Справа № 725/1408/15-а
Суддя: Піхало Н. В.
Дата ухвалення: 2015-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 725/1408/15-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.10.2015 року Першотравневий районний суд м.Чернівців

в складі:

головуючого судді Піхало Н. В.

при секретарі Томко І.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Чернівці про визнання дій протиправними,-

ВСТАНОВИВ:

У березні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначала, що з 6 вересня 1979 року по 28 серпня 1980 року вона працювала робітником боксу з виробництва бактеріологічних препаратів на умовах повного робочого дня та повного робочого тижня в Науково виробничому об'єднанні «Біомед» у місті Перм, а в подальшому з 1 серпня 1986 року працювала у Копейському міському центрі держсанепідемнагляду на посаді лікаря по гігієні харчування до 17 жовтня 1988 року. 10 квітня 1989 року зарахована на посаду мікробіолога із виробництва бактеріологічних препаратів на умовах повного робочого дня та повного робочого тижня у Пермському НПО «Біомед», де працювала на вказаній посаді до 03 квітня 1991 року.

Також вказувала на те, що з 2 лютого 1993 року вона працювала мікробіологом із виробництва бактеріологічних препаратів на умовах повного робочого дня та повного робочого тижня у Пермському НПО «Біомед» до 31 серпня 1995 року, а в подальшому з 18 травня 1998 року працювала в Чернівецькій обласній державній санітарно-епідеміологічній станції на посаді лікаря-бактеріолога централізованої бактеріологічної лабораторії по 18 травня 2002 року та з 28 травня 2002 року знову була прийнята на роботу, де працювала до 29 жовтня 2006 року та продовжувала працювати на цій же посаді з 16 липня 2007 року по 19 серпня 2009 року.

З метою призначення пенсії за віком на пільгових умовах по списку №2 відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», 6 січня 2015 року вона звернулась до Управління Пенсійного фонду України в м. Чернівці із відповідною заявою, проте їй відмовлено у задоволенні вказаної заяви, а також повідомлено, що для підрахунку стажу з метою призначення відповідної пенсії приймається лише періоди її роботи з 06 вересня 1979 року по 28 серпня 1980 року та з 10 квітня 1989 року по 31 серпня 1995 року, що становить 4 роки 4 місяці та 5 днів й відповідно даною відповіддю повідомив її про недостатність необхідного стажу для призначення пенсії на пільгових умовах. Відповідний лист відповідача про відмову в призначені пенсії на пільгових умовах вона отримала 13 лютого 2015 року.

Разом з тим, вважає такі дії відповідача неправомірними, оскільки Управлінням Пенсійного фонду України у м. Чернівці при розгляді її заяви було враховано виключно інформацію, яка зазначена в листі філіалу Пермського НВО «Біомед», проте вона працювала не у філіалі вказаного об'єднання, а безпосередньо в НВО «Біомед».

Крім того, також зазначала, що відповідачем при розгляді її заяви не враховано положення наказу Міністерства соціального забезпечення УРСР від 31.12.1959 року №135, яким затверджено Перелік установ, організацій і посад, робота в яких дає право на пенсію за вислугу років, а також постанови Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року №909, якою затверджено Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років.

Посилаючись на вказане, а також подавши в до початку розгляду судом справи по суті заяву про зменшення позовних вимог, остаточно просила зобов'язати відповідача для вирішення питання про призначення їй пільгової пенсії у зв'язку із роботою на шкідливому виробництві, зарахувати стаж її роботи в Пермській філії НВО «Біомед» у період з 22 серпня 1992 року по 31 серпня 1995 року для вирішення питання про призначення їй пільгової пенсії у зв'язку із роботою на шкідливому виробництві.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві та просив поданий позов, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, задовольнити в повному обсязі, взявши до уваги інформацію, яка містить в листі Пермської філії НВО «Біомед» від 30.09.2015 року.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, посилаючись на те, що відповідально до листа Пермського НВО «Біомед» у період роботи позивача у вказаному об'єднанні атестація робочих місць не проводилась, що є обов'язковою умовою при розрахунку трудового стажу для призначення відповідної пенсії, а тому до стажу, який дає право позивачу на пільгову пенсію зараховуються періоди з 06.09.1979 року по 28.08.1980 року та з 10.04.1989 року по 21.08.1992 року, що недостатньо в розумінні Закону України «Про пенсійне забезпечення». Таким чином, просила відмовити в задоволенні позову, у тому числі й з врахуванням заяви про зменшення позовних вимог, за безпідставністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного висновку.

