Справа № 2-а-440/10
Суддя: Балан М. В.
Дата ухвалення: 2015-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-440/10
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2015 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області у складі: головуючого судді БаланаМ.В., при секретарі Урсул Г.К., з участю представника позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кілія справу в порядку адміністративного судочинства за адміністративною позовною заявою ОСОБА_2 до

ВДАЇ Белградського району ГУМВС України в Одеській області тю вияиииш пмтішихкшою пш скасування ткпжтови щх> щжтігнаиш ії) шїтікшхттаинтУпімшкіияиктгіі. -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до Кілійського районного суду з адміністративною позовною заявою до ВДАЇ Белградського району ГУМВС України в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності серії ВН № 489655 від 21.07.2010 року, згідно з якою його визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 132-1 КУпАП і накладено стягнення у вигляді 510 гривень штрафу, у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 пояснив, що 09.12.2009 року ОСОБА_2 керував автомобілем ЗИЛ д/н ВН 328989 СК з напівпричепом цистерною - спеціальною МЖА 6441510 д/н ВН 1892 XX, які належать ТОВ «Октан», де позивач працює водієм, та відповідають усім необхідним вимогам, відповідно до діючого законодавства, рухаючись по автодорозі М-15 «Одеса-Рені». На 157 км. зазначеної автодороги, приблизно 13.30 годині, його було зупинено інспектором ДПС ВДАЇ Белградського району, який перевірив необхідні документи, після чого склав протокол про адміністративне правопорушення, зазначивши у ньому, що автомобіль обладнаний конусами без світ- ловідбивних елементів, знаки небезпеки на причепі нанесені фарбою кустарним способом, а не елементами заводського виготовлення, у порушення наказу № 822 від 26.07.2004 року, що є порушенням вимог ст. 132-1 КУпАП. ОСОБА_3 у графі пояснення порушника зазначив, що з протоколом не згоден. У цьому ж протоколі працівник ДАЇ зазначив, що справа про адміністративне правопорушення буде розглядатися

24.12.2009року, у ВДАЇ м. Кілія. Позивач не був згодний з протоколом про адміністративне правопорушення, оскільки автомобіль з причепом, якими він керував, відповідали усім вимогам норм діючого законодавства, що підтверджується протоколами контролю ДТЗ від 01.12.2009 року та актом державного технічного огляду колісних транспортних засобів від 02.12.2009 року. У зазначену у протоколі про адміністративне правопорушення дату у ВДАЇ м. Кілія протокол не розглядався, а лише 05.03.2010 року ОСОБА_2 було викликано до ВДАЇ м. Кілія, де він отримав постанову винесену 27.01.2010 року командиром Белградського взводу ДПС, про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.. 132-1 КУпАП. З зазначеною постановою позивач також не згоден, оскільки вважає, що в його діях відсутній склад наведеного правопорушення. На підставі наведеного просить задовольнити позов у повному обсязі.

Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні повністю підтвердив наведене його представником, та просить суд задовольнити позов у повному обсязі.

Представники ВДАЇ Белградського району ГУМВС України в Одеській області - субєкта владних повноважень, які про дату, час та місце слухання справи були повідомленні належним чином, в су

дове засідання неодноразово не з являлися, про поважність причин неявки суд не повідомляли, письмових заперечень на адміністративний позов, або заяв про розгляд справи у їх відсутність не подавали, у звязку з чим суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, що повністю відповідає вимогам ч. 4 ст. 128 КАС України.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши надані письмові докази та розглянувши справу у межах заявлених позовних вимог, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини:

Так судом достовірно встановлено, що ОСОБА_2 працює водієм у ТОВ «Октан», яке зареєстровано за адресою: Одеська область, м. Кілія, вул. Перемоги, № 2. ТОВ «Октан» належать автомобіль ЗИЛ д/н ВН 328989 СК та напівпричіп цистерна - спеціальна МЖА 6441510 д/н ВН 1892 XX, призначені для перевезення речовин 2 класу небезпеки (підрозділ 2.2). 09.12.2009 року ОСОБА_2, керуючі зазначеним автомобілем з напівпричепом та рухаючись по автодорозі «Одеса-Рені», на 157 км. зазначеної автодороги, приблизно 13.30 годині, був зупинений інспектором ДПС ВДАЇ Белградського району.

