Справа № 816/2746/15
Суддя: Бондар В.О.
Дата ухвалення: 2015-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2015 р.Справа № 816/2746/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бондара В.О.

Суддів: Калитки О. М. , Кононенко З.О.

за участю секретаря судового засідання Запара Е.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 04.08.2015р. по справі № 816/2746/15

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області

про визнання нечинними та скасування податкових вимог та податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИЛА:

16 липня 2015 року, Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач ) звернувся до суду з позовною заявою до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області (далі - відповідач) про визнання нечинними та скасування податкових вимог про сплату боргу № Ф-/841, № Ф-/842 від 15 червня 2015 року та податкових повідомлень-рішень від 30 червня 2015 року № /10725, № /10726, № /10728,№/10729,№ /10730, № /10731 та № /10732.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 04.08.2015 року адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання нечинними та скасування податкових вимог та податкових повідомлень-рішень - задоволено.

Визнано нечинними та скасувати податкові вимоги про сплату боргу № Ф-/841, № Ф-/842 від 15 червня 2015 року та податкові повідомлення-рішення від 30 червня 2015 року № /10725, № /10726, № /10728, № /10729, № /10730, № /10731 та № /10732.

Стягнено з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань за зобов'язаннями Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області () на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1) витрати зі сплати судового збору в розмірі 510 (п'ятсот десять) гривень.

Відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просять скасувати постанову та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що вважає постанову суду першої інстанції незаконною та необґрунтованою у зв»язку з неповним з»ясуванням судом, обставин, що мали значення для справи та невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, вивчивши матеріали справи, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) зареєстрований як фізична особа-підприємець виконавчим комітетом Кременчуцької міської ради Полтавської області 21 квітня 1994 року № 1006418 /а. с. 26/.

Позивач перебуває на податковому обліку у Кременчуцькій ОДПІ /а. с. 28/ та є платником ПДВ (свідоцтво платника ПДВ № 100226514, виданого 15 травня 2009 року) /а. с.27/.

Як слідує з матеріалів справи, з 18 травня 2015 року по 29 травня 2015 року, продовжено Наказом від 29 травня 2015 року № 958 Про продовження терміну проведення планової перевірки з 02 червня по 08 червня 2015 року /а. с. 59/, Кременчуцькою ОДПІ проведено документальну планову виїзну перевірку з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки НОМЕР_1, щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, дотримання законодавства щодо укладання трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками за період з 01 січня 2013 року по 31 грудня 2014 року, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01 січня 2011 року по 31 грудня 2014 року, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01 січня 2013 року по 31 грудня 2014 року

За результатами перевірки складено Акт № 732/16-03-17-01-08/НОМЕР_1 від 15 червня 2015 року /а. с. 40-57/.

На підставі акту перевірки Кременчуцькою ОДПІ прийняті: дві вимоги про сплату боргу від 15 червня 2015 року: № Ф-1/841, № Ф-/842 та вісім податкових повідомлень-рішень від 30 червня 2015 року: № /10725, № /10726, № /10727, № 00441/81701/10728, № /10729, № /10730, № /10731 та № /10732, згідно яких ФОП ОСОБА_1, зобов'язаний сплатити відповідні суми донарахувань та штрафні санкції, а саме: згідно вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-/841 від 15 червня 2015 року єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 137462,32 грн.; згідно вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-/842 від 15 червня 2015 року єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 85307,00 грн.;згідно податкового повідомлення-рішення № /10725 від 30 червня 2015 року штрафні санкції з єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 68732,17 грн.; згідно податкового повідомлення-рішення № /10726 від 30 червня 2015 року штрафні санкції з єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 8530,70 грн.; згідно податкового повідомлення-рішення № /10727 від 30 червня 2015 року штрафні санкції за не виконання щоденного друку на реєстраторах розрахункових операцій фіскальних звітних чеків і не забезпечення їх зберігання в книгах обліку розрахункових операцій - в сумі 7990,00 грн.; згідно податкового повідомлення-рішення № /10728 від 30 червня 2015 року штрафні санкції за встановлення реалізації алкогольних напоїв за цінами нижче встановлених Кабінетом Міністрів України мінімальних роздрібних цін на алкогольні напоїв в сумі 10000,00 грн.; згідно податкового повідомлення-рішення № /10729 від 30 червня 2015 року штрафні санкції за не оприбуткування готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книгах обліку - в сумі 18051,10 грн.; згідно податкового повідомлення-рішення № /10730 від 30 червня 2015 року донараховано податок на доходи фізичних осіб в сумі 49200,62 грн. та штрафні (фінансові санкції) в сумі 34 700,86 грн. всього на загальну суму 83901,48 грн.; згідно податкового повідомлення-рішення № /10731 від 30 червня 2015 року донараховано податок на доходи фізичних осіб, що сплачені фізичними особами за результатами декларування в сумі 38606,86 гривень та штрафні (фінансові санкції) в сумі 9651,72 гривень всього на загальну суму 48258,58 грн.; згідно податкового повідомлення-рішення № /10732 від 30 червня 2015 року донараховано податок на додану вартість в сумі 27811 грн. та штрафні (фінансові санкції) в сумі 13905,50 грн. всього на загальну суму 41716,50 грн.

