Справа № 815/4769/15
Суддя: Бжассо Н. В.
Дата ухвалення: 2015-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/4769/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2015 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Бжассо Н.В.,

за участю секретаря Музики І.О.,

за участю представника позивача: ОСОБА_1 (згідно довіреності),

за участю представника відповідача: Караханяна А.М. (згідно довіреності),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одеса справу за адміністративним позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення, рішення та вимоги про сплату боргу

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов адміністративний позов ФОП ОСОБА_3, за результатом якого позивач просить: визнати неправомірними і скасувати повідомлення-рішення ДПІ в Малиновському районі м. Одеси ДФС в Одеській області від 25.05.2015 року № , рішення ДПІ в Малиновському районі м. Одеси ДФС в Одеській області № від 25.05.2015 року, вимогу про сплату боргу ДПІ в Малиновському районі м. Одеси ДФС в Одеській області від 25.05.2015 року за № .

Заявлені позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області, проведено планову виїзну перевірку ФОП ОСОБА_3 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2012 року по 31.12.2014 року, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2012 року по 31.12.2014 року.

За результатами проведеної перевірки, податковим органом встановлені порушення підприємцем вимог податкового законодавства, про що складений акт перевірки від 06.05.2015 року № 2344/15-52-17-01/.

На підставі акту перевірки, ДПІ у Малиновському районі м. Одеси прийняті: податкове повідомлення-рішення № від 25.05.2015 р. про застосування штрафної санкції на суму 169 043,22 грн.; рішення № від 25.05.2015 р. про донарахування 15 278,91 грн. та застосування штрафної санкції у розмірі 7 639,00 грн.

Не погоджуючись з прийнятими рішеннями, відповідно до положень п.56.3 Податкового кодексу України, останні були оскаржені ФОП ОСОБА_3 до ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області та до контролюючому органу вищого рівня, Головного управління ДФС в Одеській області.

25.05.2015 року ФОП ОСОБА_3 отримала відповідь на заперечення від ДПІ у Малиновському районі м. Одеси про залишення без змін результатів акту перевірки.

У червні 2015 року ФОП ОСОБА_3 отримано Рішення від Головного управління ДФС в Одеській області про залишення скарги без розгляду у зв'язку з порушенням строку оскарження.

Не погоджуючись з висновками перевірки та прийнятими на їх підставі рішеннями, ФОП ОСОБА_3 звернулась до суду, посилаючись на неправомірність оскаржуваних рішень та на невідповідність їх вимогам податкового законодавства.

В ході судового розгляду справи, представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги, просив їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача, ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області заявлені позовні вимоги не визнав, в задоволенні їх просив відмовити, посилаючись на законність та обґрунтованість оскаржуваних рішень податкового органу, підтримав доводи викладені в письмових запереченнях, долучених до матеріалів справи.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку.

Як встановлено в ході судового розгляду справи, в період з 14.04.2015 року по 27.04.2015 року, ДПІ у Малиновському районі м. Одеси проведено планову виїзну перевірку ФОП ОСОБА_3 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2012 року по 31.12.2014 року, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2012 року по 31.12.2014 року, про що складений акт перевірки від 06.05.2015 року № 2344/15-52-17-01/.

Згідно висновків викладених в акті перевірки від 06.05.2015 року, податковим органом встановлені порушення ФОП ОСОБА_3 вимог п. 12 ст. 3, ст. 6 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», із змінами та доповненнями, в частині не здійснення фізичною особою-підприємцем належного обліку товарних запасів, так як у книзі обліку доходів та витрат, наданої до перевірки, частково відсутня інформація про кількість та найменування товару отриманого для його продажу, тобто не обліковані товарні запаси у порядку, встановленому законодавством за місцем їх реалізації на загальну суму по ціні реалізації - 84 521, 61 грн.; відповідно до положень п.п. 4 п. 2 ст. 6, п. 11 ст. 8, п. 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», у зв'язку з чим донараховано єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у сумі 15 278, 91 грн.