Так, частиною 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Передбачене Конституцією України право громадян на соціальний захист визначено у Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та Законі України «Про пенсійне забезпечення», якими встановлено порядок та умови нарахування і виплати пенсії.

Судом встановлено, що відповідно до уточнюючої довідки про характер роботи і мови праці від 17.09.2013 року Пермського НВО «Біомед», позивач у період з 06.09.1979 року по 28.08.1980 року працювала на посаді працівника, зайнятого у боксах на вказаному підприємстві (а/с 7).

Також, згідно довідки МЗЗ «Міська станція швидкої медичної допомоги» м. Пермь в період з 12.10.1984 року по 04.04.1985 року позивач працювала на посаді фельдшера-диспетчера у вказаній станції ШМД (а/с 12).

Згідно довідки філіалу ФБУЗ «Центр гігієни і епідеміології в Челябінській області в м. Копейське і Красноармійському районі» від 31.01.2013 року, позивач працювала на вказаному підприємстві в період з 01.08.1986 року по 17.10.1988 року (а/с 8).

Відповідно до довідки Пермського НВО «Біомед» №03/102-150 від 17.09.2013 року, в період з 10.04.1989 року по 03.04.1991 року, 02.02.1993 року по 31.08.1995 року позивач працювала у вказаній установі на посаді мікробіолога (а/с 9).

Також, відповідно до довідки Чернівецької міської державної санітарно-епідеміологічної станції від 16.12.2006 року №5360/01-01, позивач працювала у вказаній установі на посаді лікаря-бактеріолога бактеріологічної лабораторії з 18 травня 1998 року по 18 травня 2004 року (а/с 16).

Як убачається з довідки Чернівецької обласної державної санітарно-епідеміологічної станції від 17.01.2011 року, позивач працювала у вказаній установі на посаді лікаря-бактеріолога у період з 28.05.2002 року по 29.10.2006 року та з 16.07.2007 року по 19.08.2009 року (а/с 14).

З метою призначення пенсії за віком на пільгових умовах по списку №2 відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», 6 січня 2015 року ОСОБА_1 звернулась до Управління Пенсійного фонду України в м. Чернівці із відповідною заявою (а.с. 11).

Проте, Управління Пенсійного фонду України в м. Чернівці 13 лютого 2015 року позивачу відмовлено у задоволенні вказаної заяви, а також повідомлено, що для підрахунку стажу з метою призначення відповідної пенсії прийнято лише періоди її роботи з 06 вересня 1979 року по 28 серпня 1980 року та з 10 квітня 1989 року по 31 серпня 1995 року, що становить 4 роки 4 місяці та 5 днів й відповідно даною відповіддю повідомлено про недостатність необхідного стажу для призначення пенсії на пільгових умовах. Інші періоди роботи до 1995 року не зараховані.

Так, відповідно до пункту «б» частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівники, які мають не менше половину стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого ст. 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам.

Порядок пенсійного забезпечення осіб, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених законодавством, що діяло раніше, визначається статтею 100 даного Закону.

Згідно зі статтею 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» особам, які працювали до введення в дію цього закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються, зокрема, особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством.

Так, відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Зокрема, як встановлено судом та убачається з листа відповідача від 22.01.2015 року №1304/11, ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах, у зв'язку з тим, що надані нею довідки не містять відомостей про атестацію робочого місця за умовами праці, а тому не усі періоди роботи підлягають зарахуванню до пільгового стажу й відповідно у неї недостатньо необхідного стажу для призначення пенсії на пільгових умовах (а/с 11).

При цьому, як убачається з копії трудової книжки позивача, яка міститься в матеріалах справи, остання не містить усіх записів про роботу ОСОБА_1 на посадах перелічених у вище вказаних довідках (а/с 5).