Загальна сума яку необхідно сплатити складає 509949,85 грн.

Також судом встановлено, що з деякими виявленими порушеннями, які зазначені в акті позивач погоджується. А саме з податковим повідомленням-рішенням № /10727 від 30 червня 2015 року про нарахування штрафних санкцій за не виконання щоденного друку на реєстраторах розрахункових операцій фіскальних звітних чеків і не забезпечення їх зберігання в книгах обліку розрахункових операцій - в сумі 7990,00 грн..

Не погоджуючись із правомірністю прийняття відповідачем вимог та інших вказаних податкових повідомлень-рішень, позивач звернувся до суду з вимогою про їх скасування.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що податкові вимоги про сплату боргу № Ф-/841, № Ф-/842 від 15 червня 2015 року та податкові повідомлення -рішення від 30 червня 2015 року № /10725, № /10726, № /10728, № /10729, № /10730, № /10731 та № /10732 підлягають скасуванню, а безпідставність доводи Кременчуцької ОДПІ безпідставні.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду виходячи з наступного.

Щодо вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 15.06.2015 №Ф-/841, податкового повідомлення-рішення від 30.06.2015 №/10730, рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 30.06.2015 №/10725, колегія суддів зазначає:

В силу положень підпункту 163.1.1 пункту 163.1 статті 163 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування податком на доходи фізичних осіб є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід резидента.

Згідно з підпунктом 164.2.1 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються доходи у вигляді заробітної плати, нараховані (виплачені) платнику податку відповідно до умов трудового договору (контракту).

Податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу /підпункт 168.1.1 пункту 168.1 статті 168 Податкового кодексу України/.

Як визначено абзацом 2 пункту 1 частини першої статті 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, зокрема ті, які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством про працю, чи за цивільно-правовим договором (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців).

Як вбачається з матеріалів справи, перевіркою достовірності, повноти включення доходів до складу загального місячного (річного) оподаткованого доходу платника податків встановлено факт не включення до складу загального місячного (річного) оподаткованого доходу доходів у вигляді заробітної плати в результаті використання праці найманих осіб.

ФОП ОСОБА_1 на 01.01.2013 мав трудові відносини з 17 найманими працівниками, на 31.12.2014 - 10 найманими працівниками, з якими укладені трудові договори, що підтверджено трудовими договорами, табелями обліку робочого часу, книгою нарахування заробітної плати в результаті використання праці найманих працівників.

ФОП ОСОБА_1 здійснює підприємницьку діяльність в магазинах "ІНФОРМАЦІЯ_1", режим роботи магазину з 7 до 21 години без перерви та вихідних, що підтверджено зазначеними часом та датою в фіскальних чеках, наданих підприємцем на перевірку (наприклад, чек від 07.08.2014 з магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1" с. Пришиб: перша операція відбулася о 6 год. 41 хв. - остання операція о 20 год. 59 хв.).

