Справа № 1170/2а-2160/12
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2015-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" жовтня 2015 р. м. Київ К/800/10583/13

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Бутенка В.І (доповідач), Олексієнка М.М., Швеця В.В.,

розглянувши в порядку письмового касаційного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до апеляційного суду Кіровоградської області, Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Державної податкової служби, Головного управління Державної казначейської служби України у Кіровоградській області ( далі -Кіровоградська ОДПІ ДПС у Кіровоградській області) про визнання протиправними дій та зобов'язання стягнути кошти у розмірі 23575,35 грн.,-

в с т а н о в и л а :

У червні 2012 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив визнати протиправними дії апеляційного суду Кіровоградської області щодо утримання податку з доходів фізичних осіб у сумі 23575,35 грн. з вихідної допомоги судді, що вийшов у відставку, та стягнути з місцевого бюджету м. Кіровограда сплачений податок; зобов'язати Кіровоградську ОДПІ ДПС у Кіровоградській області здійснити повернення стягнутих грошових коштів у розмірі 23575,35 грн. на користь позивача.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 03 вересня 2012 року, яку залишено без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2012 року, у задоволенні позову відмовлено.

В касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судами першої і апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення цих судів і прийняти нову постанову, якою задовольнити позов у повному обсязі.

Колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що постановою Верховної Ради України від 02.12.2010 року № 2762-VI «Про звільнення суддів» позивача звільнено з посади судді у зв'язку з поданням заяви про відставку.

Наказом голови апеляційного суду Кіровоградської області від 12.01.2011 року №6-ЗП ОСОБА_4 виключено зі складу цього апеляційного суду з 14.01.2011 року і призначено вихідну допомогу у розмірі місячного заробітку за останньою посадою за 17 повних років роботи на посаді судді.

Відповідно до довідки апеляційного суду Кіровоградської області позивачу нараховано вихідну допомогу в сумі 139785,56 грн., з якої утримано податок з доходів фізичних осіб в сумі 23575,35 грн.

Частиною 3 ст. 43 Закону України «Про статус суддів» від 15.12.1992 року № 2862-XII, яка діяла на дату виходу позивача у відставку та втратила чинність з 01.01.2011 року, було встановлено, що судді, який пішов у відставку, виплачується вихідна допомога без сплати податку у розмірі місячного заробітку за останньою посадою за кожен повний рік роботи на посаді судді, але не менше шестимісячного заробітку.

Відповідно до частини 6 ст. 47 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 № 2453-VІ (в редакції, яка діяла на дату виходу позивача у відставку ) при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу визначених Конституцією України гарантій незалежності судді.

Згідно із частиною 1 ст. 136 цього Закону судді, який вийшов у відставку, виплачується вихідна неоподатковувана допомога у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою.

Положеннями пункту 2 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що стаття 43, частина п'ята-тринадцята статті 44 Закону України «Про статус суддів» втрачають чинність з 01.01.2011 року.

Відповідно до пункту 3.1 ст. 3 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» (втратив чинність з 1 січня 2011 року згідно з Податковим кодексом України, далі - Закон № 889-IV) об'єктом оподаткування є загальний місячний оподаткований дохід, до складу якого включаються доходи у вигляді заробітної плати, інші виплати та винагороди, нараховані (виплачені) платнику податку.

Підпунктом 4.3.1 пункту 4.3 ст. 4 Закону № 889-IV встановлено, що не включаються до складу загального місячного або річного оподатковуваного доходу сума державної матеріальної та соціальної допомоги у вигляді адресних виплат коштів та надання соціальних послуг відповідно до закону, житлових та інших субсидій або дотацій, компенсацій (включаючи допомогу по вагітності та пологах), винагород та страхових виплат, які отримуються платником податку відповідно з бюджетів та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування згідно із законом.

Вихідна допомога, виплата якої передбачена ч. 1 ст. 136 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», - це особлива форма соціального забезпечення суддів, зміст якої полягає у гарантованій державою, звільненій від сплати податків грошовій виплаті, що слугує забезпеченню належного матеріального утримання судді після його звільнення.

Враховуючи те, що виплата вихідної допомоги є соціальною виплатою суддям, гарантованою державою та встановленою Законом України «Про судоустрій та статус суддів», яка не входить до складу заробітної плати, її сума не включається до складу загального місячного або річного оподатковуваного доходу платника податку, а тому обкладенню податком з доходів фізичних осіб не підлягає.

Верховною Радою України 02.12.2010 року був прийнятий Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Податкового кодексу України», який позбавив суддів при виході у відставку права отримувати вихідну допомогу без утримання податку (набрав чинності з 01.01.2011).

Колегія суддів вважає, що суди попередніх інстанцій дійшли помилкових висновків стосовно правомірності дій відповідача по утриманню податку з вихідної допомоги судді та застосуванню в даному випадку норм Податкового кодексу України, оскільки згідно постанови Верховної Ради України позивач вийшов у відставку 02.12.2010 року, тобто в той час коли ч. 3 ст. 43 Закону України «Про статус суддів» була чинна та підлягала застосуванню як пріоритетна.

Згідно ст.229 КАС України суд касаційної інстанції має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, якщо обставини справи встановлені повно і правильно, але суди першої та апеляційної інстанцій порушили норми матеріального чи процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення.

З огляду на викладене рішення судів попередніх інстанцій щодо відмови у задоволенні позовних вимог про визнання протиправними дій та зобов'язання стягнути кошти у розмірі 23575,35 грн. підлягають скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 229, 230, 232 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

п о с т а н о в и в:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 03 вересня 2012 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2012 року скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_4 до апеляційного суду Кіровоградської області, Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Державної податкової служби, Головного управління Державної казначейської служби України у Кіровоградській області про визнання протиправними дій та зобов'язання стягнути кошти у розмірі 23575,35 грн. задовольнити частково.

Визнати протиправними дії апеляційного суду Кіровоградської області щодо утримання зі ОСОБА_4 податку з доходів фізичних осіб у сумі 23575,35 грн. з вихідної допомоги як судді, що вийшов у відставку.

Стягнути з місцевого бюджету міста Кіровоград на користь ОСОБА_4 сплачений податок з доходів фізичних осіб у сумі 23575,35 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії сторонам у справі та оскарженню не підлягає.

С у д д і : В.І. Бутенко

М.М. Олексієнко

В.В. Швець