Згідно вимог п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, у тих випадках, передбачено, що у разі, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

На виконання вищевказаних вимог закону ОСОБА_1 надано довідки від 17 вересня 2013 року Пермського НВО «Біомед», МЗЗ «Міська станція швидкої медичної допомоги» м. Пермь, філіалу ФБУЗ «Центр гігієни і епідеміології в Челябінській області в м.Копейське і Красноармійському районі» від 31 січня 2013 року, Пермського НВО «Біомед» №03/102-150 від 17 вересня 2013 року, Чернівецької міської державної санітарно-епідеміологічної станції від 16 грудня 2006 року №5360/01-01 та Чернівецької обласної державної санітарно-епідеміологічної станції від 17 січня 2011 року. Однак, вказані довідки не містили відомостей щодо атестації робочих місць відповідно до умов ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Так, згідно із п.5 роз'яснення Міністерства соціального забезпечення України № 23 від 18.11.1992 року підтвердження права на пільгове пенсійне забезпечення здійснюється на підставі записів у трудових книжках працівників та уточнюючих довідок про характер роботи та умови праці, а також про безпосередню зайнятість на роботах, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, протягом не менше 80 % встановленої тривалості робочого часу, а також із врахуванням виданих на підприємстві первинних документів.

Крім того, відповідно до п.1 Порядку застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт і професій, посад та показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005р. № 383 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.12.2005р. за № 1451/11731, цей Порядок регулює застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пунктів «а» і «б» статті 13 та статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до п.3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 р. № 383, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 р. за № 1451/11731 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи, а саме: Список виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення, затверджений постановою Ради Міністрів СРСР від 12.08.1956 № 1173, що діє в період по 01.01.1992; Список виробництв, робіт, професій, а посад і показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення, затверджений постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 № 10, що діє в період з 01.01.1992 по 10.03.1994; Список виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162, що діє в період з 11.03.1994 по 31.01.2003, Список виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36 що діє в період з 01.02.2003 року по даний час.

Таким чином, при призначенні пенсій за віком по Списку №2 органи Пенсійного фонду керуються «Порядком застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах».

Так, відповідно до Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджених наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 383 від 18.11.2005 року, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

Пунктом 1 Порядку передбачено, що цей Порядок регулює застосування Списків №1 і №2 при обчисленні стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до підпунктів «а», «б» ст.13 та ст.100 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до постанови Верховної Ради України № 1931-XII від 06.12.1992 року «Про порядок введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення», даний закон введений в дію з 1 січня 1992 року - в частині норм, що стосуються призначення і виплати пенсій із коригування рівнів пенсій, призначених до введення цього Закону, а з 1 квітня 1992 року - в повному обсязі -, до затвердження Кабінетом Міністрів України Списків виробництв, роби, професій посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, діяли відповідні Списки, затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173 із відповідними змінами і доповненнями до них.

Крім того, відповідно до п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року №442 «Про Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці» встановлено, що відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсії за віком на пільгових умовах за списками № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, затверджуваними Кабінетом Міністрів України, а також пенсії, що можуть встановлюватися підприємствами й організаціями за рахунок власних коштів працівникам інших виробництв, професій та посад залежно від умов праці, призначаються за результатами атестації робочих місць.

Пунктом 4.3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 1 грудня 2005 р. за №1451/11731 зазначено, що у разі підтвердження права на пільгову пенсію за Списком №2 за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.97 (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць), до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Так, атестація робочих місць здійснюється згідно з нормами визначеними Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442 та розробленими на його основі Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 1 вересня 1992 року № 41, у відповідності до яких основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Таким чином, Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.92 №442, тобто дана постанова набула чинності з 21.08.92 року (11. 4. та 4.1 Порядку застосування Списків №1 і №2).

Зокрема, відповідно до п. 4 вказаного Порядку та пп. 1.5 п. 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Згідно положень п.п. 8, 9 вищевказаного Порядку відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Крім того, відповідно до положень пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України «Про Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці» від 01 серпня 1992 року - № 442 проведення атестації робочих місць доручено керівникам підприємств та організацій незалежно від форм власності й господарювання.

Таким чином, атестація має проводитися у передбачені пунктом 4 Порядку проведення атестації строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації.

Якщо чергова атестація була проведена з порушенням передбачених пунктом 4 Порядку проведення атестації строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.