Перевіркою встановлено, що з урахуванням графіку роботи магазину (14-годинний робочий день) та фактично відпрацьованими днями (8-годинний робочий день) тими працівниками, які здійснюють продаж продукції, самозайнятою особою ОСОБА_1 повинна була виплачуватись заробітна плата працівникам, які працювали в магазині решту часу понад відпрацьований 8-годинний робочий день.

Таким чином, контролюючим органом сформовано: вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 15.06.2015 №Ф-/841 в розмірі 137 462,33 грн: податкове повідомлення-рішення від 30.06.2015 №/10730, яким збільшено суму грошового зобов'язання з ПДФО загалом в розмірі 83901,48 грн (в т.ч., 49200,62 - основний платіж, 34700,86 грн - штрафні санкції); рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 30.06.2015 №/10725, яким нараховано штрафні санкції в розмірі 68732,17 грн.

Як вбачається з пояснень відповідача, перевіркою ФОП ОСОБА_1 не встановлено нарахування та виплату найманим працівником заробітної плати за повний робочий день, оскільки згідно наданих на перевірку документів заробітку плату нараховано з розрахунку 8-годинного робочого дня при фактичній тривалості 14 годин.

Колегія суддів зазначає, що ні акт перевірки, ані письмові заперечення Кременчуцької ОДПІ проти позову не містять посилань на належні докази, якими було б підтверджено факт відпрацювання найманими працівниками ФОП ОСОБА_1 саме 14-годинного робочого дня.

Однак, відповідно до умов договору від 19.11.2013 №770С, укладеного між ФОП ОСОБА_1 та Кременчуцьким міськрайонним центром зайнятості, позивач зобов'язувався організувати професійне навчання (стажування) 2 осіб (гр. ОСОБА_2 та ОСОБА_3) за навчальною програмою "Особливості підготовки товару до продажу" зі строком навчання з 26.11.2013 по 31.01.2014 /а.с. 64-65/.

Як вбачається з пояснень позивача, на виконання зазначеного договору ФОП ОСОБА_1 організовано стажування гр. ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Нарахування та виплату позивачем заробітної плати найманим працівникам за спірний період підтверджено залученими до матеріалів справи оборотно-сальдовими відомостями по рахунку: 661 /а.с. 66-91/.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, про безпідставність доводів контролюючого органу щодо порушення ФОП ОСОБА_1 наведених вище вимог Податкового кодексу України, Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" та протиправність вимоги Кременчуцької ОДПІ про сплату боргу (недоїмки) від 15.06.2015 №Ф-/841, податкового повідомлення-рішення від 30.06.2015 №/10730, рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 30.06.2015 №/10725.

Щодо податкового повідомлення-рішення від 30.06.2015 №/10731, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем: "Податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, 11010500" загалом в розмірі 48258,58 грн, вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 15.06.2015 №Ф-/842, якою позивача зобов'язано сплатити єдиний соціальний внесок у розмірі 80821,91 грн та рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 30.06.2015 №/10726 у розмірі 8530,70 грн, колегія суддів зазначає:

Згідно з пунктом 177.1 статті 177 Податкового кодексу України доходи фізичних осіб - підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставками, визначеними в пункті 167.1 статті 167 цього Кодексу.

Об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця /пункт 177.2 статті 177 Податкового кодексу України/.

Відповідно до пункту 177.4 статті 177 Податкового кодексу України до переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, належать документально підтверджені витрати, що включаються до витрат операційної діяльності згідно з розділом III цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем до оподатковуваного доходу протягом 2013-2014 років віднесено дохід у розмірі 186096,33 грн від надання маркетингових послуг ПП "Парадігм Консалтінг Група" та Підприємству з іноземними інвестиціями "Імперіал Тобако Юкрейн" та дохід в розмірі 59745,18 грн від надання в оренду (суборенду) частини приміщення ПАТ "Банк Національний кредит".