На підставі акту перевірки від 06.05.2015 року, ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області прийнято: 25.05.2015 року податкове повідомлення - рішення № про нарахування суми штрафних санкцій у розмірі 169 043, 22 грн.; 25.05.2015 року рішення № про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску у розмірі 15 278, 91 грн.; 25.05.2015 року виставлено вимогу про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску, штрафів та пені на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від № Ф- в сумі 15 278, 91 грн.

За результатом адміністративного оскарження, прийняті рішення залишені без змін.

Судом встановлено, що за результатом проведеної перевірки податковим органом виявлено, що ФОП ОСОБА_3, згідно наданих до перевірки документів та книги обліку доходів та витрат (ф.10) до складу валових витрат, пов'язаних з одержанням доходу, у 2012 році включено суму 807,16 грн. у книгу обліку доходів та витрат у графу 10 «відображаються фактично понесені інші витрати, безпосередньо пов'язані з одержанням доходу, які не зазначені у графах 6 та 9, включаючи вартість оплачених виконаних робіт та наданих послуг пов'язаними з отриманням доходу», а в податковій декларації про майновий стан і доходи за 2012 рік у графі 6 «інші витрати включаючи вартість виконаних робіт, наданих послуг» сума 3 500 грн., у 2013 році включено суму 884,19 грн. у книгу обліку доходів та витрат (ф.10) у графу «відображаються фактично понесені інші витрати, безпосередньо пов'язані з одержанням доходу, які не зазначені у графах 6 та 9, включаючи вартість оплати виконаних робіт та наданих послуг пов'язаними із отриманням доходу, а в податковій декларації про майновий стан і доходи за 2013 рік, у графі 6 «інші витрати, включаючи вартість виконаних робіт, наданих послуг» сума 30 000 грн., у 2014 році включено 2 177,00 грн. у книгу обліку доходів та витрат у графу 10 «відображаються фактично понесені інші витрати, безпосередньо пов'язані з одержанням доходу, які не зазначені в графах 6 та 9, включаючи вартість оплачених виконаних робіт та наданих послуг пов'язаними із отриманням доходу», а в податковій декларації про майновий стан за 2014 рік у графі 6 «інші витрати, включаючи вартість виконаних робіт, наданих послуг» зазначена сума 14 400,00 грн.

З урахуванням викладеного, податковим органом було встановлено, що в порушення п. 138.2 ст. 138, п. 177.4, п. 177.10 ст. 177 Податкового Кодексу України, ФОП ОСОБА_3, до складу валових витрат включено суму витрат, які не підтверджено документально, у загальній сумі 44 031,65 грн., а саме: за 2012 рік у сумі 2 692,84 грн., за 2013 рік у сумі 29 115,81 грн. за 2014 рік у сумі 12 223, 00 грн.

Дане завищення валових витрат встановлено ДПІ на підставі розбіжності при порівнянні даних про витрати пов'язаних з господарською діяльністю відображених в податкових деклараціях про майновий стан і доходи, додатку 5, розділу 1 Доходи від провадження господарської діяльності, а саме інші витрати, включаючи вартість виконаних робіт, наданих послуг. Відповідно до Декларації за 2012 рік дані витрати склали (графа 6) - 3 500,00грн. Відповідно до Книзі обліку доходів і витрат дані витрати склали (графа10) - 807,16 грн.

При цьому ДПІ врахувала лише витрати відображені ФОП ОСОБА_3 в податкових деклараціях про майновий стан і доходи в графі 6 «інші витрати, включаючи вартість виконаних робіт, надання послуг» та в книзі обліку доходів відображені в графі 10 «понесені інші витрати, пов'язані з одержанням доходів, включаючи вартість виконаних робіт наданих послуг», але не було враховано, що відповідно до даних про витрати пов'язаних з господарською діяльністю відображених в податкових деклараціях про майновий стан і доходи, додатку 5, розділу 1 Доходи від провадження господарської діяльності, графі 4 «вартість придбаних товарно-матеріальних цінностей, що реалізовані або використані у виробництві продукції » та в книзі обліку доходів відображені в графі 6. Відповідно до Декларації за 2012 рік дані витрати склали (графа 4) - 17 992,20 грн. Відповідно до Книги обліку доходів і витрат дані витрати склали (графа6) - 20 400,92 грн.

