Справа № К/9991/87332/11-С
Суддя: Амєлін С.Є.
Дата ухвалення: 2015-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2015 року м. Київ К/9991/87332/11

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Амєліна С.Є. - головуючого,

Головчук С.В.,

Іваненко Я.Л.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні адміністративну справу за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 квітня 2011 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 08 листопада 2011 року в справі за її позовом до прокурора Солом'янського району міста Києва про зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и л а :

У березні 2011 року ОСОБА_4 звернулася в суд з вказаним адміністративним позовом, в якому зазначала, що у відповідь на заяву до начальника Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у місті Києві від 03 листопада 2010 року отримала 13 січня 2011 року постанову Солом'янського районного управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві від 29 грудня 2010 року за підписами ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про відмову в порушенні кримінальної справи.

Також зазначала, що у заяві просила надати імена, по-батькові, адреси проживання ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 для написання позовної заяви та з'ясувати наявність протоколу загальних зборів гаражно-будівельного кооперативу «Автополітехнік», на яких обрано членами гаражно-будівельного кооперативу ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10. Оскільки постанова Солом'янського районного управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві від 29 грудня 2010 року не містила відповіді на поставлені у заяві від 03 листопада 2010 року питання, 14 січня 2011 року вона звернулася до прокурора Солом'янського району міста Києва із заявою про скасування постанови від 29 грудня 2010 року, проведення перевірки заяви від 03 листопада 2010 року, а також надання відповіді на питання щодо причин невиконання ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 покладених на них обов'язків та причин не здійснення перевірки заяви від 03 листопада 2010 року, адресованої начальнику Головного управління Міністерства внутрі-шніх справ України в місті Києві і ненадання обґрунтованої відповіді з достовірною інформацією на поставлені питання.

25 січня 2011 року отримала з прокуратури Солом'янського району міста Києва відповідь, яка, на її думку, підтверджує бездіяльність прокуратури щодо розгляду заяви та порушує конституційні права на отримання інформації.

Просила суд визнати неправомірною бездіяльність прокурора Солом'янського району міста Києва, а саме ігнорування заяви від 14 січня 2011 року про надання інформації; зобов'язати надати обґрунтовану відповідь з достовірною інформацією на питання: чому ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 не виконали покладених на них обов'язків; чому не здійснено перевірку заяви від 03 листопада 2010 року, адресованої начальнику Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві; зобов'язати провести належну перевірку заяви від 14 січня 2011 року та надати відповідь на поставлені у ній питання.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 квітня 2011 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 08 листопада 2011 року, відмовлено у задоволенні позову.

У касаційній скарзі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, позивач просила суд скасувати судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що на заяву від 03 листопада 2010 року, адресовану начальнику Головного управління Міністерства внутрішніх справ України, 13 січня 2011 року ОСОБА_4 отримала з Солом'янського районного управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві постанову від 29 грудня 2010 року за підписами начальника ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про відмову у порушенні кримінальної справи.

14 січня 2011 року позивач звернулася до прокурора Солом'янського району міста Києва із заявою, в якій, керуючись главою 21 Кримінально-процесуального кодексу України, просила провести перевірку її заяви, скасувати постанову від 29 грудня 2010 року, а також, просила дати відповідь на поставлені у заяві запитання.

Листом від 25 січня 2011 року за підписом першого заступника прокурора Солом'янського району міста Києва повідомлено ОСОБА_4, що за результатами перевірки викладених у зверненні від 03 листопада 2010 року обставин, 29 грудня 2010 року Солом'янським районним управлінням Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві на підставі пункту 2 статті 6 Кримінально-процесуального кодексу України прийнято рішення про відмову в порушенні кримінальної справи. Перевіркою матеріалів, за яким Солом'янським районним управлінням Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві прийнято вказане рішення, підстав для скасування постанови від 29 грудня 2010 року з одночасним порушенням кримінальної справи не встановлено. Одночасно заявнику була роз'яснена можливість оскарження постанови органу дізнання до суду в порядку статті 236-1 Кримінально-процесуального кодексу України.

Вирішуючи спір та відмовляючи у задоволенні позову суди попередніх інстанцій виходили з того, що заява позивача розглянута у встановлені законом строки, відповідачем була направлена заявнику відповідь, в тому числі з урахуванням питань щодо правомірності дій працівників міліції при проведенні перевірки заяви. Також виходили з того, що запитувана інформація не підпадає під види та галузі інформації, визначені Законом України «Про інформацію», а тому не може бути надана.

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального й процесуального права, правової оцінки обставин у справі в межах доводів касаційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Загальні правові основи одержання, використання, поширення та зберігання інформації встановлені Законом України «Про інформацію».

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України «Про інформацію» всі громадяни України, юридичні особи і державні органи мають право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення та зберігання відомостей, необхідних їм для реалізації ними своїх прав, свобод і законних інтересів, здійснення завдань і функцій.

Поняття інформації наведене у статті 1 зазначеного Закону, відповідно до якої під інформацією цей Закон розуміє документовані або публічно оголошені відомості про події та явища, що відбуваються у суспільстві, державі та навколишньому природному середовищі.

Статтею 18 Закону України «Про інформацію» передбачені види інформації, а саме: статистична інформація; адміністративна інформація (дані); масова інформація; інформація про діяльність державних органів влади та органів місцевого самоврядування; правова інформація; інформація про особу; інформація довідково-енциклопедичного характеру; соціологічна інформація.

Інформація, яку просила надати позивач, а саме надати відповідь на запитання про причини невиконання працівниками міліції покладених на них обов'язків та причини не здійснення перевірки за її заявою, не є інформацією в розумінні Закону України «Про інформацію», яка повинна або може бути надана за запитом.

Судові рішення ухвалені з додержанням норм процесуального та матеріального права, передбачених статтею 229 Кодексу адміністративного судочинства України підстав для їх скасування і ухвалення нового рішення не вбачається.

Керуючись статтями 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 квітня 2011 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 08 листопада 2011 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:С.Є. Амєлін /підпис/ С.В. Головчук /підпис/ Я.Л. Іваненко /підпис/