Відповідачем не спростовано, що позивачем у спірний період укладено договори: від 02.01.2013 №П-50436, за умовами якого ФОП ОСОБА_1 (виконавець) зобов'язувався надавати ПП "Парадігм Консалтінг Група" (замовник) послуги щодо підтримки наявності та асортименту продукції в пунктах продажу (магазинах) та від 01.10.2013 №3065425, предметом якого визначено інформування останнього щодо обсягів проданих тютюнових виробів та підтримання наявності асортименту продукції. Доказів визнання недійсними зазначених договорів суду не надано, а відтак, вони є чинними.

Як зазначено у акті перевірки (пункт 2.11), перевіркою дотримання позивачем вимог законодавства щодо забезпечення зберігання первинних документів, звітності, інших документів, пов'язаних із обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством, а також документів, пов'язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, порушень не встановлено.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставність доводів Кременчуцької ОДПІ щодо завищення ФОП ОСОБА_1 витрат за 2013 рік в розмірі 65628,51 грн, за 2014 рік в розмірі 180213,00 грн. та зазначає, що відповідачем неправомірно збільшено суму грошового зобов'язання позивача зі сплати податку на доходи фізичних осіб загалом в розмірі 48258,58 грн, у зв'язку з чим податкове повідомлення-рішення від 30.06.2015 №/10731 підлягає скасуванню. Також, безпідставним є нарахування на зазначені суми єдиного соціального внеску в розмірі 85307,00 грн та штрафних санкцій за донарахування єдиного внеску у розмірі 8530,70 грн, у зв'язку з чим скасуванню підлягають вимога про сплату боргу (недоїмки) від 15.06.2015 №Ф-/842 та рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 30.06.2015 №/10726.

Щодо податкового повідомлення-рішення Кременчуцької ОДПІ від 30.06.2015 №/10728 , колегія суддів зазначає:

Відповідно до ч.10 ст. 18 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" Кабінету Міністрів України надано право встановлювати мінімальні оптово-відпускні та роздрібні ціни на алкогольні напої.

Розмір мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв визначено Постановою Кабінету Міністрів України "Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв" від 30.10.2008 №957.

Як вбачається з матеріалів справи, перевіркою контрольних стрічок реєстраторів розрахункових операцій встановлено факти реалізації ФОП ОСОБА_1 алкогольних напоїв за цінами нижче встановлених Кабінетом Міністрів України мінімальних роздрібних цін.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що на дату проведення перевірки найманими працівниками ФОП ОСОБА_1 забезпечено внесення до каси коштів у розмірі суми заниження вартості реалізованих алкогольних напоїв, на підтвердження чого до матеріалів справи залучено копії заяв продавців та прибуткових касових ордерів /а.с. 215-228/.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для застосування до позивача штрафних санкцій у розмірі 10000,00 грн, у зв'язку з чим податкове повідомлення-рішення Кременчуцької ОДПІ від 30.06.2015 №/10728 підлягає скасуванню.

Щодо податкового повідомлення-рішення Кременчуцької ОДПІ від 30.06.2015 №/10729, на підставі якого до позивача застосовано штрафні санкції за неоприбуткування готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у КОРО в розмірі 18051,10 грн, колегія суддів зазначає:

Відповідно до п. 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 №637 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 13.01.2005 за №40/10320, уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися.

У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).

Суми готівки, що оприбутковуються, мають відповідати сумам, визначеним у відповідних касових (розрахункових) документах.

За змістом статті 1 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" книга обліку розрахункових операцій - прошнурована і належним чином зареєстрована в органах доходів і зборів книга, що містить щоденні звіти, які складаються на підставі відповідних розрахункових документів щодо руху готівкових коштів, товарів (послуг).