Таким чином, завищення податкових зобов'язань за 2012 рік, відповідно до первинних облікових документів, складає суму у розмірі - 2 408,72 грн. Між тим, в акті перевірки завищення податкових зобов'язань за 2012 рік складає 44 031,65 грн.

Позивач зазначає, що в ході перевірки ДПІ були встановлені тільки завищення витрат, та не враховано заниження витрат на придбання товарів, що реалізовані. Розбіжність між фактично понесеними витратами, які відображені в книзі обліку доходів і витрат, та даними по витратам, відображеним в деклараціях про майновий стан і доходи в сторону заниження - відповідачем взагалі не враховано, та в акті не відображено, що, на думку позивача, є порушенням п.86.10 ст.86 Податкового Кодексу України.

При здійсненні перевірки за 2013 та 2014 рік, на думку позивача, податковим органом не були врахувала всі витрати позивача в сукупності.

Позивач зазначає, що свої витрати остання підтвердила первинними обліковими документами (книга обліку доходів і витрат, чеки про сплату за товари постачальнику, товарно-транспортними накладними, видатковими накладними, накладними на повернення товару постачальнику, контрольні касові стрічки, журнал обліку розрахунків з постачальником, довідки постачальників про відсутність заборгованості), які були надані ДПІ під час перевірки.

При здійсненні перевірки відповідачем було враховано завищення показників, які відображені в графі 6 - «інші витрати, включаючи вартість виконаних робіт, наданих послуг» декларації про майновий стан і доходи та показники, зазначені в графі 10 «понесені інші витрати, пов'язані з одержанням доходу, включаючи вартість виконаних робіт, наданих послуг» Книзі обліку доходів і витрат, та не було враховано заниження показників, зазначених в графі 4 - «вартість придбаних товарно-матеріальних цінностей, що реалізовані або використані у виробництві продукції» декларації про майновий стан і доходи та даних відображених в графі 6 «у тому числі товарів, що реалізовані, товарно-матеріальних цінностей, що використані у виробництві продукції» у книзі обліку доходів і витрат.

Враховуючи завищення показників витрат та заниження показників витрат, відображених у відповідних графах декларації про майновий стан і доходи та книзі обліку доходів і витрат - фактична розбіжність становить: за 2012 рік - 284,12 грн., за 2013 рік - 84,7 грн., за 2014 рік - (-) 600, 63 грн.

Згідно п. 6.3 Інструкції щодо заповнення податкової декларації про майновий стан і доходи затвердженої наказом Міністерства фінансів України №1395 від 07.11.2011 р. яка втратила чинність 31.12.2013 року - у колонках 4, 5 та 6 додатку 5 декларації відображається сума документально підтверджених витрат, пов'язаних з провадженням господарської діяльності (вартість придбаних товарно-матеріальних цінностей, що реалізовані або використані у виробництві продукції, витрати на оплату праці та нарахування на заробітну плату, інші витрати, включаючи вартість виконаних робіт, наданих послуг). Значення колонок 4, 5 та 6 дорівнюють значенням відповідних граф Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці згідно з пунктом 177.10 статті 177 розділу IV Кодексу.

З урахуванням викладеного, для визначення вартості документально підтверджених витрат, пов'язаних з господарською діяльністю в розрахунку зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб (Додаток 5 Декларації), податковий орган мав оперувати сумою документально підтверджених витрат зазначених у колонках 4 та 6 розрахунку (колонка 5 без значень). Судом встановлено, що податковий орган при розрахунку розбіжностей, використовував лише значення рядку 6 розрахунків до декларацій за 2012, 2013, 2014 року, що є порушення вимог п. 6.3 Інструкції, яке потягло невірний розрахунок та встановлення розбіжностей з визначення понесених позивачем витрат.

