Справа № 810/4189/15
Суддя: Панченко Н.Д.
Дата ухвалення: 2015-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2015 року 810/4189/15

Суддя Київського окружного адміністративного суду Панченко Н.Д., розглянувши у порядку скороченого провадження у м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Київобленерго» про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до начальника Васильківського районного підрозділу Публічного акціонерного товариства «Київобленерго» Куксенока В.А. про визнання протиправною бездіяльності начальника Васильківського РП Публічного акціонерного товариства «Київобленерго» Куксенюка В.А. щодо ненадання ОСОБА_1 письмової відповіді по суті запиту на інформацію від 10 серпня 2015 року та зобов'язання начальника Васильківського РП Публічного акціонерного товариства «Київобленерго» Куксенока В.А. надати письмову відповідь на запит від 10 серпня 2015 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем вимог чинного законодавства щодо ненадання у визначений законодавцем термін відповіді на інформаційний запит від 10.08.2015, що у свою чергу призвело до порушень прав та законних інтересів позивача.

Вважаючи таку бездіяльність відповідача протиправною та такою, що порушує положення Закону України «Про доступ до публічної інформації», позивач звернувся з даним позовом до суду за захистом своїх прав.

Відповідно до статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України дана справа призначена до розгляду в порядку скороченого провадження і відповідачу запропоновано подати через канцелярію суду заперечення на позов або заяву про визнання позову.

8 жовтня 2015 року до суду надійшли заперечення проти позову, у якому відповідач зазначив, що ПАТ «Київобленерго» є суб'єктом господарювання, що здійснює підприємницьку діяльність з передачі електричної енергії електричними мережами на території Київської області та є розпорядником інформації виключно стосовно умов постачання та ціни на послуги з електропостачання. Натомість запитувана позивачем інформація у вигляді копії договору не є публічною, відтак, права позивача на доступ до публічної інформації порушені не були.

Також відповідач наголосив, що зазначений запит позивача був розглянутий в порядку, встановленому для звернень громадян та 31 серпня 2015 року позивачу було надано відповідь листом за №1054.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 10 серпня 2015 року позивач звернувся до начальника Васильківського РП ПАТ «Київобленерго» з запитом на інформацію (вх. №28 від 10 серпня 2015 року), в якому просив надати копію договору про користування електроенергією №200499690, що був чинним до 26 травня 2015 року (а.с. ).

У відповідь на вказаний запит, листом від 31 серпня 2015 року вих. №1054 ПАТ «Київобленерго» повідомило позивача, що згідно електронної бази даних ПАТ «Київобленерго» попередній договір за №200499690 був укладений 1 листопада 2000 року, у зв'язку з чим в паперовому вигляді не зберігся, тому надати його копію у ПАТ «Київобленерго» не має можливості.

Вирішуючи спір по суті, суд виходив із наступних міркувань.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про інформацію» інформація - будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

В силу вимог статті 12 цього Закону суб'єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є:

1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об'єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб'єктів владних повноважень;

2) розпорядники інформації - суб'єкти, визначені у статті 13 цього Закону;

3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань запитів на інформацію розпорядників інформації.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації», розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються суб'єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них.

Отже, Законом України «Про доступ до публічної інформації» суб'єктам господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, делеговані владні управлінські функції бути розпорядником публічної інформації стосовно чіткого кола інформаційних питань, що виділені законодавцем, як суспільно необхідні. До таких інформаційних питань віднесено інформацію щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них.

Згідно постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України №11 від 30.09.2013 «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 13 січня 2011 року № 2939-VI "Про доступ до публічної інформації" (далі - постанова Пленуму ВАСУ №11) ознаками публічної інформації є:

1) готовий продукт інформації, який отриманий або створений лише в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством;

2) заздалегідь відображена або задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація;

3) така інформація знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень або інших розпорядників публічної інформації;

4) інформація не може бути публічною, якщо створена суб'єктом владних повноважень не під час виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків;

5) інформація не може бути публічною, якщо створена не суб'єктом владних повноважень.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про доступ до публічної інформації», право на доступ до публічної інформації гарантується кореспондуючим обов'язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 5 Закону України «Про доступ до публічної інформації», доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію.

Частиною 1 статті 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації» визначено поняття запиту на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Отже, визначальним для публічної інформації є те, щоб вона була заздалегідь готовим, зафіксованим продуктом, отриманим або створеним суб'єктом владних повноважень у процесі виконання своїх обов'язків та відповідач, у силу свого правового становища як природної монополії, може бути розпорядником лише такої інформації.

Суд зазначає, що відповідач є підприємством, що здійснює господарську діяльність з постачання електричної енергії за регульованим тарифом на території Київської області, тобто займає домінуюче становище та є монополістом на цьому ринку.

Відтак, відповідач наділений владними управлінськими функціями розпорядника інформації про тарифи на електроенергію для населення, про умови постачання електричної енергії у Київській області, послуг пов'язаних із таким постачанням та цін на них.

Як вбачається із запиту від 10.08.2015, позивач просив надати копію договору користування електричною енергією №200499690, що був укладений між ОСОБА_1 та Васильківським РП ПАТ «Київобленерго», що діяв до переукладання аналогічного договору від 26.05.2015.

Разом з тим, вказаний запит не містив вимог щодо надання інформації про умови постачання електричної енергії у Київській області, послуг пов'язаних із таким постачанням та цін на них.

Таким чином, запитувана позивачем інформація не відноситься до публічної, оскільки відповідач у спірних правовідносинах не є розпорядником публічної інформації.

Більш того, як вбачається із матеріалів справи, запитуваний позивачем носій інформації, тобто договір №200499690 був укладений 01.11.2000 і є таким, що припинив свою чинність у зв'язку з укладенням між позивачем та відповідачем 26.05.2015 нового договору про постачання електроенергії.

Як зазначив відповідач у відповіді від 31.08.2015 №1054, зазначений договір не зберігся, у зв'язку з чим, закріплена у ньому інформація не відповідає таким ознакам публічної інформації, як готовий продукт інформації, що знаходиться у володінні розпорядника публічної інформації.

Таким чином, спірні відносини, на думку суду, не є відносинами, що врегульовані Законом України «Про доступ до публічної інформації», а є відносинами у сфері звернень громадян, які регулюються спеціальним законом.

Проте, зважаючи на підстави заявленого позову, які полягають у посиланнях на порушення права саме на одержання публічної інформації, та виходячи з норм статей 11 та 17 КАС України, положень постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України №11 від 30.09.2013 «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 13 січня 2011 року № 2939-VI "Про доступ до публічної інформації" суд не оцінює обставини у справі з урахуванням вимог законодавства, що регулює звернення громадян.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що викладені в позовній заяві вимоги позивача є необґрунтованими з підстав відсутності у діях відповідача порушення права позивача на одержання саме публічної інформації.

На підставі викладеного та керуючись вимогами статей 69-71, 94, 158-163, 167, 183-2, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Панченко Н.Д.

Повний текст постанови виготовлений у повному обсязі та підписаний 13.10.2015.