Справа № 2-а-952/10
Суддя: Василишин В. О.
Дата ухвалення: 2010-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 2-а-952/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«15» липня 2010 року м.Бровари Київської області

Броварський міськранонннй суд Київської області в складі:

головуючого - судді Василишина В.О.,

при секретарі - Пархоменко А.В.,

за участю: позивача ОСОБА_1.

розглянувши у відкритому. судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до віддізу Державної автомобільної інспекції Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області й інспектора дорожньої патрульної служби Чернігівського взводу дорожньо-патрульної служби ОСОБА_2 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

У червні 2010 року ОСОБА_1 звернулася до су ду в порядку , визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, із зазначеним вище позовом, який обгрунтовувала тим, що дії інспектора дорожньої патрульної служби Чернігівського взводу дорожньо-патрульної служби ОСОБА_2 щодо складення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивача є неправомірними, оскільки нею не було порушено жодних вимог Правил дорожнього руху України. Викладені обставини у постанові суб'єкта владних повноважень про те, що позивач, всупереч вимогам п.12.4. Правіш дорожнього руху України, рухалася в населеному пункті (де дозволяється рух транспортних засобів із швидкістю не більше 60 км./год.) зі швидкістк 82 км./год. не відповідають дійсності. Протокол про адміністративне правопорушення та постанова в справі про притягнення до адміністративної відповідальності складені з порушенням вимог діючого законодавства. Просила скасувати постанову про притягнення до адміністративної відповідальності від 04 червня 2010 року .

У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала й просила їх задовольнити. При цьому вона наголосила, що викладені вище дії субєкта владних повноважень не можуть бути визнані законними й обґрунтованими через численні порушення вимог діючого законодавства України з питань безпеки дорожнього руху.

У судове засідання відповідачі не зявилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчать наявні в матеріалах справи зворотні поштові повідомлення про отримання судових повісток.

Відповідно до ч.4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача - субєкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши пояснення позивача в підтримання доводів позову, перевіривши матеріали справи судом встановлені наступні факти й відповідні їм правовідносини.

Відповідно до статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України від 06 липня 2005 року № 2747- IV (зі змінами й доповненнями) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом встановлено, що 04 червня 2010 року о 08 год. 50 хв. інспектором дорожньої патрульної служби Чернігівського взводу дорожньо-патрульної служби ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення серії СВ № 152678 відносно ОСОБА_1 за ч.І ст.122 КУпАП України за порушення ним пункту 12.4. Правил дорожнього

руху України, а в подальшому винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення СВ № 197961 від 04 червня 2010 року.

Зі змісту зазначених вище протоколу про адміністративне правопорушення та постанови в справі про адміністративне правопорушення, наданих у судовому засіданні позивачем ОСОБА_1, вбачається, що 04 червня 2010 року о 08 год. 50 хв. ОСОБА_1, керуючи на 97 км. автомобільної дороги Київ-Н.Яриловичі в селі Кіпті Чернігівської області, автомобілем «КІА», реєстраційний номер НОМЕР_1, рухалася зі швидкістю 82 км./год. Таким чином, ОСОБА_1 перевищила встановлену швидкість руху на 22 км./год. Порушено пункт 12.4. Правил дорожнього руху* України, відповідальність передбачена ч.І ст.122 КУпАП. За вчинення цього адміністративного правопорушення ОСОБА_1 піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в сумі 255 грн. 00 коп.

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено про те, що ОСОБА_1 з ним не згодна, копію цього протоколу отримала, про що й поставила особистий підпис.

Згідно із п.12.4. «Правил дорожнього руху України», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями), у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км./год.

За змістом ч.І- ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) від 07 грудня 1984 року № 8073-Х (з наступними змінами та доповненнями) перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину тягнуть за собою накладення штрафу від пятнадцяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У судовому засіданні позивач дала пояснення про те, що з постановою вона не згодна, оскільки вона не була складена відповідно до вимог чинного законодавства України, вимірювальний швидкість руху прилад містить похибки, які встановлені на державному рівні. Вона рухалася в крайній праві смузі позаду іншого автомобіля з незначною швидкістю, її зупинив інспектор ДПС, який пояснив, що позивач перевищила швидкість руху. Позивач заперечувала проти звинувачення інспектора ДПС. Інспектором дорожньої патрульної служби, не було надано фото, кінозйомки або відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху. Позивач рухалася у потоці автомобілів, швидкість не перевищувала.

З огляду на викладене, дослідивши зібрані по справі матеріали й враховуючи те, що за змістом КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 159-163 КАС України, Броварський міськрайонний суд Київської області,

постановив:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії СВ №197961 від 04 червня 2010 року, винесену інспектором дорожньої патрульної служби Чернігівського взводу дорожньо-патрульної служби ОСОБА_2, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.І ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Броварський міськрайонний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення постанови. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, або в порядку ч.5 ст.186 КАС України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у зазначений вище строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду сїтоави апеляційним судом.

Суддя В.О.Василишин