Згідно п. 138.2. ст.138 ПКУ, витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат.

Згідно п177.2. ст.177 ПКУ визначено, що об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Відповідно до п.177.10 ст.177 Податкового кодексу України фізичні особи - підприємці зобов'язані вести Книгу обліку доходів та витрат та мати підтверджуючі документи, що до походження товарів.

Судом встановлено, що під час перевірки податковим органом, позивачем останньому були надані: (крім податкових декларацій про майновий стан і доходи, книги обліку доходів і витрат) товарно-транспортні накладні та видаткові накладні за період з 2012 р. по 2014 р., які підтверджують витрати та зазначаються в графі 5 Книги обліку доходів і витрат, договір оренди, копія патенту на право здійснення торгівельної діяльності, копія ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами та алкогольними напоями, виписки банку.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що в акті перевірки завищено розмір валових витрат на загальну суму 44 031,65 грн. (за 2012 рік - 2 692,84 грн.; за 2013 рік - 29 115,81 грн.; за 2014 рік - 12 223,0 грн.).

Згідно п.177.2. ст.177 ПКУ визначено, що об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та не грошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Врахування відповідачем лише завищення витрат, без врахування заниження витрат, привело до неправильного встановлення суми чистого доходу.

Невірне встановлення відповідачем суми отримання позивачем чистого доходу, в подальшому, стало підставою донарахування податку на доходи фізичних осіб, донарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, та застосування штрафних санкцій.

В іншій частині перевірки, податковим органом встановлено наступне.

Відповідно до положень п. 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 року № 65/95-ВР, суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та або безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо), при продажу товару (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, зобов'язані вести у встановленому законодавством порядку облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж тих товарів, які відображені в такому обліку, за винятком продажу товарів особами, які відповідно до законодавства, оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку обсягів реалізованих товарів (наданих послуг).

Відповідно до положень ст. 6 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», облік товарних запасів фізичною особою - підприємцем ведеться у порядку, визначеному чинним законодавством, а юридичною особою (її філією, відділенням, іншим відокремленим підрозділом) у порядку, визначеному відповідним національним положенням (стандартом) бухгалтерського обліку. Облік ведеться з урахуванням особливостей, встановлених для суб'єктів малого підприємництва. Обов'язок із ведення із ведення обліку товарних запасів не застосовуються до осіб, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку придбаних або проданих товарів.

Податковий орган зазначає, що ведення обліку товарних запасів фізичними особами - підприємцями, також передбачено п.п. 3.2 п. 3 Порядку ведення Книги обліку доходів і витрат (Наказ ДПА України від 24.12.2010 року № 1025), яку ведуть фізичні особи-підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність.

З урахуванням викладеного, податковий орган вважає, що суб'єкти підприємницької діяльності на загальній системі оподаткування зобов'язані вести облік товарних запасів, шляхом відображення у книги обліку доходів і витрат «найменування товарів отриманих для їх продажу та кількість товарів отриманих для їх продажу».

