Справа № 814/1835/15
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2015-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2015 р.м.ОдесаСправа № 814/1835/15

Категорія: 8.3.3 Головуючий в 1 інстанції: Гордієнко Т. О.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду, у складі:

головуючого - Яковлєва О.В.,

суддів - Бойка А.В., Танасогло Т.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Центральному районі м.Миколаєва Головного управління Міндоходів у Миколаївській області на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 07 липня 2015 року, у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр технологій "ВіК" до Державної податкової інспекції у Центральному районі м.Миколаєва Головного управління Міндоходів у Миколаївській області про скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому заявлено вимоги до податкового органу про скасування податкових повідомлень-рішень від 10.02.2015 року: №, на суму 89966 грн., грошового зобов`язання з ПДВ та 22491,50 грн. штрафних санкцій; №, на суму 55993 грн., грошового зобов`язання з податку на прибуток та 13998,25 грн. штрафних санкцій.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 07 липня 2015 року позов задоволено.

Не погоджуючись з постановленим у справі судовим рішенням відповідачем подано апеляційну скаргу, з якої вбачається, що рішення у справі прийнято в порушення норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати постанову суду та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що судом першої інстанції неповно встановлено обставини справи та зроблено необґрунтований висновок щодо необхідності скасування вищевказаних рішень податкового органу, так як в ході проведеної перевірки, відповідачем встановлено укладення підприємством безтоварних угод з ПП "Євроальянсбуд", що призвело до безпідставного зменшення розміру ПДВ, та встановлено не включення до складу доходів суми безнадійної кредиторської заборгованості по взаємовідносинах з ТОВ «Спецпідряд Сервіс», що вплинуло на обрахунок податку на прибуток, а тому ДПІ правомірно винесено відповідні податкові повідомлення-рішення.

Позивачем вказано про необґрунтованість висновків податкового органу щодо порушення підприємством податкового законодавства, так як ним проведено товарні господарські операції з ПП "Євроальянсбуд" у січні та травні-липні 2014 року, що надає підприємству право на віднесення даних сум до складу свого податкового кредиту. Також позивачем правомірно не включено до складу доходів суми безнадійної кредиторської заборгованості по взаємовідносинах з ТОВ «Спецпідряд Сервіс», оскільки між ними укладено договір про відступлення права вимоги №8/11-01 від 08.05.2013 року, зобов'язання за яким вже сплачено.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження через неявку відповідача у судове засідання та подання відповідного клопотання від позивача.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення - без змін.

Судом першої інстанції встановлено, що в період з 15.01.2015 року по 21.01.2015 року, податковим органом проведено позапланову виїзну документальну перевірку позивача з питань дотримання податкового законодавства, за період з 01.01.2012 року по 30.11.2014 року, про що складено акт №79/14-03-22-08/33437218, яким встановлено порушення позивачем п.187.8 ст.187, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.200.1 ст.200 ПК України в результаті чого занижено податок на додану вартість в періоді, що перевіряється, на суму 264903 грн., та пп.135.5.4 п.135.5 ст.135, п.138.1, п.138.2, пп.138.8.1 п.138.8, п.п. 138.10.3 п.138.10 ст.138 ПК України, в результаті чого занижено податок на прибуток підприємств, на загальну суму 233868 грн.

Порушення полягає у тому, що податковим органом встановлено безтоварність проведених господарських операцій між позивачем та ПП "Євроальянсбуд" у січні та травні-липні 2014 року, що вплинуло на правильність обрахунку ПДВ та безпідставне невключення до складу доходів суми безнадійної кредиторської заборгованості по взаємовідносинах з ТОВ «Спецпідряд Сервіс», що вплинуло на обрахунок податку на прибуток підприємств.

Після проведеної перевірки податковим органом винесено оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 10.02.2015 року: №, на суму 89966 грн., грошового зобов`язання з ПДВ та 22491,50 грн. штрафних санкцій; №, на суму 55993 грн., грошового зобов`язання з податку на прибуток та 13998,25 грн. штрафних санкцій.

За результатом встановлених обставин судом першої інстанції зроблено висновок щодо обґрунтованості позовних вимог, оскільки підприємством проведено реальні господарські операції зі своїм контрагентом та правомірно не включено безнадійну кредиторську заборгованість до складу своїх доходів, з чим погоджується судова колегія з огляду на наступне.

Згідно з ст.19 Конституції України - органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пп.14.1.181 п.14.1 ст.14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Статтею 188 Податкового Кодексу України встановлено, що база оподаткування операцій з постачання товарів (послуг) визначається виходячи з їх договірної (контрактної) вартості, але не нижче за звичайних цін, з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім податку на додану вартість та акцизного податку на етиловий спирт, що використовується виробниками - суб'єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів, крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

Відповідно до п.198.1 ст.198 ПК України - право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пунктом 198.2 ст.198 ПК України визначено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається: дата тієї події, що відбулася раніше: - дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; - дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно з п.198.3 ст.198 ПК України - податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: - придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; - придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.6 ст.198 ПК України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Підпунктом "а" п.п.14.1.11 ч.14.1 ст.14 ПК України встановлено, що безнадійна заборгованість - це заборгованість, за зобов'язаннями, щодо яких минув строк позовної давності.

