Справа № 2а-1720/10
Суддя: Довгополов О.М.
Дата ухвалення: 2012-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2012 р. Справа № 134778/11/9104

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого Довгополова О.М.,

суддів: Святецького В.В., Гуляка В.В.,

при секретарі судового засідання Рибак О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі Івано-Франківської області на постанову Галицького районного суду Івано-Франківської області від 31 грудня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі Івано-Франківської області про визнання дій неправомірними, -

ВСТАНОВИВ

У грудні 2010 року позивач звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії із застосуванням показника заробітної плати (доходу) в середньому на одну особу в цілому по Україні за 2009 рік та зобовязати відповідача зробити перерахунок пенсії із застосуванням показника заробітної плати (доходу) в середньому на одну особу в цілому по Україні за 2009 рік у розмірі 1650,43 грн. Вимоги обґрунтовані порушенням частини 2 статті 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Постановою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 31 грудня 2010 року позов задоволено частково: визнано протиправними дії відповідача щодо відмови у перерахунку позивачеві пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати по економіці України у 2009 році.

В апеляційній скарзі, посилаючись на правомірність своїх дій щодо перерахунку позивачеві пенсії та неправильність застосування ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», відповідач просить скасувати постанову, відмовивши у задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про задоволення скарги, виходячи з наступного.

Установлено, що позивач перебуває на обліку у відповідача, отримує пенсію за віком та у нього виникло право на перерахунок пенсії відповідно до ст. 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Також установлено, що при перерахунку пенсії відповідачем було взято показник середньої заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за 2007 рік (1197,91 грн.).

Колегія суддів вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Перерахунок пенсій у зв'язку із збільшенням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, та страхового стажу регулюється статтею 42 Закону 1058, частина 4 якої передбачає, що у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Кожний наступний перерахунок пенсії провадиться не раніш як через 2 роки після попереднього перерахунку з урахуванням страхового стажу після призначення пенсій. Перерахунок пенсій здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу, зазначені в частині 1 статті 40 цього Закону.

Така редакція існує після визнання неконституційними змін, внесених підпунктом «б» підпункту 10 пункту 35 Розділу 2 Закону України від 28 грудня 2007 року № 107-6, визнаних такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008.

Зміни, визнані неконституційними, надавали можливість перераховувати пенсію із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині 1 статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії.

Аналіз відновленої (діючої) норми абзацу 3 частини 4 статті 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» свідчить, що перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону.

Тобто правила частини першої статті 40 при перерахунку пенсії застосовуються виключно з метою визначення періоду страхового стажу, за який може бути обчислена заробітна плата (дохід).

Звертаючись до суду, позивач просив про застосування при перерахунку показника середньої заробітної плати працівників, у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні.

Відповідно до пункту 6 статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, форми і види пенсійного забезпечення. Такими законами є Закон України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-12 (надалі Закон 1788) та Закон України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» № 1058 від 9 липня 2003 року.

Колегія суддів зазначає, що обчислення включає в себе призначення та перерахунок пенсії, разом з цим це не є тотожні поняття, вони мають різний правовий зміст та правове навантаження, при цьому формула обчислення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії (призначення та перерахунку) визначається частиною 2 статті 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», з тією тільки різницею, що середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення, визначається один раз при призначенні пенсії і в подальшому використовується як постійна величина для пенсіонера, на відміну від інших показників, а саме суми коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць та кількості місяців страхового стажу, за які розраховано коефіцієнти заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Отже, відсутні підстави для перерахунку пенсії позивача із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні.

Наведене свідчить про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи та має наслідком скасування судового рішення.

Отже, апеляційну скаргу належить задовольнити.

Керуючись статтями 160 ч. 3, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі Івано-Франківської області задовольнити, постанову Галицького районного суду Івано-Франківської області від 31 грудня 2010 року у справі № 2-а-1720/10 скасувати та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення її в повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: О.М. Довгополов

Судді: В.В. Гуляк

ОСОБА_2

Повний текст рішення виготовлено 03.02.2012 року.