Перевіркою встановлено, що в порушення вимог п. 12 ст. 3, ст. 6 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», ФОП ОСОБА_3 не здійснювала належного обліку товарних запасів, оскільки у книзі обліку доходів та витрат, наданої до перевірки, частково відсутня інформація про кількість та найменування товару отриманого для його продажу, тобто не обліковані товарні запаси у порядку, встановленому законодавством, за місцем їх реалізації на загальну суму по ціні реалізації - 84 521,61 грн., згідно книги обліку розрахункових операцій та видаткових накладних, товарно-транспортних накладних, а саме: ТТН від 20.04.2012 року № РС 00114455 на суму 1 322,85 грн.; ТТН від 31.05.2012 року № РС 0019315 на суму 3 058,40 грн., ТТН від 30.04.2012 року № РС0015681 на суму 3 001,56 грн.; видаткова накладна від 17.08.2012 року № 52612/49443 на суму 15 341,76 грн.; видаткова накладна від 18.08.2012 року № 52607/49739 на суму 7 942,44 грн.; видаткова накладна від 09.05.2012 року № РК05025812 на суму 2 412,46 грн.; видаткова накладна від 19.10.2012 року № 67405/63608 на суму 8 647,68 грн.; видаткова накладна від 19.10.2012 року № 67402/63607 на суму 8 971,50 грн.; видаткова накладна від 17.08.2012 року № 52616/49442 на суму 8 672,40 грн.; видаткова накладна від 17.08.2012 року № 5603/49447 на суму 8 971,50 грн.; видаткова накладна від 19.10.2012 року № 67406/63609 на суму 1 854,36 грн.; видаткова накладна від 30.03.2013 року № 19700/18203 на суму 13 169,28 грн.; видаткова накладна від 30.04.2013 року № 27417/25755 на суму 1 155,42 грн.

Відповідно до п. 177.10 ст. 177 Податкового кодексу фізичні особи - підприємці зобов'язані вести Книгу обліку доходів і витрат та мати підтвердні документи щодо походження товару.

Виходячи з вимог ст.177 ПК України єдиним документом, який повинен вести підприємець без створення юридичної особи є Книга обліку доходів і витрат (форма 10), а на підтвердження придбаного товару мати документи щодо його походження .

Згідно Порядку ведення Книги обліку доходів і витрат затвердженого наказом ДПА України №1025 від 24.12.2010 р (що діяв до 18.10.2013 р) та Порядку ведення книги обліку доходів та витрат затвердженого наказом Міністерства доходів України №481 від 16.09.2013 р. - в Книзі зазначаються такі відомості: дата заповнення, сума нереалізованих товарних запасів, фактично отримана сума доходу від здійснення діяльності, реквізити документа, який підтверджує понесені витрати, пов'язані з придбанням товарно-матеріальних цінностей, виконанням робіт та наданням послуг (номер, дата і назва документа), загальна вартість придбаних товарно-матеріальних цінностей, сума витрат, яка безпосередньо пов'язана з отриманням доходу, відомості про внутрішнє переміщення товару, вартість товару, переданого на реалізацію за цінами придбання, трати на оплату праці та нарахування на заробітну плату, фактично понесені інші витрати, безпосередньо пов'язані з одержанням доходу.

Вимогами вищезазначених Порядків не встановлено відображення в Книзі обліку доходів та витрат (форма 10) будь якої інформації відносно кількості та найменування товару отриманого для його продажу, таким чином форма Книги обліку доходів і витрат не передбачає ведення обліку товарних запасів.

Згідно положень ст. 20 Закону України № 265/95-ВР, до суб'єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Судом встановлено, що Книга обліку дохід і витрат, за своєю формою та порядком її ведення не є тим документом з яким законодавець пов'язує ведення обліку товарних запасів за Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а тому порушення встановлене перевіркою щодо частково відсутньої інформації в Книзі обліку доходів і витрат про кількість та найменування товарів не може бути підставою для застосування штрафних санкцій відповідно до ст. 20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

В ході судового розгляду справи було встановлено, що видаткова накладна від 17.08.2012 року № 52612/49433 на суму 15 341,76 грн. була повернута постачальнику товарів відповідно до поворотної накладної № 2308 від 17.08.2012 року; видаткова накладна від 19.10.2012 року № 67405/63608 на суму 8 647,68 грн. була повернута постачальнику товарів відповідно до поворотної накладної № 3066 від 19.10.2012 року; видаткова накладна від 19.10.2012 року № 67402/63607 на суму 8 971,50 грн. була повернута постачальнику товарів відповідно до поворотної накладної № 3065 від 19.10.2012 року; видаткова накладна від 17.08.2012 року № 52616/49442 на суму 8 672,40 грн. була повернута постачальнику товарів відповідно до поворотної накладної № 2309 від 17.08.2012 року.

