, 11, 12, 71, 94, 158-163, 167, 183-2 ч.4, 186, ст. 256 ч,2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного Фонду України в Печерському районі м. Києва щодо ненарахування та невиплати щомісячної державної соціальної допомоги ОСОБА_2

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Печерському районі м. Києва здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2 з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та провести відповідні виплати належних сум з 01 лютого 2011 року по 18 червня 2011 рік, з урахуванням фактично проведених виплат.

Стягнути з держави на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 3 гривні 40 копійок.

У задоволенні інших . озовних вимог відмовити.

Постанова прийнята у порядку скороченого провадження, виконується негайно.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Липоводолинський районний суд Сумської області. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення постанови, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Апеляційна скарга, подана після закінчення строків, установлених цією статтею, залишається без розгляду.

Суддя: