Справа № 812/1304/15
Суддя: Т.В. Смішлива
Дата ухвалення: 2015-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 жовтня 2015 рокуСєвєродонецькСправа № 812/1304/15

Луганський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді: Смішливої Т.В.,

при секретарі судового засідання: Лиманюку М.А.,

за участю представників сторін

від позивача: ОСОБА_1

від відповідача: не прибув,

від третьої особи: не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_2 управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

31 серпня 2015 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_2 управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області, у якому позивачем заявлено такі вимоги:

- визнати дії відповідача щодо відмови видати колишньому інспектору ДПС взводу з обслуговування СП № 2 (м. Лисичанськ) роти обслуговування стаціонарних постів батальйону ДПС ДАІ УДАІ ГУМВС України у Луганській області ОСОБА_1 направлення на проходження обстеження та військово-лікарської експертизи неправомірними;

- зобовязати відповідача видати колишньому інспектору ДПС взводу з обслуговування СП № 2 (м. Лисичанськ) роти обслуговування стаціонарних постів батальйону ДПС ДАІ УДАІ ГУМВС України у Луганській області ОСОБА_1 направлення на проходження обстеження та військово-лікарської експертизи до поліклініки МВС України для встановлення наявності причинного звязку виникнення наявного у нього захворювання із проходженням служби в органах внутрішніх справ.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з 01.04.1999 він проходив публічну службу в органах МВС України. 05.08.2015 позивача звільнено з посади інспектора ДПС взводу з обслуговування СП № 2 (м. Лисичанськ) роти обслуговування стаціонарних постів батальйону ДПС ДАІ УДАІ ГУМВС України у Луганській області.

Під час виконання службових обовязків, повязаних з безпосередньою участю в охороні громадського порядку, громадської безпеки та боротьби зі злочинністю, 03 листопада 2013 року з позивачем стався нещасний випадок, в результаті якого ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження.

Позивач вважає, що діючим законодавством закріплено право колишнього працівника ОВС на проходження обстеження та військово-лікарської експертизи на предмет повязаності захворювання із проходженням служби в органах внутрішніх справ. Реалізуючи вказане право у червні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до ДАІ ГУ МВС України у Луганській області з проханням видати направлення на проходження ВЛК. У відповіді на звернення позивача, відповідач зазначив, що на теперішній час адміністративна будівля УДАІ ГМВС України у Луганській області захоплена незаконними формуваннями разом з усією наявною у ній документацією, в тому числі особовими справами. Тому направлення позивача на військову-лікарську комісію буде розглянуто після встановлення конституційного ладу на території Луганської області.

Крім того, позивач звертався з проханням видати направлення на проходження ВЛК до начальника ГУ МВС України у Луганській області. Однак, управління кадрового забезпечення МВС України у Луганській області листом повідомило позивача про відсутність підстав для перегляду прийнятого керівництвом УДАІ ГУ МВС України в Луганській області рішення.

На підставі вищевикладеного позивач вважав, що має передбачене чинним законодавством право на проходження вказаного обстеження та військово-лікарську експертизу, подав відповідну заяву до компетентного органу, але отримав відмову, що є, на його думку, порушенням його права, як колишнього співробітника ОВС, з боку відповідача.

Позивач у судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі, надав пояснення аналогічні, викладеному у позовній заяві.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд адміністративної справи за його відсутності, приєднав до матеріалів справи письмові заперечення на адміністративний позов (а.с.67), у яких зазначив, що відповідно до п. 1.52 Порядку проведення військово-лікарської експертизи і медичного огляду військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу в системі МВС України, затвердженого наказом МВС України від 06.02.2001 № 85, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 22.02.2001 за № 165/5356, підрозділ по роботі з особовим складом органу внутрішніх справ за місцем проживання особи має направити до відповідної ВЛК заяву такої особи, її особову справу, а на пенсіонерів МВС, крім того, пенсійну справу, картку амбулаторного хворого (медичну книжку), акти медичного огляду за період служби та інші медичні документи. Оскільки, на даний час особова справа позивача вибула з володіння відповідача через захоплення незаконним озброєним формуванням будівлі УДАІ ГУМВС України у Луганській області, відповідач позбавлений можливості видати позивачу направлення на проходження обстеження та військово-лікарської експертизи до поліклініки МВС України та з його боку відсутні будь-які протиправні дії.

Представник третьої особи у судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Суд, що заслухав пояснення позивача, дослідив матеріали справи, розглянув справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінив докази відповідно до вимог ст.ст. 69-72 КАС України, встановив таке.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 проходив публічну службу в органах МВС України з 01.04.1999 по 05.08.2015 (а.с. 14-15).

З наказу від 05.08.2014 № 222 о/с по особовому складу слідує, що позивача звільнено з посади інспектора ДПС взводу з обслуговування СП № 2 (м. Лисичанськ) роти обслуговування стаціонарних постів батальйону ДПС ДАІ УДАІ ГУМВС України у Луганській області (а.с. 15).

Під час виконання службових обовязків, повязаних з безпосередньою участю в охороні громадського порядку, громадської безпеки та боротьби зі злочинністю, з позивачем 03 листопада 2013 року стався нещасний випадок, в результаті якого ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження, проходив лікування, що підтверджено: актом форми Н-1 про нещасний випадок № 5 від 27.03.2015, актом форми Н-5 розслідування нещасного випадку, що стався 03 листопада 2013 року о 00.30, від 27.03.2015, довідками, виписками з історії хвороби, вироком Словяносербського районного суду від 12.12.2013 (а.с 16-26).

ОСОБА_1 10.06.2015 звернувся до ДАІ ГУ МВС України у Луганській області з проханням видати направлення на проходження ВЛК (а.с. 28).

Листом № 11/11-П-104 від 08.07.2015 відповідач повідомив ОСОБА_1 про неможливість розгляду його питання про направлення на військово-лікарську комісію через відсутність особової справи позивача, яка вибула з володіння відповідача через захоплення незаконним озброєним формуванням будівлі УДАІ ГУМВС України у Луганській області. Питання про направлення на військово-лікарську комісію буде розглянуто після встановлення конституційного ладу на території Луганської області (а.с. 29).

Крім того, позивач звертався з проханням видати направлення на проходження ВЛК до начальника ГУ МВС України у Луганській області.

Управління кадрового забезпечення МВС України у Луганській області листом від 07.08.2015 № 6/2-3829 повідомило позивача про відсутність підстав для перегляду прийнятого керівництвом УДАІ ГУ МВС України у Луганській області рішення (а.с. 30).

Суд вважає за необхідне зазначити , що відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про міліцію» особовий склад міліції складається з працівників, що проходять державну службу в підрозділах міліції, яким відповідно до чинного законодавства присвоєно спеціальні звання міліції.

Відповідно до п.п. 1.1.5 п. 1. Порядку проведення військово-лікарської експертизи і медичного огляду військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу в системі МВС України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.02.2001 № 85 (далі Порядок), медичний огляд проводиться згідно з пунктом 1.2 Положення про діяльність військово-лікарської комісії в системі МВС України (далі - Положення) з метою визначення причинного зв'язку захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв у осіб рядового й начальницького складу органів внутрішніх справ із захистом Батьківщини, проходженням служби, виконанням службових обов'язків, а у військовослужбовців - із захистом Батьківщини, проходженням військової служби, виконанням обов'язків військової служби.

Згідно з п. 1.2. Положення військово-лікарська комісія - це спеціальні органи в складі лікарів-спеціалістів, які створюються в системі Міністерства внутрішніх справ з метою проведення військово-лікарської експертизи і медичного огляду кандидатів на службу, осіб рядового й начальницького складу органів внутрішніх справ і членів їх сімей, військовослужбовців внутрішніх військ МВС України (далі - військовослужбовці), осіб цивільної молоді, які бажають вступити до навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ, Міністерства оборони України (далі - кандидати до вступу на навчання), курсантів і слухачів навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ України, колишніх осіб рядового й начальницького складу органів внутрішніх справ і колишніх військовослужбовців.

Пунктом 1.4. Порядку визначено, що направлення на медичний огляд за формою (додаток 7) здійснюють відповідні підрозділи по роботі з особовим складом органів внутрішніх справ, командири і начальники штабів частин внутрішніх військ МВС України.

У направленні на медичний огляд повинні бути чітко вказані мета і питання, які підлягають розгляду на ВЛК, а саме: огляд кандидата на службу, огляд при переміщенні по службі, при призначенні на посаду осіб, які закінчили навчальні заклади МВС, при висуненні на керівну посаду - передбачувану посаду, графа Розкладу хвороб, згідно з якою слід здійснювати медичний огляд; на осіб, що звільняються від служби, - вислуга років і причина звільнення, час служби у Збройних Силах, СБУ, внутрішніх військах інших військових формуваннях, утворених відповідно до законодавства колишнього СРСР та України (далі - Збройні Сили), в органах внутрішніх справ, у тому числі в діючій армії; на осіб, які приймаються на службу після звільнення з лав Збройних Сил, а також колишніх осіб рядового й начальницького складу ОВС - коли і з якої причини звільнений у запас, дані про проходження ВЛК у минулому; на осіб, які вступають до навчальних закладів МВС, - назва закладу освіти і факультету.

Відповідно до п. 1.52. Порядку, якщо колишній працівник органів внутрішніх справ із числа осіб рядового й начальницького складу порушує питання про визначення його придатності до служби чи перегляд постанови ВЛК, винесеної на час його фактичного звільнення з органів внутрішніх справ, то підрозділ по роботі з особовим складом органу внутрішніх справ за місцем проживання такої особи направляє до відповідної ВЛК, яка знаходиться в місцевості, де він мешкає, його заяву та особову справу, а на пенсіонерів МВС, крім того, пенсійну справу, картку амбулаторного хворого (медичну книжку), акти медичного огляду за період служби та інші медичні документи. ВЛК за потреби додатково запитує і разом з головними спеціалістами Управління охорони здоров'я (відділу) служби вивчає подані документи. Якщо при цьому встановлено, що є підстави для задоволення прохання, то ВЛК дає експертну оцінку цим документам після стаціонарного обстеження з метою встановлення його придатності до служби на період звільнення. Рішення ВЛК оформляється протоколом і довідкою (додаток 11) у 3-х примірниках. При цьому військово-лікарська комісія виносить постанову про придатність особи до служби в органах внутрішніх справ та причинний зв'язок її захворювання (поранення, контузії, травми, каліцтва) зі службою.

Судом встановлено, що позивачу відмовлено у видачі направлення на медичний огляд з підстави відсутності у ДАІ ГУ МВС України у Луганській області особової справи ОСОБА_1, яку відповідач відповідно до п. 1.52. Порядку має направити до військово-лікарської комісії.

Судом встановлено, що така відмова є протиправною, оскільки відсутність будь-якого документа, який має направлятися до ВЛК разом із заявою колишнього працівника органу внутрішніх справ із числа осіб рядового і начальницького складу, у розумінні Порядку проведення військово-лікарської експертизи і медичного огляду військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу в системі МВС України, не є підставою для відмови видачі направлення на медичний огляд.

Натомість, п. 1.39 цього Порядку визначено, що під час медичного огляду осіб рядового й начальницького складу ВЛК має ознайомитися з усіма медичними документами цих осіб (амбулаторними, госпітальними, санаторно-курортними); уточнити, де і з приводу яких захворювань вони лікувались; зробити запит у лікувальні установи за місцем проживання чи служби даної особи про його захворювання, лікування, частоту звернень до лікарні, тривалість звільнення від служби через тимчасову непрацездатність. Медичні документи мають бути ретельно проаналізовані, а дані, що в них містяться, враховані в експертній постанові. За потреби ВЛК має право на ознайомлення з іншими документами, у т.ч. з особовою справою.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що матеріали особової справи не підлягають обовязковому дослідженню під час здійснення медичного огляду особи та можуть досліджуватися ВЛК тільки у разі виникнення на це потреби. Відповідно, й відсутність цих матеріалів не є перешкодою у проведенні медичного огляду особи.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що в силу своїх повноважень ВЛК має право: запитувати, у разі потреби, для прийняття експертної постанови, особові і пенсійні справи, медичні документи, матеріали службових перевірок, дізнань, а також характеристики, довідки з архіву, витяги з наказів, актів, протоколів та інших документів (пункт 2.20. Положення); направляти в разі потреби до підпорядкованих ВЛК, лікувально-профілактичних установ системи МВС, навчальних закладів МВС запити щодо додаткових відомостей, які уточнюють і доповнюють їх звіти, для аналізу, узагальнення і оцінки результатів медичного огляду (пункт 2.21. Положення).

За таких обставин, судом встановлено, що відповідачем безпідставно відмовлено ОСОБА_1 у видачі направлення на медичний огляд.

Відповідно, позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з такого.

Згідно із ч. 1 ст. 94 КАС України, у редакції чинній на час звернення позивача до суду із даним позовом, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Позивачем під час звернення до суду з даним позовом сплачено судовий збір у розмірі 73,08 грн., що підтверджено квитанцією № 170 від 31.08.2015 (а.с. 37).

Оскільки судове рішення у справі ухвалено на користь позивача, суд вважає за необхідне стягнути з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 73,08 грн. на користь позивача.

На підставі ч.3 ст.160 КАС України у судовому засіданні 13 жовтня 2015 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Складення постанови у повному обсязі відкладено до 19 жовтня 2015 року, про що згідно вимог ч.2 ст.167 КАС України повідомлено після проголошення вступної та резолютивної частин постанови у судовому засіданні.

Керуючись статтями 69-72, 87, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області щодо відмови у видачі колишньому інспектору ДПС взводу з обслуговування СП № 2 (м. Лисичанськ) роти обслуговування стаціонарних постів батальйону ДПС ДАФ УДАІ ГУМВС України у Луганській області ОСОБА_1 направлення на медичний огляд.

Зобовязати Державну автомобільну інспекцію Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області видати колишньому інспектору ДПС взводу з обслуговування СП № 2 (м. Лисичанськ) роти обслуговування стаціонарних постів батальйону ДПС ДАФ УДАІ ГУМВС України у Луганській області ОСОБА_1 направлення на медичний огляд до відповідної військово-лікарської комісії за місцем проживання ОСОБА_1.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, місце проживання: 93120, Луганська область, м. Лисичанськ, вул. Червоногвардійська, 151/1) судовий збір у розмірі 73,08 грн. (сімдесят три гривні вісім копійок).

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено та підписано судом 15 жовтня 2015 року.

Суддя ОСОБА_3