Загальна сума товару по видатковим накладним, які були повернуті постачальнику складає: 41 633,34 грн.

З 01.01.2012 року, фізичні особи-підприємці мали вести облік в книгах, форми яких затверджено Наказом Мінфіном від 15.12.2011, № 1637 "Про затвердження форм книги обліку доходів і книги обліку доходів і витрат та порядків їх ведення".

Згідно п. 5 Наказу №1637, записи у Книзі виконуються за підсумками робочого дня, протягом якого отримано дохід, зокрема кошти, що надійшли на поточний рахунок платника податку та/або отримано готівкою, сума заборгованості, за якою минув строк позовної давності, фактично безоплатно отримано товари (роботи, послуги).

Відповідно до п. 6.2.2. Наказу № 1637, у графі 3 вказується сума повернутих коштів за продані товари, виконані роботи, надані послуги та/або передплати.

Таким чином, ФОП ОСОБА_3 не зобов'язана включати накладні на отримання товарів, які були повернути в той же робочий день, але зобов'язана зробити записи в книзі обліку доходів та витрат за підсумками робочого дня згідно з фактичної сумою витрат.

Що стосується видаткових накладних: від 18.08.2012 року № 52607/49739 на суму 7 942,44 грн.; від 17.08.2012 року № 52603/49447 на суму 8 971,50 грн.; від 19.10.2012 року № 67406/63609 на суму 1 854,36 грн.; від 30.03.2013 року № 19700/18203 на суму 13 169,28 грн., судом встановлено, що номера даних видаткових накладних не були відображені в книзі обліку доходів та витрат (за браком місяця) проте фактично дані накладні були включені позивачем до своїх витрат.

Відповідно до положень п. 177.10 ст. 177 Податкового Кодексу України, фізичні особи-підприємці зобов'язані вести Книгу обліку доходів і витрат та мати підтверджуючи документи щодо походження товару.

Глави Податкового кодексу України ХІІ «Відповідальність» та ХІІІ «Пеня» не містять санкцій статей за порушення приписів ст. 177.10 ст. 177 Податкового кодексу.

Таким чином, Податковим кодексом України не передбачено фінансової відповідальності за порушення порядку ведення фізичною особою-підприємцем Книги обліку і витрат.

Зазначена правова позиція викладена у Листі Державної фіскальної служби України від 23.10.2014р. № 5554/6/99-99-17-01-02-16 «Про надання роз'яснення вимог законодавства в частині ведення книги обліку доходів та витрат фізичними особами - підприємцями», згідно якого: «Відповідальність платників податків за порушення порядку ведення обліку доходів і витрат встановлено Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КпАП). Відповідальність за неведення або неправильне ведення передбачена статтею 164-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та складає попередження або накладення штрафу у розмірі від трьох до восьми неоподатковуваних мінімумів доходів громадян».

З урахуванням викладеного, застосування податковим органом до позивача фінансової санкції, передбаченої ст. 20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», у вигляді нарахування подвійної вартості не облікованих товарів, є помилковим та необґрунтованим.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

На підставі встановлених в ході судового розгляду справи обставин, суд приходить до висновку, що позивач довів суду ті обставини на які посилався в обґрунтування заявлених позовних вимог, тому вони підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 70, 71, 86, 159-164 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити адміністративний позов фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування повідомлення-рішення, рішення та вимоги про сплату боргу.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області від 25.05.2015 року №.

Визнати протиправним та скасувати рішення про застосування штрафних санкцій Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області від 25 травня 2015 року №.

Визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області від 25.05.2015 року № Ф-.

Постанову може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Одеський окружний адміністративний суд протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Н. В. Бжассо

.