Справа № 802/2711/15-а
Суддя: Крапівницька Н. Л.
Дата ухвалення: 2015-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

м. Вінниця

12 жовтня 2015 р. Справа № №802/2711/15-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Крапівницької Н. Л.,

секретаря судового засідання: Арутюнян З.С.,

за участю представників сторін:

позивача: Колісніченко Г.П., Сиваченко Л.В., Якименка О.О.,

представника відповідача: Мизюка В.І., Юрлової Л.І.,

третьої особи: ОСОБА_6., ОСОБА_7,

третя особа ОСОБА_8 не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Вінниці адміністративну справу за позовом

приватного підприємства «Колісніченко»

до Вінницької обласної державної адміністрації; Департаменту житлово-комунального господарства, енергетики та інфраструктури Вінницької обласної державної адміністрації;

треті особи: приватне підприємство «АТП Кривешко», фізична особа-підприємець ОСОБА_8

про визнання протиправним та скасування рішення засідання конкурсного комітету з підготовки та проведення конкурсів на перевезення пасажирів на внутрішньообласних, міжміських та приміських автобусних маршрутах загального користування, оформлене протоколом №6 від 24 липня 2015 року, в частині визначення переможця конкурсу приватного підприємства «АТП Кривешко» по об'єкту конкурсу № 68, №69, визнання нечиними договорів на перевезення, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду знаходиться адміністративна справа за позовом приватного підприємства "Колісніченко" до Вінницької обласної державної адміністрації, Департаменту житлово-комунального господарства, енергетики та інфраструктури Вінницької обласної державної адміністрації, треті особи, які не заявляють сам про визнання протиправним та скасування рішення конкурсного комітету.

Судом встановлено, що позивач звернувся до суду із вимогою про визнання не чинними та скасування укладеного між Департаментом житлово-комунального господарства, енергетики та інфраструктури Вінницької обласної державної адміністрації та приватним підприємством «АТП Кривешко» договорів №82, №83 від 27 серпня 2015 року на організацію перевезення пасажирів на внутрішньообласному, міжміському та приміському автобусному маршруті загального користування.

На обговорення учасників процесу суд виніс питання щодо закриття провадження цієї частини позовних вимог, а саме, пункту 3 прохальної частини позову в адміністративній справі, так як дану вимогу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Заслухавши пояснення і думку представників сторін, представників третьої особи, повно і всебічно з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, суд вважає, що провадження у справі слід закрити, з наступних підстав.

Відповідно до частин 1, 2 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі, на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлений інших порядок судового провадження.

Заслухавши думку представників сторін щодо підсудності цієї справи, суд дійшов висновку, що вказану справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, зважаючи на таке.

Пунктами 1, 7 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що справою адміністративної юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень; суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Частиною 1 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Згідно ч.2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема:

1) спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності;

2) спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби;

3) спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень;

4) спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів;

5) спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України;

6) спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму.

При цьому, обов'язковою ознакою рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, як предмет адміністративного спору, є прямий (безпосередній) вплив рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень на правовий статус фізичної чи юридичної особи, тобто обмеження її прав, свобод, покладення на неї обов'язків.

Рішення суб'єкта владних повноважень, які у контексті положень КАС України можуть бути оскаржені до суду, необхідно розуміти як нормативно - правові акти, так і правові акти індивідуальної дії.

За установленими в теорії права підходами до класифікації правових актів нормативно - правовий акт це прийнятий уповноваженим державним органом у межах його компетенції офіційний письмовий документ, який встановлює, змінює чи скасовує норми права, носить загальний чи локальний характер та застосовується неоднарозово. Що ж до правових актів індивідуальної дії, то вони породжують права і обов'язки тільки у того суб'єкта (чи визначеного ними певного кола суб'єктів), якому вони адресовані.

Позивач в пункті 3 позовних вимог просить суд визнати нечинним та скасувати укладений між Департаментом житлово-комунального господарства, енергетики та інфраструктури Вінницької обласної державної адміністрації та приватним підприємством "АТП Кривешко" договорів на перевезення пасажирів на внутрішньообласних міжміських та приміських автобусних маршрутах загального користування: рейси №87-92,49х-52х, 53х-56х, 39-40х, 69х-72х , №31-36, 341х-344х.

Частина 1 ст. 202 Цивільного кодексу України зазначає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. В часині 1 ст. 204 ЦК України вказано, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 908 Цивільного кодексу України - перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Суд зазначає, що відповідно до частини 1 статті 12 Господарського процесуального кодексу України господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім:

спорів про приватизацію державного житлового фонду;

спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов;

спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін;

спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів;

інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів;

Відповідно до частин 1,2,4 ст. 15 Господарського процесуального кодексу України територіальна підсудність справ господарському суду справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні господарських договорів, справи у спорах про визнання договорів недійсними розглядаються господарським судом за місцезнаходженням сторони, зобов'язаної за договором здійснити на користь другої сторони певні дії, такі як: передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо. Справи у спорах, що виникають при виконанні господарських договорів та з інших підстав, а також справи про визнання недійсними актів розглядаються господарським судом за місцезнаходженням відповідача. Якщо юридичну особу представляє уповноважений нею відособлений підрозділ, територіальна підсудність спору визначається з урахуванням частин першої - третьої цієї статті залежно від місцезнаходження відособленого підрозділу.

Таким чином, дані правовідносини сторін не відповідають нормативному визначенню справи адміністративної юрисдикції, оскільки відносини третьої особи АТП «Кривешко» та відповідача не засновані на адміністративному, іншому владному підпорядкуванні, здійсненні управлінських або контрольних функцій відповідачем.

Отже, відсутній публічно-правовий спір між позивачем та відповідачем, оскільки вимоги позивача не стосуються захисту прав, свобод та інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади.

Пунктом 1 частини 1 ст. 157 КАС України визначено, що суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

В той же час, згідно із ч. 2 ст. 157 КАС України, якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз'яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Суд роз'яснює позивачу, що відповідно до статті 16 Господарського процесуального кодексу України віднесені до підсудності господарського суду справи у спорах, що виникають з договору перевезення, в яких одним з відповідачів є орган транспорту, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням цього органу.

Відповідно до ст.1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 157 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись ст.ст. 157, 165, 186, 254 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Провадження у справі за позовом приватного підприємства «Колісніченко» до Вінницької обласної державної адміністрації; Департаменту житлово-комунального господарства, енергетики та інфраструктури Вінницької обласної державної адміністрації; треті особи: приватне підприємство «АТП Кривешко», фізична особа-підприємець ОСОБА_8 в частині позовних вимог, а саме пункту 3 вимог - визнання не чинним та скасування укладених між Департаментом житлово-комунального господарства, енергетики та інфраструктури Вінницької обласної державної адміністрації та приватним підприємством «АТП Кривешко» договорів на перевезення пасажирів на внутрішньообласних міжміських та приміських автобусних маршрутах загального користування: рейси №87-92,49х-52х, 53х-56х, 39-40х, 69х-72х , №31-36 закрити.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії ухвали суду безпосередньо в суді, то п'ятиденний строк на апеляційне оскарження ухвали суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії ухвали суду.

Суддя підпис Крапівницька Н. Л.

Копія вірна Суддя:

Секретар: