Справа № К/9991/16580/11-С
Суддя: Іваненко Я.Л.
Дата ухвалення: 2015-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2015 року м. Київ К/9991/16580/11

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючого - судді суддів:Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І., Тракало В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Луганського державного університету внутрішніх справ імені Е.О. Дідоренка до ОСОБА_5, третя особа - Управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області про стягнення витрат, пов'язаних з утриманням у вищому навчальному закладі за касаційною скаргою ОСОБА_5 на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2010 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 01 березня 2011 року,

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2010 року Луганський державний університет внутрішніх справ імені Е.О. Дідоренка звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5, третя особа - Управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області, в якому просив стягнути з відповідача на користь позивача витрати, пов'язані з його утриманням у Луганському державному університеті внутрішніх справ імені Е.О. Дідоренка, у сумі 14935, 64 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що оскільки відповідач був відрахований з числа курсантів університету та звільнений з органів внутрішніх справ за пунктом 64 «є» (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України, тому він повинен відшкодувати витрати, пов'язані з його утриманням у вищому навчальному закладі.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2010 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 01 березня 2011 року, адміністративний позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь Державного бюджету України витрати, пов'язані з утриманням у вищому навчальному закладі у сумі 14935,64 грн.

У касаційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та прийняти нову постанову, якою відмовити позивачу у задоволенні позову.

Перевіривши за матеріалами справи доводи касаційної скарги та правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі у межах доводів касаційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що наказом Луганського державного університету внутрішніх справ № 136 о/с від 31 липня 2007 року ОСОБА_5 05 серпня 2007 року був прийнятий на службу до органів внутрішніх справ та зарахований курсантом до Луганського державного університету внутрішніх справ із присвоєнням звання «рядовий міліції».

28 серпня 2007 року між ОСОБА_5, Луганським державним університетом внутрішніх справ та Управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області був укладений договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України (далі - Договір). Пунктом 7.4. Договору передбачено, що він діє до липня 2014 року.

14 серпня 2010 року наказом Луганського державного університету внутрішніх справ імені Е.О. Дідоренка № 417 на підставі Правил відбору та прийому на навчання до Луганського державного університету внутрішніх справ імені Е.О. Дідоренка та рішення приймальної комісії ОСОБА_5 був зарахований з 01 серпня 2010 року курсантом 4-го курсу факультету кримінальної міліції денної форми навчання з підготовки спеціаліста за спеціальністю 7.060101 «Правознавство» за рахунок державного бюджету.

01 вересня 2010 року ОСОБА_5 приступив до занять. Заяви про відрахування з університету та надання роботи за спеціальністю у зв'язку з одержанням кваліфікації «бакалавр права» відповідач не подавав, як і не подавав заяви про дострокове розірвання договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі; окремий договір з цього приводу не укладався. Вказані обставини сторонами не заперечуються.

Наказом Луганського державного університету внутрішніх справ імені Е.О. Дідоренка № 269 о/с від 14 вересня 2010 року відповідач був відрахований з числа курсантів університету та звільнений з органів внутрішніх справ за пунктом 64 «є» (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України.

Підпунктом 2.3.6. пункту 2 Договору від 28 серпня 2007 року встановлено обов'язок відповідача відшкодувати фактичні витрати, пов'язані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком, у разі відрахування із навчального закладу з підстав, зазначених у п. 3 Договору.

Відповідно до підпункту 3.1 пункту 3 Договору підставою відшкодування фактичних витрат на підготовку є дострокове розірвання договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України у зв'язку з небажанням особи продовжувати навчання або порушенням нею дисципліни.

Оскільки відповідачем не були добровільно відшкодовано витрати, пов'язані з його утриманням у вищому навчальному закладі, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з їх обґрунтованості, оскільки відповідач був відрахований з числа курсантів університету в період навчання та звільнений з органів внутрішніх справ за пунктом 64 «є» (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України, а тому повинен відшкодувати витрати, пов'язані з його утриманням у вищому навчальному закладі.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з такими висновками судів попередніх інстанцій з огляду на таке.

Постановою Кабінету Міністрів України від 01 березня 2007 року №313 затверджено Порядок відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ (далі - Порядок №313).

Згідно пункту 1 цей Порядок (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) визначає механізм відшкодування особами, навчання яких за державним замовленням у вищих навчальних закладах МВС прирівнюється до проходження військової служби, витрат, пов'язаних з їх утриманням у таких закладах, у разі: дострокового розірвання договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС у зв'язку з небажанням особи продовжувати навчання або порушенням нею дисципліни; відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання.

Пунктом 2 Порядку №313 передбачено, що відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов'язаних з: грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної і канікулярної відпустки та у зворотному напрямку, за направленням до місця служби після закінчення навчального закладу; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Порядок розрахунку витрат установлює МВС разом з Мінфіном.

Згідно з пунктами 3, 4 вказаного Порядку витрати відшкодовуються згідно з договором про підготовку фахівця в навчальному закладі, який укладається між навчальним закладом, головним управлінням або управлінням Міністерства внутрішніх справ України та особою. Типову форму договору затверджує МВС за погодженням з МОН.

Наказом Міністерства внутрішніх справ від 14 травня 2007 року №150 затверджено Типовий договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України, яким, між іншим, передбачено умови відшкодування вказаних витрат.

Порядок розрахунку витрат, пов'язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, затверджений спільним Наказом Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв'язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16 липня 2007 року №419/831/240/605/537/219/534 (далі - Порядок №419).

Згідно підпункту 2.1.1. Порядку №419 витратами на грошове забезпечення є отримане курсантом щомісячне грошове забезпечення за весь період навчання. Фактичні дані беруться з розрахункових відомостей та інших передбачених документів, що підтверджують виплату щомісячного грошового забезпечення курсанту.

Згідно з розрахунком, здійсненим відповідно до Порядку № 419, відповідач повинен відшкодувати витрати, пов'язані з його утриманням у вищому навчальному закладі, в розмірі 14935,64 грн.

Враховуючи викладене, правильними є висновки судів попередніх інстанцій, що ОСОБА_5, якого було відраховано з числа курсантів університету та звільнено з органів внутрішніх справ за пунктом 64 «є» (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України, зобов'язаний відшкодувати фактичні витрати, пов'язані з його утриманням у вищому навчальному закладі.

При цьому, судами попередніх інстанцій вірно не враховано твердження відповідача про те, що позивачем порушено вимоги пункту 2.1.7 Договору, яким передбачено обов'язок позивача щодо направлення на роботу відповідно до рішення державної комісії з персонального розподілу випускників, оскільки, як було встановлено судами та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_5 був зарахований з 01 серпня 2010 року курсантом 4 курсу факультету підготовки слідчих денної форми навчання за рахунок державного бюджету згідно наказу Луганського державного університету внутрішніх справ імені Е.О. Дідоренка від 14 серпня 2010 року № 417 «Про зарахування на навчання за освітньо-кваліфікаційним рівнем «спеціаліст» і 01 вересня 2010 року приступив до навчання.

Крім того, судами обґрунтовано відхилено і твердження відповідача про те, що Договір припинив свою дію у зв'язку з виконанням сторонами своїх договірних обов'язків, а тому не може вважатись розірваним достроково, оскільки, як зазначалося вище, після отримання освітньо-кваліфікаційного рівня «бакалавр» відповідач 01 вересня 2010 року продовжив навчання за спеціальністю «Правознавство» на підставі наказу Луганського державного університету внутрішніх справ імені Е.О. Дідоренка від 14 серпня 2010 року № 417 «Про зарахування на навчання за освітньо-кваліфікаційним рівнем «спеціаліст», виданого в межах даного Договору.

В обґрунтування касаційної скарги позивач не наводить доводів, які б давали підстави вважати, що судами при розгляді справи допущені порушення норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до вимог частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

За правилами статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Тому колегія суддів, перевіривши у межах касаційної скарги правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, приходить до висновку, що касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення, а постанову Луганського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2010 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 01 березня 2011 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, оскарженню не підлягає.

Головуючий: Я.Л. Іваненко

Судді: М.І. Мойсюк

В.В. Тракало