Справа № 820/8100/15
Суддя: Кучма Ю.В.
Дата ухвалення: 2015-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

13 жовтня 2015 р. № 820/8100/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кучми Ю.В., розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в особі Харківського міського центру зайнятості до гр. ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Фонд загальнообовязкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в особі Харківського міського центру зайнятості, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача, гр. ОСОБА_1, заборгованість в сумі 19 447,18 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач указав наступне. 08 липня 2013 р. гр. ОСОБА_1 звернулася за сприянням у працевлаштуванні до Харківського міського центру зайнятості, де була зареєстрована з відкриттям персональної картки №00058. За особистою заявою відповідача від 08.07.2013 р. наказом директора центру зайнятості від 15.07.2013 р. №НТ 130715 їй було надано статус безробітної з 08.07.2015 р., з призначенням допомоги по безробіттю. Однак, як з'ясувалось за відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, гр. ОСОБА_1 з 14.11.2003 р. по 16.01.2015 р. була зареєстрований як фізична особа-підприємець, тобто була зайнятою особою, а відтак не мала права на отримання допомоги по безробіттю. Згідно з наказом Харківського міського центру зайнятості від 05.06.2015 р. №731 гр. ОСОБА_1 була зобов'язана повернути кошти у сумі 19 447,18 грн. Вказаний наказ є діючим, але добровільно відповідач його приписів не виконав, безпідставно отримані кошти не повернув, що спричинило утворення спірної суми заборгованості.

Від представника позивача до суду надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач, гр. ОСОБА_1, позов не визнала, надала до суду свої письмові заперечення, в обґрунтування яких послалася на відсутність факту надання до центру зайнятості недостовірних відомостей, позаяк на її думку процедура державної реєстрації її підприємницької діяльності не була завершена.

Для участі у судовому засіданні відповідач не з'явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлялася судом шляхом направлення на її адресу повісток, конверти з якими поверталися до суду із відмітками установи поштового зв'язку "за закінченням терміну зберігання". У той же час, ухвала про відкриття провадження по справі була отримана відповідачем за вказаною адресою через тиждень після надіслання, письмові заперечення були подані до канцелярії суду.

Оскільки визначене ч. 1 ст.2 КАС України завдання адміністративного судочинства залишається незмінним при розгляді будь якої адміністративної справи, в тому числі і справи за позовом субєкта владних повноважень, і дотримання вказаного завдання є обовязковим в силу приписів ч.2 ст.19 Конституції України, то з огляду на приписи ст.41, ч.4 ст.122, ч.6 ст.128 КАС України суд, зібравши докази, що в своїй сукупності повно та всебічно висвітлюють обставини спірних правовідносин, доходить висновку, що справа має бути розглянута та вирішена на підставі наявних в ній доказів в порядку письмового провадження.

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши зібрані докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з наступних підстав та мотивів.

Згідно з ч 1 ст. 1 Закону України "Про зайнятість населення" безробітною є особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи

Положеннями ст. 5 Закону України "Про зайнятість населення" передбачено, що держава гарантує у сфері зайнятості, зокрема, безоплатне сприяння у працевлаштуванні, обранні підходящої роботи та одержанні інформації про ситуацію на ринку праці та перспективи його розвитку та соціальний захист у разі настання безробіття;

Розміри та умови надання матеріального забезпечення на випадок безробіття визначаються Законом України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття".

Як з'ясовано судом, наказом Харківського міського центру зайнятості від 15.08.2013 р. № НТ130815 відповідачу, гр. ОСОБА_1, було надано статус безробітного з призначенням допомоги по безробіттю строком на 720 календарних днів з 15.07.2013 р. по 26.06.2014 р. (з урахуванням досягнення відповідачем пенсійного віку).

Матеріалами справи доведено, що відповідач у спірних правовідносинах отримав кошти в розмірі 19 447,18 грн. як допомогу по безробіттю.