Статтями 256 та 257 ЦК України встановлено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до п.135.5.4. ст.135 ПК України (в редакцій чинній на момент виникнення правовідносин) - інші доходи включають: вартість товарів, робіт, послуг, безоплатно отриманих платником податку у звітному періоді, визначена на рівні не нижче звичайної ціни, суми безповоротної фінансової допомоги, отриманої платником податку у звітному податковому періоді, безнадійної кредиторської заборгованості.

Частиною 2 ст.3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» встановлено, що бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, грунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Згідно з ч.2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» - первинні документи, тобто податкові, видаткові накладні, рахунки, довіреності, акти виконаних робіт, акти прийому - передачі товарів, робіт, послуг оформлені на паперових носіях та при наявності таких обов'язкових реквізитів: назва документа (форми); дата і місце складання; назва підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильності її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Частиною 2 ст.71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судовою колегією встановлено, що відповідно до акту перевірки позивачем занижено грошові зобов'язання з ПДВ, за січень та травень-липень 2014 року, на загальну суму 89966 грн.

На формування розміру вказаних податків вплинули господарські операції позивача з ПП "Євроальянсбуд" щодо виконання контрагентом підрядних робіт (ремонту нежитлового приміщення позивача) та придбання послуг з надання обладнання, які виконано на підставі договору від 08.10.2014 року №14/01 на виконання підрядних робіт та договорів №88 від 05.05.2014 року і №32 від 02.07.2014 року про послуги з надання обладнання.

На підтвердження господарських відносин позивача з даним контрагентом судом зібрано усю наявну первинну документацію: копії відповідних договорів, акти виконаних робіт, довідку про вартість виконаних робіт, пояснювальну записку, локальний кошторис, розрахунки з обґрунтуванням вартості робіт та витрат, податкові накладні. Підрядні роботи проводились на нежитловому об`єкті, який належить позивачу на праві власності, що підтверджено договором купівлі-продажу та витягом з Державного реєстру правочинів. За рахунок поліпшення нежитлового приміщення збільшено його балансову вартість, що підтверджено карткою по рахунках 10.3 та 63.1. - з 1668183,85 грн. до 1759 885,84 грн.

Підтвердженням виконання договорів з надання обладнання є акти приймання-передачі обладнання та його повернення, товарно-транспортні накладні, акти здачі-прийняття робіт, податкові накладні, платіжні доручення.

Судовою колегією досліджено дані документи та встановлено, що основними видами діяльності позивача є виробництво плит, листів, профілів із пластмас, механічне оброблення металевих виробів, оптова торгівля, надання в оренду будівельних машин і устаткування. З метою провадження своєї господарської діяльності між позивачем та вищевказаним контрагентом укладено договори щодо виконання будівельних робіт (ремонт покрівлі нежитлового приміщення) та, у зв'язку з цим, орендою будівельного обладнання, а належними доказами підтверджено виконання вказаних робіт, надання необхідного обладнання, його отримання і оплату, що надає підприємству право на віднесення сум за даними договорами до складу податкового кредиту з ПДВ.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на лист Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області від 24.11.2014 року, в якому зазначено, що в Єдиному реєстрі відсутня інформація щодо видачі документів дозвільного характеру ПП «Євроальянс», оскільки позивачем надано суду ліцензію АЕ №273634 від 05.08.2013 року, видану ПП «Євроальянс» Державною архітектурно-будівельною інспекцією України та витяги з офіційного сайту Державної архітектурно-будівельної інспекції України, якими підтверджено наявність у ПП «Євроальянс» ліцензії з переліком робіт, які мають право виконувати.

Підставою для винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, яким позивачу нараховано податок на прибуток підприємств є невключення до складу доходів суми безнадійної кредиторської заборгованості по взаємовідносинах з ТОВ «Спецпідряд Сервіс», у розмірі 294700 грн.

З матеріалів справи вбачається, що між позивачем та ТОВ «Спецпідряд Сервіс» укладено договір надання послуг №12/07-05 від 30.07.2012 року, згідно п.3.2 якого позивач повинен здійснити оплату послуг протягом 365 днів з моменту підписання акта виконаних робіт, які підписано у вересні 2012 року. Таким чином строк оплати вказаних послуг спливає у вересні 2013 року.

Позивачем надано договір про відступлення права вимоги №8/11-01 від 08.05.2013 року, за умовами якого право вимоги по вищевказаному договору переходить до ТОВ «Технології і сервіс» та в подальшому позивачем погашено кредиторську заборгованість перед новим кредитором у готівковій формі, що підтверджено прибутковими касовими ордерами №№250-279 протягом грудня 2014 року.

З огляду на вищевикладене колегія суддів приходить до висновку, що оскільки позивачем сплачено новому кредитору усю суму кредиторської заборгованості, то у відповідачем неправомірно донараховано податок на прибуток підприємств, в сумі 55993 грн. (19% від 294700 грн., як суми доходу у вигляді безнадійної кредиторської заборгованості).

Враховуючи вищевикладене судова колегія вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, що є підставою для залишення її без задоволення.

Керуючись ст.ст. 185, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Центральному районі м.Миколаєва Головного управління Міндоходів у Миколаївській області - залишити без задоволення, а постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 07 липня 2015 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через 5 днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: Судді: О.В. Яковлєв А.В. Бойко Т.М. Танасогло