Справа № 813/5381/15
Суддя: Ланкевич Андрій Зіновійович
Дата ухвалення: 2015-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 жовтня 2015 року № 813/5381/15

Львівський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючого-судді Ланкевича А.З.

секретар судового засідання Фуртак А.В.,

за участі представників

позивача . ОСОБА_1, ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4,

третьої особи ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові адміністративну справу за позовом Державної фінансової інспекції України до Приватного акціонерного товариства «Львівський локомотиворемонтний завод», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Державне територіально-галузеве обєднання «Південно-Західна залізниця», про стягнення коштів, -

встановив :

Позивач звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить стягнути з Приватного акціонерного товариства «Львівський локомотиворемонтний завод» в дохід Державного бюджету України 266715,79 грн. за завищення вартості виконаних робіт за договором від 21.06.2013 року №ПЗ/Т-131342/НЮ.

Позовні вимоги ґрунтуються на тому, що ДТГО «Південно-Західна залізниця» як підконтрольна позивачу установа не виконало вимог Держфінінспекції про усунення порушень, виявлених за наслідками ревізії фінансово-господарської діяльності за період з 01.10.2012 року по 31.03.2014 року, за наслідками якої складено акт №05-21/89 від 23.07.2014 року. Згідно з цим актом, як зазначив позивач, встановлено, що між відповідачем і ДТГО «Південно-Західна залізниця», було укладено договір від 21.06.2013 року №ПЗ/Т-131342/НЮ, на підставі якого ПрАТ «Львівський локомотиворемонтний завод» здійснило ремонт рухомого складу ВП «Локомотивне депо «Козятин». При перевірці обґрунтованості та правильності віднесення ВП «Локомотивне депо «Козятин» до собівартості реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг) вартості проведеного ремонту колісних пар електровозу ВЛ 10 за договором від 21.06.2013 року №ПЗ/Т-131342/НЮ встановлено завищення в актах здачі-приймання виконаних робіт за період з 21.06.2013 року по 31.12.2013 року вартості покупних комплектуючих виробів і напівфабрикатів в порівнянні з даними бухгалтерського обліку, що призвело до здійснення зайвих витрат за проведені ремонти на загальну суму 266715,79 грн. Внаслідок допущених порушень, як зазначив позивач, завдано матеріальної шкоди (збитків) ДТГО «Південно-Західна Залізниця» на суму 266715,79 грн. З покликанням на норми ч. 1 ст. 2, п. 7 ст. 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю», Положення про Державну фінансову інспекцію України, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 06.08.2015 року №310, а також на правову позицію Верховного Суду України, викладену у постановах від 15.04.2015 року по справі №21-40а14, від 14.10.2014 року у справі №21-453а14, від 10.02.2014 року у справі №21-632а14, від 18.11.2014 року у справі №21-461а14, від 20.01.2015 року у справі №21-601а14 позивач зазначив, що оскільки підконтрольна установа не забезпечила виконання вимог про усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, Держфінінспекція в інтересах держави звертається до адміністративного суду з позовом про стягнення збитків, завданих ДТГО «Південно-Західна Залізниця».

В судовому засіданні представники позивача таку позицію підтримали, просили позов задовольнити.