Після проведеної перевірки інспектором ДПС було складено протокол серії ВН № 136154 про скоєння позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП. У протоколі зазначено, що 09.12.2009 року ОСОБА_2 на 157 км. автодороги М 15, о 13.30 годині керував автомобілем ЗИЛ д/н ВН 328989 СК з напівпричепом ЖА 6441510, д/н ВН 1892 XX, з конусами без світловідбивних елементів, знаки небезпеки нанесені фарбою кустарним способом, а не елементами заводського виготовлення, що не відповідає стандартам при перевезенні небезпечних вантажів, а також зазначено, що розгляд адміністративною справи призначено на 11.00 годину 24.12.2009 року у ВДАЇ м. Кілія.

З дослідженої в судовому засіданні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності серії ВН № 489655 від 21.07.2010 року, згідно з якою ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 132-1 КУпАП і накладено стягнення у вигляді 510 гривень штрафу, вбачається, що 27.01.2010 року у м. Болград командиром Белградського взводу ДПС було розглянуто матеріали про адміністративне правопорушення. Під час розгляду було встановлено наступне:

09.12.2009року ОСОБА_2 на 157 км. автодороги М 15, о 13.30 годині керував автомобілем ЗИЛ д/н ВН 328989 СК з напівпричепом ЖА 6441510, д/н ВН 1892 XX, з конусами без світловідбивних елементів, знаки небезпеки нанесені фарбою кустарним способом, а не елементами заводського виготовлення. Наказ № 822 від 26.07.2004 року, чим скоїв правопорушення передбачене ст. 132-1 КУпАП. У нижній частині постанови міститься надпис: «Копию постановления получил 05.03.2010 г. Сырбу. подпись».

Стаття 132-1 КУпАП передбачає відповідальність водіїв за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Згідно з п.п. 12.12. наказу МВС України № 822 від 26.07.2004 року знаки небезпеки, що розміщуються на транспортних засобах, автоцистернах, транспортних засобах зі знімними цистернами, транспортних засобах-батареях, контейнерах, контейнерах-цистернах, багатоелементних газових контейнерах та переносних цистернах, повинні: а) мати розміри не менше 250x250 мм. Паралельно кромці на відстані 12,5 мм (для знака небезпеки N70-5 мм, див. додаток 13 до цих Правил) від неї по всьому периметру знака повинна бути смуга того ж кольору, що й зображений символ; б) відповідати знакам небезпеки, вказаним в переліку небезпечних вантажів наведеного в таблиці А глави 3.2 додатка А ДОПНВ (ЕС Е/Т ЛАК Б/17 5 (Уоі. І) для небезпечних вантажів, що містяться в контейнері, багатоелементному газовому контейнері, знімній цистерні, контейнері-цистерні, переносній цистерні або транспортному засобі; в) мати колір, символи та загальну форму відповідно до зразків, наведених у додатку 2 до цих Правил.

Таким чином вимога про нанесення знаків небезпеки елементами заводського виконання у наказі МВС України № 822 від 26.07.2004 року - відсутня, як і вимога про обладнання автомобіля конусами зі світловідбивними елементами. *

У протоколі контролю № 023630242 від 01.12.2009 року на відповідність експлуатаційним вимогам безпеки проведеного ВАТ «Північтранс» зазначено, що ДТЗ ЗИЛ 441510, д/н НОМЕР_1, 1992 року випуску, категорії № 2, який належить ТОВ «Октан», за перевіреними показниками на момент контролю відповідає вимогам ДСТУ 3649-97 та ІЕ.

У протоколі контролю № 023630231 від 01.12.2009 року на відповідність експлуатаційним вимогам безпеки проведеного ВАТ «Північтранс» зазначено, що ДТЗ МЖА 6441510, д/н ВН 1892 XX, 1987 року випуску, категорії № 04, який належить ТОВ «Октан», за перевіреними показниками на момент контролю відповідає вимогам ДСТУ 3649-97 та IE.

Згідно з актом державного технічного огляду колісних транспортних засобів юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців 02.12.2009 року начальником ВДАЇ з ОАТ Кілійського району було проведено технічний огляд транспортних засобів, що перебувають на балансі в ТОВ «Октан» у тому числі п. 13 - ЗИЛ 441510, д/н НОМЕР_1, 1992 року випуску, п. 14 - напівпричепом ЖА 6441510, д/н ВН 1892 XX, ніяких недоліків виявлено не було.