Згідно з ч.ч. 2 та 3 ст. 36 Закону України „Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

З матеріалів справи вбачається, що Харківським міським центром зайнятості на підставі надходження інформації з ЄДРЮОФОП була проведена звірка стосовно гр. ОСОБА_1, за результатами якої складено акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення від 05.06.2015 р за №178ФОП.

У згаданому акті зазначено, що гр. ОСОБА_1 на момент отримання статусу безробітного приховала факт реєстрації як суб'єкта підприємницької діяльності.

Відповідно до наявної в матеріалах справи копії витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців гр. ОСОБА_1 у період перебування на обліку в центрі зайнятості мала правовий статус фізичної особи - підприємця. Датою реєстрації припинення підприємницької діяльності у витязі вказано 16.01.2015 р. Отже, на дату набуття відповідачем статусу безробітного гр. ОСОБА_1 не втратила статусу фізичної особи-підприємця.

З посиланням на вказаний акт перевірки, а також на ст. 22 Закону України "Про зайнятість населення", Харківським міським центром зайнятості видано наказ №731 від 05.06.2015 р., яким на відповідача покладено обовязок повернути кошти, одержані як допомога по безробіттю.

Доказів оскарження вказаного наказу, доказів недостовірності відомостей про наявність статусу підприємця на час набуття правового статусу безробітного, відповідач до суду не подав, фактичних даних, які б спростовували наявність у нього такого обов'язку, суду не навів, а суд самостійно при виконанні вимог ст. 11 КАС України в частині офіційного зясування всіх обставин по справі не виявив.

Заперечуючи проти позову, відповідач посилалася на незавершеність процедури державної реєстрації підприємницької діяльності, проти даний довід не узгоджується з фактичними обставинами спірних правовідносин. Факт державної реєстрації відповідача як фізичної особи-підприємця у розумінні ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців" підтверджений наявним в матеріалах витягом з ЄДР. Слід також зазначити, що дана інформація міститься також і на одному з аркушів витягу, який відповідачем долучено до заперечень.

Суд також бере до уваги, що як обставина реєстрації її як фізичної особи-підприємця у 2003 році, так і обставина припинення підприємницької діяльності за рішенням суду у 2014 році визнається відповідачем у письмових запереченнях.

Посилання гр. ОСОБА_1 на фактичне нездійснення нею підприємницької діяльності після державної реєстрації також визнається судом неспроможним, позаяк набуття і втрата статусу фізичної особи-підприємця, а відтак відповідальність, передбачена ст. 36 Закону України „Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, ставиться законодавцем в залежність саме від державної реєстрації фізичної особи-підприємця та припинення підприємницької діяльності, а не від наявності чи відсутності дій з реалізації права на заняття підприємництвом.

Отже, відповідач у спірних правовідносинах допустив порушення ч.2 ст.36 Закону України „Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, бо як підприємець згідно з Законом України "Про зайнятість населення" належав до категорії зайнятого населення, однак при набутті статусу безробітного не сповістив про це відповідний орган державної служби зайнятості населення.

За таких обставин, суд доходить висновку, що вимога позивача про стягнення спірної суми заборгованості підлягає задоволенню, оскільки доведена матеріалами справи.

Керуючись ст.ст. 8 і 19 Конституції України, ст.ст. 7-11, ст.ст.158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в особі Харківського міського центру зайнятості до гр. ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з гр. ОСОБА_1 (ідентифікаційний код - НОМЕР_1; місце проживання - 61112, м. Харків, Салтівське шосеАДРЕСА_1) на користь Харківського міського центру зайнятості (ідентифікаційний код - 36224721; місцезнаходження - 61013, м. Харків, вул. Шевченка, буд. 137А; р/р - 2007 в ГУДКУ в Харківському області МФО 851011) заборгованість у сумі 19 447 (дев'ятнадцять тисяч чотириста сорок сім) грн. 18 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Кучма Ю.В.