Відповідач подав письмові заперечення проти позову, в яких зазначив про те, що договір від 21.06.2013 року №ПЗ/Т-131342/НЮ ПрАТ «Львівський локомотиворемонтний завод» та ДТГО «Південно-Західна Залізниця» за своєю правовою природою є договором підряду, за умовами якого ПрАТ «Львівський локомотиворемонтний завод» як підрядник зобовязався виконати за завданням замовника ДТГО «Південно-Західна Залізниця» ремонтні роботи. По факту виконання робіт сторони підписали акти здачі-приймання, як зауважив відповідач, без жодних претензій, після чого замовник оплатив вартість виконаних робіт. Таким чином, кошти, про стягнення яких подано цей позов, отримано відповідачем від замовника як оплата за належно виконану роботу на умовах договору підряду. Відповідач зазначив про те, що позовні вимоги по суті ґрунтуються на акті ревізії фінансово-господарської діяльності ДТГО «Південно-Західна Залізниця» та його структурного підрозділу ВП «Локомотивне депо «Козятин», що на думку відповідача є неправомірним, оскільки чинним законодавством не передбачено такої підстави для зміни виконаних договірних зобовязань як акт чи довідка ревізії. Крім того, відповідач повідомив, що ДТГО «Південно-Західна Залізниця» звернулася до Господарського суду Львівської області з позовом про стягнення з ПрАТ «Локомотиворемонтний завод» 266715,79 грн. збитків. Рішенням Господарського суду Львівської області від 11.11.2014 року (залишено без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 15.01.2015 року і ухвалою Вищого господарського суду України від 25.03.2015 року) у задоволенні позовних вимог ДТГО «Південно-Західна Залізниця» відмовлено. За наведених обставин відповідач вважає вимоги Державної фінансової інспекції України безпідставними і просить суд відмовити в задоволенні позову.

В судовому засіданні представники відповідача просили відмовити в задоволенні позову з підстав, викладених в письмових запереченнях.

Представник третьої особи також підтримала позицію відповідача, просила відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представників осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

За наслідками ревізії фінансово-господарської діяльності ДТГО «Південно-Західна залізниця» та його відокремлених підрозділів за період з 01.10.2012 року по 31.03.2014 року Державна фінансова інспекція України склала акт №05-21/89 від 23.07.2014 року, у висновках якого серед іншого зазначено про завищення вартості наданих послуг за договором з ПрАТ «Львівський локомотиворемонтний завод» від 21.06.2013 року №ПЗ/Т-131342/НЮ внаслідок завищення останнім вартості покупних комплектуючих виробів і напівфабрикатів, що в підсумку призвело до завищення вартості поточного ремонту рухомого складу на 266715,79 грн. Такий висновок ґрунтується на результатах зустрічної звірки ПрАТ «Львівський локомотиворемонтний завод» з питань документального підтвердження виду, обсягу, якості операцій та розрахунків, проведених з ДТГО «Південно-Західна Залізниця» за період з 01.10.2012 року по 01.04.2014 року, за наслідками якої Державна фінансова інспекція України склала довідку від 20.06.2014 року №05-21/33.

За результатами зустрічної звірки встановлено, що між ПрАТ «Львівський локомотиворемонтний завод» і ДТГО «Південно-Західна Залізниця» було укладено договір від 21.06.2013 року №ПЗ/Т-131342/НЮ, на підставі якого ПрАТ «Львівський локомотиворемонтний завод» здійснило ремонт вузлів і агрегатів локомотивів на загальну вартість 4669355 грн. На основі аналізу відомостей бухгалтерського обліку і первинної документації орган фінансового контролю ствердив, що ПрАТ «Львівський локомотиворемонтний завод» підтвердило фактичних витрат по наданню послуг з ремонту колісних пар електровозу ВЛ10 за договором від 21.06.2013 року №ПЗ/Т-131342/НЮ в частині вартості покупних комплектуючих та напівфабрикатів в загальній сумі, що на 211679,20 грн. менше калькуляційної вартості, а з врахуванням калькуляційного прибутку (5%) та ПДВ 266715,79 грн.

На підставі акта №05-21/89 від 23.07.2014 року Державна фінансова інспекція України виставила ДТГО «Південно-Західна Залізниця» вимогу про усунення порушень №05-14/1187 від 22.08.2014 року, де серед іншого зазначено про те, що у звязку з завищенням вартості наданих послуг ВП «Локомотивне депо Козятин» з ремонту рухомого складу внаслідок завищення вартості покупних комплектуючих на загальну суму 266715,79 грн., необхідно:

- відобразити в обліку ВП «Локомотивне депо Козятин» дебіторську заборгованість за ПрАТ «Львівський локомотиворемонтний завод» на суму 266715,79 грн.

