Справа № 10552/11/2070
Суддя: Сліденко А.В.
Дата ухвалення: 2011-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Харків

31.08.2011р. справа № 2а- 10552/11/2070

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Сліденко А.В.,

за участі

секретаря судового засідання - Алексєєнко О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом

Державної податкової інспекції у Київському районі м.Харкова
до ФОП ОСОБА_1
проприпинення підприємницької діяльності, -

встановив:

Суб'єкт владних повноважень, ДПІ у Київському районі м. Харкова, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просив постановити рішення щодо припинення підприємницької діяльності відповідача, Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_1).

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що у спірних правовідносинах відповідач, який є платником податків, всупереч приписам чинного законодавства не виконує податкового обовязку і не подає до органу державної податкової служби України документів обовязкової податкової звітності. Посилаючись на вказані вище обставини, позивач просив суд ухвалити рішення про задоволення позову.

Відповідач, Фізична особа - підприємець ОСОБА_1, письмових заперечень проти позову не подав.

Оскільки матеріали справи містять докази, які в своїй сукупності повно та всебічно висвітлюють обставини спірних правовідносин, а завданням адміністративного судочинства України згідно з ч.1 ст.2 КАС України є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і неухильне дотримання судом вимог даної норм процесуального закону є обов'язковим в кожній адміністративній справі, то з огляду на приписи ст.41, ч.4 ст.122, ч.6 ст.128 КАС України судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі доказами.

Суд, вивчивши доводи позову, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з наступних підстав та мотивів.

За матеріалами справи відповідач пройшов передбачену чинним законодавством процедуру державної реєстрації, внаслідок чого набув правовий статус суб'єкта господарювання фізичної особи-підприємця, що підтверджується копією довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Як платник податків, зборів (обовязкових платежів) відповідач знаходиться на обліку у Державній податковій інспекції у Київському районі м. Харкова.

Суд при вирішенні справи бере до уваги, що як платник податків, зборів (обовязкових платежів) відповідач в силу ч.1 ст.67 Конституції України зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Водночас з цим, відповідач зобовязаний дотримуватись також і приписів ч.1 ст.68 Конституції України, де вказано, що кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Обовязки відповідача як платника податків, зборів (обовязкових платежів) у спірних правовідносинах до 31.12.2010р. були визначені ч.1 ст.9 Закону України Про систему оподаткування, згідно з п.2 якої відповідач повинен подавати до державних податкових органів та інших державних органів відповідно до законів декларації, бухгалтерську звітність та інші документи і відомості, пов'язані з обчисленням і сплатою податків і зборів (обов'язкових платежів), а після 01.01.2011р. визначені ст.16 Податкового кодексу України, відповідно до п.п.16.1.3 якої відповідач зобовязаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

В ході розгляду справи судом зясовано, що в силу ст.2 Закону України Про податок з доходів фізичних осіб та ст.ст.15 і 162 Податкового кодексу України відповідач є платником податку на доходи фізичних осіб.

Правила подання податкових декларацій з даного виду податку для платників, які мають правовий статус фізичної особи підприємця, до 31.12.2010р. були визначені ч.4 ст.14 Декрету КМУ Про прибутковий податок з громадян, де вказано, що громадяни, які займаються підприємницькою діяльністю, надають податковому органу декларації за наслідками кожного звітного кварталу, а також звітного року у строки, визначені законом, а з 01.01.2011р. визначені п.177.5 ст.177 Податкового кодексу України, де вказано, що фізичні особи - підприємці подають до органу державної податкової служби податкову декларацію за місцем своєї податкової адреси за результатами календарного року у строки, встановлені цим кодексом для річного звітного податкового періоду, в якій також зазначаються авансові платежі з податку на доходи.

Відповідно до п.п.«б» п.п.4.1.4 п.4.1 ст.4 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»податкові декларації подаються за базовий податковий (звітний) період, що дорівнює календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі при сплаті квартальних або піврічних авансових внесків), - протягом 40 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя).

За правилом п.п.49.18.5 п.49.18 ст.49 Податкового кодексу України податкові декларації платниками податку на доходи фізичних осіб - підприємцями подаються протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року.

Надані субєктом владних повноважень докази свідчать про те, що відповідач є реально існуючим субєктом права, статус фізичної особи-підприємця не втратив, а відтак, згідно з законом був обтяжений обовязком у період часу до 31.12.2010р. щоквартально, а у період часу після 01.01.2011р. - щорічно подавати до органу державної податкової служби України декларації про доходи. Матеріалами справи підтверджено, що вказаної вимоги закону відповідач не дотримався і на протязі часу, котрий перевищує рік, до позивача декларацій про доходи не подавав.

Частиною 2 ст.46 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців визначено, що підставою для постановлення судового рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця є, зокрема, неподання протягом року органам державної податкової служби податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону.

При розв'язанні спору судом не виявлено фактів того, що заявлена суб'єктом владних повноважень вимога про припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця будь-яким чином порушує права, свободи та інтереси відповідача у сфері публічно-правових відносин.

За таких обставин, заявлена субєктом владних повноважень вимога щодо постановлення судового рішення про припинення підприємницької діяльності відповідача визнається судом нормативно та документально обґрунтованою, у звязку з чим підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 8 і 19 Конституції України, ст.ст.7-11, ст.ст.158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

постановив:

Адміністративний позов Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про припинення підприємницької діяльності задовольнити.

Припинити підприємницьку діяльність Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (індивідуальний ідентифікаційний номер - НОМЕР_1).

Постанова набирає законної сили згідно з ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду згідно з ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: шляхом подачі через Харківський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її проголошення (у разі застосування судом ч.3 ст.160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, у разі повідомлення суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених ч.4 ст.167 цього Кодексу, про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду) апеляційної скарги з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя Сліденко А.В.