Згідно зі ст. 6 КАС України кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів незалежним і неупередженим судом. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в адміністративному суді, до підсудності якого вона віднесена цим Кодексом. Кожен має право на участь у розгляді своєї справи в адміністративному суді будь-якої інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У відповідності до ч. 4 ст. 70 КАС України, обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 18 КАС України місцевим загальним судам, як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії (п.З Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06.03.2008 року).

Зазначена постанова перевірялась судом на предмет дотримання субєктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме: чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено, добросовісно, розсудливо).

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України № 6 від 24.06.88 року з наступними змінами і доповненнями "Про практику розгляду судами скарг на постанови по справах про адміністративні правопорушення" суд, розглядаючи такі справи, повинний перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки провини, за яку законом передбачена адміністративна відповідальність і його провина в його здійсненні; чи не сплинув строк для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), що виносив постанову про тяжкість скоєного правопорушення і наявність обтяжуючих обставин; чи накладене стягнення з урахуванням помякшуючих обставин, майнового положення особи.

Стаття 7 Кодексу України про адміністративне правопорушення передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення обовязковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Згідно зі ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясіІЬннями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відео- запису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до вимог ст. 268 Кодексу про адміністративні правопорушення України оособа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, да- вати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до п. З ч. 1 ст. 288 Кодексу про адміністративні правопорушення України постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено: постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення - у вищестоящий орган (вищестоящий посадовій особі), або в районний, районний у місті, міській чи міськрайонний суд, у порядку визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

У відповідності до ст. 289 Кодексу про адміністративні правопорушення України скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Доказів у підтвердження зазначеного у постанові від 27.01.2010 року правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП та вчиненого позивачем - ОСОБА_2 - відповідачем, субєктом владних повноважень, суду не надано, обставини, що встановлені в судовому засіданні, не були спростовані відповідачем, оскільки суду не було надано жодних доказів в підтвердження обставин, викладених у постанові про адміністративне правопорушення, а сама постанова є такою, що суперечить чинному законодавству.

Згідно ч. З ст. 2 КАС України - у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В порушення вказаних вимог відповідачем не було вжито всіх заходів до повного, всебічного та об'єктивного з'ясування обставин, що мали значення для правильного вирішення справи належним чином.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що обставини, на які посилається відповідач у зазначеній постанові по справі про адміністративне правопорушення не є належним та достатнім доказом для встановлення наявності адміністративного правопорушення та вини особи у його скоєнні, як того вимагає закон, в звязку з чим, адміністративний позов підлягає задоволенню, а вказана постанова скасуванню.

Отже, для винесення оскаржуваної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у відповідача не було підстав.

За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП, з огляду на встановлені обставини та відповідні положення законодавства, на думку суду, є недоведеним.

Відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП провадження по справі не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події чи складу адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. З досліджених в судовому засіданні доказів встановлено, що оскаржувана позивачем постанова прийнята з порушенням діючого законодавства.

Як зазначено у ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З урахуванням вищевикладеного, суд прийшов до висновку, що в даному випадку факт допущення порушень положень законодавства про дорожній рух ОСОБА_3 не знайшов свого підтвердження, в звязку з чим вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно зет. 162 КАС України при вирішенні справи по суті, суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Оскільки відповідно до ст. 288 КУпАП, оскарження постанов у справах про притягнення до адміністративної відповідальності здійснюються в порядку Кодексу адміністративного судочинства України, але з рахуванням особливостей, встановлених Кодексом України про адміністративні правопорушення, суд вважає, що резолютивна частина постанови про справі повинна бути викладена в редакції, яка узгоджується з положеннями ст. 293 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 6 -12, 160, 161, 163 КАС України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення ВН № 489655 від 21.07.2010 року, згідно з якою ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 132-1 КУпАП і накладено стягнення у вигляді 510 гривень штрафу, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП - закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі її апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. Постанова може бути оскаржена шляхом подачі до Одеського апеляційного адміністративного суду через Кілійський районний суд Одеської області заяви про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції протягом 10 днів з дня її проголошення, з подальшою подачею апеляційної скарги протягом 20 днів. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається в строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_4