- стягнути з ПрАТ «Львівський локомотиворемонтний завод» зайво перераховані кошти на суму 266715,79 грн.

Відповідно до ст. 1 Закону України від 26.01.1993 року № 2939-XII «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» (далі Закон №2939-ХІІ) здійснення державного фінансового контролю забезпечує центральний орган виконавчої влади, уповноважений Кабінетом Міністрів України на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю (далі - орган державного фінансового контролю).

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону №2939-ХІІ головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов'язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб'єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням бюджетного законодавства, дотриманням законодавства про державні закупівлі, діяльністю суб'єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні.

Державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, перевірки державних закупівель та інспектування.

Згідно зі ст. 4 закону №2939-ХІІ інспектування здійснюється органом державного фінансового контролю у формі ревізії та полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності підконтрольної установи, яка повинна забезпечувати виявлення наявних фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб. Результати ревізії викладаються в акті.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 10 Закону №2939-ХІІ органу державного фінансового контролю надається право перевіряти в ході державного фінансового контролю грошові та бухгалтерські документи, звіти, кошториси й інші документи, що підтверджують надходження і витрачання коштів та матеріальних цінностей, документи щодо проведення процедур державних закупівель, проводити перевірки фактичної наявності цінностей (коштів, цінних паперів, сировини, матеріалів, готової продукції, устаткування тощо).

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 10 Закону №2939-ХІІ органу державного фінансового контролю надається право пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Згідно з Положенням про Державну фінансову інспекцію України, затвердженим указом Президента України від 23 квітня 2011 № 499/2011 (далі Положення) Держфінінспекція є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Держфінінспекція відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших підконтрольних установ усунення виявлених порушень законодавства; звертається до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів (підпункт 4 пункту 4 Положення).

Відповідно до п. 6 Положення Держфінінспекція для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку, зокрема, пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Положенням також установлено, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, Держфінінспекція має право звернутися до суду в інтересах держави. Вказане право Держфінінспекції закріплено і в пункті 50 Порядку.

Зазначені норми кореспондуються з положеннями п. 7 ч. 1 ст. 10 Закону №2939-ХІІ, зміст яких наведено вище.

У постанові Верховного Суду України від 20.01.2015 року по справі №21-601а14 (реєстраційний номер 42665520), висновки якого суд повинен враховувати при виборі і застосуванні правової норми до спірних правовідносин, з цього приводу зазначено таке.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень. При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

На підставі наведеного колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України дійшла висновку про наявність у органу державного фінансового контролю права заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

Зважаючи на те, що збитки стягуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність їх обчислення перевіряє суд, який розглядає цей позов.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права вже була висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постановах від 15 квітня, 13 травня та 18 вересня 2014 року (справи №№ 21-40а14, 21-89а14, 21-332а14 відповідно).

