Справа № 2а-3151/11/1227
Суддя: Яманко В.Г.
Дата ухвалення: 2012-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Туренко С.І.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2012 року справа №2а-3151/11/1227

приміщення суду за адресою: 83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі:

головуючого судді Яманко В. Г., суддів Казначеєва Е. Г., Васильєвої І. А.,

розглянувши в порядку письмового провадження

апеляційні скарги ОСОБА_2,

Управління праці та соціального захисту населення

Северодонецької міської ради

на постанову Сєвєродонецького міського суду Луганської області

від 14 листопада 2011 року

по адміністративній справі № 2а-3151/11/1227 (суддя Туренко С. І.)

за позовом ОСОБА_2

до Управління праці та соціального захисту населення

Северодонецької міської ради

про визнання дій неправомірними, стягнення недоотриманої

грошової допомоги по догляду за дитиною до досягнення

нею трирічного віку, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду першої інстанції 30 червня 2009 року з позовною заявою до Управління праці та соціального захисту населення (далі по тексту - УПСЗН) про визнання дій неправомірними, зобовязання призначити відповідно до статті 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, стягнення з відповідача 8239 грн. 89 коп.

Ухвалою суду першої інстанції від 27 травня 2011 року відкрито провадження у справі (арк. спр. 12).

Постановою суду першої інстанції 14 листопада 2011 року позовні вимоги були задоволені частково шляхом визнання дій неправомірними, стягнення з відповідача недоплаченої допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 1 листопада 2007 року по 31 грудня 2007 року в сумі 760 грн. 89 коп.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати постанову суду першої інстанції як прийняту з порушенням норм матеріального права та прийняти нову постанову, якою задовольнити позов повністю.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати постанову суду першої інстанції як прийняту з порушенням норм матеріального права та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову.

Сторони в судове засідання не прибули, про час, дату та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, тому за приписами пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.

Колегія суддів зазначає, що з врахуванням частини 1 статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний перегляд постанови суду першої інстанції здійснюється в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Статтею 5 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» від 21 листопада 1992 року № 2811-XII (зі змінами та доповненнями) передбачено, що всі види державної допомоги сім'ям з дітьми, крім допомоги у зв'язку з вагітністю та пологами жінкам, зазначеним у частині другій статті 4 цього Закону, призначають і виплачують органи соціального захисту населення за місцем проживання батьків (усиновителів, опікуна, піклувальника).

Відповідно до довідки відповідача (арк. спр. 7) позивач перебуває на обліку з листопада 2007 року, виплата допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку здійснюється за період з листопада 2007 року.

Як встановлено колегією суддів судом першої інстанції не вирішено питання щодо поновлення позивачу строку звернення до суду.

Стосовно питання застосування до спірних правовідносин вимог статті 99 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 5 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

За частинами 1, 2 статті 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду суб'єкта владних повноважень встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб'єкту владних повноважень право на пред'явлення передбачених законом вимог.

Частиною 2 статті 99 КАС України (в редакції, яка діяла до 30 липня 2010 року) для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлювався річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

За частиною 1 статті 100 КАС України (в редакції, яка діяла до 30 липня 2010 року) пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

30 липня 2010 року Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року зазначений статтею 99 КАС України строк звернення з позовом до адміністративного суду було скорочено до шести місяців.

Таким чином, перебіг шестимісячного строку розпочався з 30 липня 2010 року, оскільки до цієї дати для звернення до суду з позовом було встановлено один рік та позивач не був обізнаний про його скорочення.

Враховуючи дату звернення позивача до суду та період, за який позивач просить суд захистити його права, колегія суддів приходить до висновку, що права позивача підлягають захисту в межах річного строку, тобто з 30 червня 2008 року.

Позивачем питання щодо поновлення пропущеного строку звернення до суду не ставилося, суд першої інстанції не розглянув питання щодо наявності поважних підстав для поновлення пропущеного строку звернення до суду, з матеріалів справи таких підстав не вбачається, доказів поважності пропуску строку на звернення до суду з позовом позивачем не надано.

Виходячи із вищенаведених обставин справи, колегія суддів вважає, що судом при ухваленні постанови судом першої інстанції було порушено вимоги приписи статті 99, 100 КАС України, що призвело до частково необґрунтованого задоволення позову.

За частиною 2 статті 5 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 100 КАС України (в редакції, яка діє з 30 липня 2010 року) адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

За частиною 3 статті 162 КАС України якщо в ході судового розгляду справи суд встановить, що провадження у справі відкрито за позовною заявою, поданою з пропущенням установленого законом строку звернення до адміністративного суду, або викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, позовна заява залишається без розгляду.

Відповідно до частини 1 статті 195 КАС України суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

За частиною 1 статті 203 КАС України постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 9 частини 1 статті 155 КАС України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, у разі якщо її подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що через порушення судом норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, з прийняттям ухвали про залишення частини позовних вимог без розгляду.

Керуючись статтями 99, 100, 155, 162, 195, 197, 198, 203, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_2, Управління праці та соціального захисту населення Северодонецької міської ради на постанову Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 14 листопада 2011 року задовольнити частково.

Постанову Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 14 листопада 2011 року скасувати.

Залишити без розгляду позовні вимоги ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Северодонецької міської радив частині визнання дій неправомірними, зобовязання призначити відповідно до статті 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, стягнення недоотриманих коштів, за період з 1 листопада 2007 року по 30 червня 2008 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду в порядку письмового провадження набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя В.Г.Яманко

Судді Е.Г.Казначеєв

ОСОБА_3