Справа № 2а-5088/11/2670
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2015-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2015 року м. Київ К/9991/38113/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головуючого: Бившевої Л.І.,

суддів: Лосєва А.М., Шипуліної Т.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Святошинському районі міста Києва Державної податкової служби

на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 червня 2011 року

та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 17 травня 2012 року

у справі № 2а-5088/11/2670

за позовом Державної податкової інспекції у Святошинському районі міста Києва

до Приватного підприємства «Консалтинг груп»

про стягнення податкової заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А :

Державна податкова інспекція у Святошинському районі міста Києва (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до Приватного підприємства «Консалтинг груп» (далі - відповідач) про стягнення податкової заборгованості в сумі 1346061,46 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 червня 2011 року у задоволені позову було відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 17 травня 2012 року постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 червня 2011 року було залишено без змін.

В касаційній скарзі ДПІ у Святошинському районі м. Києва Державної податкової служби, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 червня 2011 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 17 травня 2012 року і ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

У запереченні на касаційну скаргу ПП «Консалтинг груп», посилаючись на те, що рішення судів попередніх інстанцій є законними та обґрунтованими, а положення касаційної скарги жодним чином це не спростовують, просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 червня 2011 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 17 травня 2012 року залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги щодо дотримання правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів, враховуючи межі касаційної скарги, дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено наступне.

Предметом спору у даній справі є наявність у ПП «Консалтинг груп» податкової заборгованості з податку на додану вартість у розмірі 1346061,61 грн.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволені позовних вимоги, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що податковим органом не надано належних і обґрунтованих доказів наявності у відповідача податкової заборгованості з податку на додану вартість.

Колегія суддів погоджується висновками судів першої та апеляційної інстанцій, з огляду на наступне.

Як встановлено судами попередній інстанцій та підтверджується матеріалами справи, 21 вересня 2010 року ПП «Консалтинг груп» подало до ДПІ у Святошинському районі м. Києва декларації з податку на додану вартість за червень-липень 2010 року, у яких декларувало суму податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню до сплати в бюджет, а саме: за червень 2010 року - 184199,00 грн., за липень 2010 року - 159065,00 грн. (арк. справи 21-24). Також, у вересні 2009 року ПП «Консалтинг груп» подало до ДПІ у Святошинському районі м. Києва уточнюючі розрахунки податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виявленням самостійно виявлених помилок за звітні періоди: березень - травень 2010 року, у яких задекларувало збільшення суми, яка підлягає сплаті до бюджету, а також суми штрафу, нараховані платником самостійно у зв'язку з виправленням помилки, а саме: за березень 2010 року - 392034,00 грн. (штраф - 19602,00 грн.), за квітень 2010 року - 205044,00 грн. (штраф - 10252,00 грн.), за травень 2010 року - 353495,00 грн. (штраф - 17675,00 грн.) (арк. справи 25-27).

Задекларовані підприємством податкові зобов'язання, а також штрафи, нараховані платником самостійно у зв'язку з виправленням помилки, були сплачені відповідачем до бюджету у повному обсязі, що підтверджується платіжними дорученнями, а саме: № 621 від 20 вересня 2010 року в сумі 411635,00 (призначення платежу - податку на додану вартість за березень 2010 року), № 622 від 20 вересня 2010 року в сумі 215296,00 (призначення платежу - податку на додану вартість за квітень 2010 року), № 623 від 20 вересня 2010 року в сумі 371170,00 (призначення платежу - податку на додану вартість за травень 2010 року), № 624 від 20 вересня 2010 року в сумі 184199,00 (призначення платежу - податку на додану вартість за червень 2010 року), № 625 від 20 вересня 2010 року в сумі 159065,00 (призначення платежу - податку на додану вартість за липень 2010 року) (арк. справи 52-56) (арк. справи 52-56).

З огляду на викладене, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку, з яким погоджується суд касаційної інстанції про відсутність у відповідача податкового боргу у сумі 1341366,00 грн. за податковими зобов'язаннями, самостійно узгодженими згідно вказаних вище податкових декларацій та уточнюючих розрахунків.

Належних та допустимих доказів, які б підтверджували наявність у ПП «Консалтинг груп» податкового боргу у розмірі 4695,61 грн., а також підстав його виникнення матеріали справи не містять. Не додано таких доказів і до касаційної скарги.

Частинами 1, 4 статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідно до положень частин 1, 4 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Як встановлено судами попередніх інстанцій та підтверджується матеріалами справи, податковий орган не надав судам належних та допустимих доказів наявності у ПП «Консалтинг груп» податкової заборгованості з податку на додану вартість у розмірі 1346061,61 грн.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Доводи касаційної скарги викладеного не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Враховуючи вищевикладене, касаційна скарга ДПІ у Святошинському районі міста Києва Державної податкової служби підлягає залишенню без задоволення, а постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 червня 2011 року та ухвала Київського апеляційного адміністративного суду від 17 травня 2012 року підлягають залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 210, 220, 2201, 223, 224, 230, 231, ч. 5 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Святошинському районі міста Києва Державної податкової служби залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 червня 2011 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 17 травня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеному статтями 237, 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: _____________________ Л.І. Бившева

Судді: _____________________ А.М. Лосєв

_____________________ Т.М. Шипуліна