Справа № 2а-4118/12/2070
Суддя: Амєлін С.Є.
Дата ухвалення: 2015-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" вересня 2015 р. м. Київ К/800/7205/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Амєліна С.Є. - головуючого,

Іваненко Я.Л.,

Пасічник С.С.,

секретар судового засідання Іванова Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 26 червня 2012 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 16 січня 2013 року в справі за його позовом до Харківської обласної митниці, начальника Харківської обласної митниці, третя особа Головне управління Державного казначейства України в Харківській області про поновлення на роботі та стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и л а :

У березні 2012 року ОСОБА_4 звернувся в суд з адміністративним позовом, в якому зазначав, що проходив службу в митних органах з серпня 1994 року, зокрема з травня 2010 року на посаді головного інспектора відділу митного оформлення «Харків-пасажирський» митного поста «Залізничний». З 27 грудня 2011 року було введено в дію нову структуру та штатний розпис Харківської обласної митниці у зв'язку з чим його попереджено про наступне звільнення та з 19 березня 2012 року звільнено з займаної посади у зв'язку з скороченням чисельності.

Посилаючись на неправомірність звільнення, оскільки посада головного інспектора митного поста «Харків-пасажирський» скорочена не була, та не враховано його переважне право на залишення на роботі, уточнивши позовні вимоги просив визнати незаконним та скасувати наказ начальника Харківської обласної митниці від 16 березня 2012 року №250-к про звільнення; поновити на посаді головного інспектора Харківської обласної митниці та призначити на посаду головного інспектора митного поста «Харків-пасажирський»; стягнути середню заробітну плату за час вимушеного прогулу.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 26 червня 2012 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 16 січня 2013 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, позивач просив скасувати судові рішення та ухвалити нове про задоволення позовних вимог. У обґрунтування касаційної скарги посилався на те, що не всі вакантні посади були йому запропоновані, переважне право при залишенні на роботі за відповідною професією чи спеціальністю перед іншими особами не було розглянуто.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_4 з 31 травня 2010 року проходив публічну службу на посаді головного інспектора відділу митного оформлення «Харків-пасажирський» митного поста «Залізничний».

Наказом начальника Харківської обласної митниці від 28 лютого 2011 року № 214 введено в дію з 25 лютого 2011 року структуру та штатний розпис митниці на 2011 рік, згідно з яким кількість штатних одиниць дорівнює 1 028.

Наказом начальника Харківської обласної митниці від 26 грудня 2011 року № 1455 на виконання наказів Державної митної служби України від 05 грудня 2011 року № 1025 «Про затвердження Примірної структури регіональної митниці, митниці та Вимог до штатної структури регіональної митниці, митниці» та від 05 грудня 2011 року № 1026 «Про затвердження граничної чисельності працівників митних органів, спеціалізованих митних установ і організацій» введено в дію з 27 грудня 2011 року структуру та штатний розпис Харківської обласної митниці на 2011 рік, згідно з яким кількість штатних одиниць дорівнює 874.

Відповідно до структури на 2011 рік, затвердженої головою Державної митної служби України 26 грудня 2011 року, до Харківської обласної митниці входив митний пост «Харків-пасажирський».

17 січня 2012 року позивача попереджено про наступне вивільнення та запропоновано продовжити трудові відносини на посаді водія сектору автотранспортного забезпечення господарсько-експлуатаційного відділу. Від запропонованої посади позивач відмовився.

Наказом начальника Харківської обласної митниці від 16 березня 2012 року № 250-к позивача звільнено з займаної посади 19 березня 2012 року у зв'язку з скороченням чисельності.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що кількість штатних працівників була зменшена, у зв'язку з переважним правом позивача на залишення на роботі йому було запропоновано посаду водія, таким чином дотримано вимоги статей 42, 49-2 Кодексу законів про працю України щодо попередження про звільнення за два місяці та врахування переважного права на залишення на роботі.

Перевіривши правильність застосування апеляційним судом норм матеріального та процесуального права колегія суддів приходить до висновку про те, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Однією із гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у статті 5-1 Кодексу законів про працю України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 40 кодексу законів про працю України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Частиною другою статті 40 Кодексу встановлено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Відповідно до частин першої та третьої статті 49-2 Кодексу законів про працю України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.

Отже, при розгляді спорів про звільнення за пунктом 1 статті 40 Кодексу законів про працю України суди зобов'язані з'ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.

Таким чином, власник або уповноважений ним орган одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку зі змінами в організації виробництва і праці зобов'язаний запропонувати працівникові всі наявні вакантні посади, які він може обіймати відповідно до своєї кваліфікації.

Аналогічну правову позицію висловила колегія суддів Судової палати в адміністративних справах і Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України у по-станові від 01 жовтня 2013 року (справа № 21-319а13).

Відмовляючи у задоволенні позову суди попередніх інстанцій виходили з того, що на засіданні Ради по роботі з кадрами при Харківській обласній митниці 10 січня 2012 року було вирішено запропонувати позивачу продовження трудових відносин на посаді водія сектору автотранспортного забезпечення господарсько-експлуатаційного відділу, від якої він відмовився.

Проте суди не з'ясували чи були вакантні інші посади, які позивач може обіймати відповідно до своєї кваліфікації, чому вони не були запропоновані йому.

Відповідно до штатного розпису Харківської обласної митниці на 2011 рік, затвердженого 11 лютого 2011 року, відділ митного оформлення «Харків-пасажирський» налічував 69 штатних одиниць, а відповідно до штатного розпису на 2011 рік, затвердженого 26 грудня 2011 року, - 67.

Наказом начальника Харківської обласної митниці від 20 червня 2011 року № 686 внесено зміни до діючого штатного розпису митниці та виведено, зокрема, провідного інспектора відділу митного оформлення «Харків-пасажирський» митного поста «Залізничний» (2 одиниці).

Судами попередніх інстанцій не було з'ясовано чому при зменшенні 2-х посад провідного спеціаліста позивача було звільнено з посади головного спеціаліста з підстав скорочення чисельності працівників.

Відповідно частини першої статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Допущені судами порушення норм матеріального і процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, відповідно до частини другої статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування рішень судів першої та апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд.

Керуючись статтями 160, 221, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 26 червня 2012 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 16 січня 2013 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:С.Є. Амєлін /підпис/ Я.Л. Іваненко /підпис/ С.С. Пасічник /підпис/