В ході розгляду справи суд встановив, що ДТГО «Південно-Західна Залізниця» звернулася до Господарського суду Львівської області з позовною заявою про стягнення з ПрАТ «Львівський локомотиворемонтний завод» збитків в сумі 266715,79 грн., факт завдання яких ґрунтується на акті ревізії Державної фінансової інспекції України №05-21/89 від 23.07.2014 року.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 11.11.2014 року (залишеного без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 15.01.2015 року і ухвалою Вищого господарського суду України від 25.03.2015 року) у задоволенні позовних вимог ДТГО «Південно-Західна Залізниця» відмовлено.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 11.11.2014 року, серед іншого встановлено, що між сторонами 21.06.2013 року укладено Договір № ПЗ/Т-131342/НЮ на надання послуг з капітального ремонту вузлів та агрегатів локомотивів. Судом встановлено, що відповідачем, на підставі вищезгаданого Договору, належним чином виконано ремонтні роботи для позивача. Вказане підтверджується долученими до матеріалів справи і підписаними представниками сторін без застережень ОСОБА_3 приймання з капітального ремонту рухомого складу, вузлів та агрегатів. У судовому засіданні представниками сторін повідомлено, що вартість послуг не перевищила погоджену ними ціну договору. У матеріалах справи відсутні та позивачем суду не подані належні та допустимі докази протиправної поведінки відповідача, яка спричинила шкідливий результат для позивача, а відтак, - й докази наявності причинного зв'язку між заподіяною шкодою та поведінкою відповідача, наявність якого є обов'язковою. Посилання позивача на висновки зустрічної звірки Державної фінансової інспекції у Львівській області не є належним та допустимим доказом порушення відповідачем зобов'язань за договором і завданням позивачеві збитків. Виявлені інспекцією обставини не впливають на умови укладеного між сторонами договору та не можуть їх змінювати. Згідно з ч. 2 ст. 845 ЦК України якщо фактичні витрати підрядника виявилися меншими від тих, які передбачалися при визначенні ціни (кошторису), підрядник має право на оплату роботи за ціною, встановленою договором підряду, якщо замовник не доведе, що отримане підрядником заощадження зумовило погіршення якості роботи.

Також в рішенні господарського суду від 11.11.2014 року зазначено про те, що оскільки сторонами належним чином виконані свої зобов'язання за договором і позивачем, як замовником робіт, були підписані ОСОБА_3 приймання з капітального ремонту рухомого складу, вузлів та агрегатів без будь-яких зауважень і застережень щодо якості та вартості робіт, вартість наданих послуг з капітального ремонту не перевищує ціни договору, а також за відсутності інших належних та допустимих доказів протиправної поведінки відповідача у вигляді порушення договірного зобов'язання, (довідка зустрічної звірки з питання документального підтвердження виду, обсягу, якості операцій та розрахунків від 20.06.2014 р. № 05-21/33 та довідка ревізії № 06-13/0-8 від 15.07.2014 р. не може підтверджувати порушення відповідачем умов договору), суд дійшов висновку про відсутність правових підстав, передбачених ст.ст. 22, 611 ЦК України, ст. 224 ГК України для відшкодування збитків, завданих внаслідок надмірно сплачених коштів у розмірі 266715,79 грн. через відсутність усіх елементів цивільного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Отже, ДТГО «Південно-Західна залізниця» як підконтрольна установа виконала вимоги органу фінансового контролю і звернулася до суду з позовом про відшкодування збитків, факт заподіяння яких виявлено під час ревізії фінансово-господарської діяльності ДТГО «Південно-Західна Залізниця» та його відокремлених підрозділів за період з 01.10.2012 року по 31.03.2014 року. Відповідно, стосовно обставин правовідносин ДТГО «Південно-Західна залізниця» з ПрАТ «Львівський локомотиворемонтний завод», які виникли на підставі договору від 21.06.2013 року №ПЗ/Т-131342/НЮ, зокрема щодо наявності правових підстав для стягнення з ПрАТ «Львівський локомотиворемонтний завод» збитків на суму 266715,79 грн., факт заподіяння яких відображено в акті ревізії Держфінінспекції №01-14/1187 від 22.08.2014 року, є рішення Господарського суду Львівської області від 11.11.2014 року, яке набрало законної сили,

За таких обставин, при розгляді даної адміністративної справи суд, в силу наведених вище норм процесуального закону, не може давати оцінку обставинам, встановленим судовим рішенням в господарській справі, яке набрало законної сили. У звязку з наведеним вище, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю.

Щодо судових витрат, то відповідно до ст. 94 КАС України підстав для їх розподілу немає.

Керуючись ст.ст.7-14, 94, 69-71, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

у задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова не набрала законної сили.

Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, виготовленої в повному обсязі, до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя Ланкевич А.З.