Отже, законодавцем покладено обов'язок проведення атестації робочих місць на керівників підприємств, а тому її не проведення або несвоєчасне проведення не може позбавити громадян їх конституційного права на соціальний захист щодо призначення пенсій за віком.

Крім того, згідно роз'яснення Мінпраці і Мінсоцзахисту України від 16 грудня 1999 року №01-3/2586-02-6 у випадку не підтвердження права на пільгове пенсійне забезпечення за результатами атестації робочих місць за умовами праці до пільгового стажу зараховується період роботи в професіях і посадах передбачених списками №1 та №2 до дати видання наказу по результатах атестації по підприємству.

При цьому, відповідно до вказівок, що містяться у п. 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 року.

Крім того, згідно із пунктом 10 цього ж Порядку передбачено, що для підтвердження стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та у разі відсутності у трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Як убачається з відомостей, які містяться в листі Пермської філії НВО «Біомед» №03/102-120 від 30.09.2015 року, атестація робочих місць в даній установі не проводилась, проте достроковий вихід на пенсію працівників здійснювався відповідно до Постанови Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 року №10 та підставою підтвердження встановлення шкідливих умов праці на кожному конкретному робочому місці є особова кратка форми Т-2, штатний розклад, особові рахунки, технологія виробництва.

Згідно уточнюючої довідки НВО «Біомед» про характер та умови праці, робота в яких зараховується в стаж, що дає право на дострокову пенсію по старості від 30.09.2015 року, посада мікробіолога із виробництва бактеріологічних препаратів на якій працювала позивач у вказаній установі дає право на пільгову пенсію у зв'язку з шкідливими умовами праці.

Крім того, відповідно до Списку №2 затвердженого постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 року з відповідними змінами та доповненнями «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення», посада мікробіолога входить до переліку виробництв, робіт, професій, посад і показників із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком (по старості) на пільгових умовах.

Таким чином, на думку суду, відповідач прийшов до необґрунтованого висновку про відсутність підстав для зарахування ОСОБА_1 до стажу роботи, що дає право на пільгову пенсію, період роботи з 22 серпня 1992 року по 31 серпня 1995 року, у зв'язку з відсутністю відомостей про атестацію робочих місць, проведення якої на підприємстві не проводилось до 2004 року не з вини позивача, й відповідно не взявши до уваги уточнюючих довідок, в яких містяться усі необхідні відомості щодо умов праці позивача, які дають їй право на зарахування вказаного періоду роботи до пільгового стажу, а тому позов підлягає задоволенню на підставі вищевикладених обставин, встановлених судом за наслідками розгляду даної справи.

При цьому, посилання відповідача як на підставу для відмови в зарахуванні до пільгового стажу спірних періодів роботи, як не проведення та несвоєчасне проведення атестації робочих місць на підприємствах є безпідставними, оскільки дана обставина не може слугувати причиною для позбавлення позивача права на пенсійне забезпечення.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, суд вважає відмову відповідача зарахувати у пільговий стаж роботу позивача у період з 22 серпня 1992 року по 31 серпня 1995 року для вирішення питання про призначення їй пільгової пенсії є незаконною та здійснену без всебічного вивчення обставин справи.

На переконання суду працівники управління Пенсійного фонду України у м. Чернівцях, формально віднеслися до вирішення даного питання, що є порушенням Конституції України та інших Законів України, тому поданий позов підлягає задоволенню.

На підставі вище викладеного та керуючись п.п. 4, 8,9 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442, пп. 1.5 п. 1 Методичних рекомендацій для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затверджених постановою Міністерства праці України від 1 вересня 1992 року № 41, п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 року з відповідними змінами та доповненнями «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення», ст. ст. 13, 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст.ст. 1-4, 6-9, 18, 71, 72, 94, 99, 158-163, 244-2 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Чернівцях врахувати стаж роботи в Пермській філії НВО «Біомед» за період з 22.08.1992 року по 31.08.1995 року у стаж роботи необхідний для вирішення питання про призначення ОСОБА_1 пенсії у зв'язку із роботою на шкідливих виробництвах.

Апеляційна скарга може бути подана до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Першотравневий районний суд м. Чернівці протягом десяти днів з її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці Піхало Н. В.