Як вбачається з матеріалів справи, перевіркою встановлено не оприбуткування позивачем готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книгах обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО, а саме: в II розділі КОРО №/2 від 17.10.2013 відсутній запис щодо оприбуткування готівкових коштів на підставі фіскального звітного чеку №1498 від 22.03.2014 в сумі 302,32 грн; в II розділі КОРО №/2 від 17.10.2013 відсутній запис щодо оприбуткування готівкових коштів на підставі фіскального звітного чеку №1499 від 23.03.2014 в сумі 325,43 грн; в II розділі КОРО №/2 від 17.10.2013 відсутній запис щодо оприбуткування готівкових коштів на підставі фіскального звітного чеку №1500 від 24.03.2014 в сумі 373,18 грн; в II розділі КОРО №/2 від 17.10.2013 відсутній запис щодо оприбуткування готівкових коштів на підставі фіскального звітного чеку №1507 від 31.03.2014 в сумі 209,28 грн; в II розділі КОРО №/3 від 04.04.2013 відсутній запис щодо оприбуткування готівкових коштів на підставі фіскального звітного чеку №682 від 19.07.2013 в сумі 601,95 грн; в II розділі КОРО №/5 від 16.09.2014 відсутній запис щодо оприбуткування готівкових коштів на підставі фіскального звітного чеку №1197 від 14.12.2014 в сумі 1092,20 грн; в II розділі КОРО №/4 від 18.04.2014 відсутній запис щодо оприбуткування готівкових коштів на підставі фіскального звітного чеку №962 від 24.04.2014 в сумі 195,10 грн; в II розділі КОРО №/4 від 18.04.2014 відсутній запис щодо оприбуткування готівкових коштів на підставі фіскального звітного чеку №1076 від 15.08.2014 в сумі 190,10 грн; в II розділі КОРО №/р від 28.05.2013 відсутній запис щодо оприбуткування готівкових коштів на підставі фіскального звітного чеку №139 від 20.12.2013 в сумі 268,29 грн; в II розділі КОРО №/р від 28.05.2013 відсутній запис щодо оприбуткування готівкових коштів на підставі фіскального звітного чеку №353 від 22.07.2014 в сумі 21,57 грн; в II розділі КОРО №/р від 28.05.2013 відсутній запис щодо оприбуткування готівкових коштів на підставі фіскального звітного чеку №354 від 22.07.2014 в сумі 30,80 грн.

Таким чином, відповідач дійшов висновку про не оприбуткування позивачем готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книгах обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО на суму в розмірі 3610,22 грн.

Колегія суддів зазначає, що до матеріалів справи залучено викопіювання з КОРО ФОП ОСОБА_1 №№/2, /3, /1, Р/4, Р/5 /а.с. 196-214/, зі змісту яких встановлено, що в них наявні записи про відсутність яких стверджує відповідач.

За відсутності факту не оприбуткування позивачем готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книгах обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО на суму в розмірі 3610,22 грн, суд дійшов висновку про безпідставність застосування до ФОП ОСОБА_1 штрафних санкцій у розмірі 18051,10 грн (3610,22 грн х 5).

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що податкове повідомлення-рішення Кременчуцької ОДПІ від 30.06.2015 №/10729 підлягає скасуванню.

Щодо податкового повідомлення-рішення від 30.06.2015 №/10732, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем: "Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), 14010100" загалом в розмірі 41716,50 грн, колегія суддів зазначає:

Податковий кредит, за змістом підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з абзацом "а" пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

За змістом пункту 198.2 статті 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду /пункт 198.3 статті 198 Податкового кодексу України/.

Таким чином, податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість має бути фактично здійснений і підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображатимуть реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Як вбачається з матеріалів справи, перевіркою правильності визначення податкового кредиту з ПДВ за період з 01.01.2013 по 31.12.2014 встановлено завищення ФОП ОСОБА_1 податкового кредиту за квітень-серпень 2014 року загалом в розмірі 27811,00 грн у зв'язку з непідтвердженням фактів реалізації протягом 2014 року придбаних у ТОВ "Кременчуцька продовольча компанія" охолоджених тушок курчат-бройлерів, чим порушено вимоги пунктів 198.1, 198.3 статті 198 Податкового кодексу України.

Позивач протягом квітня-серпня 2013 року придбав у ТОВ "Кременчуцька продовольча компанія" товари (тушки курчат-бройлерів охолоджені у асортименті).

Факт придбання товарів підтверджено залученими до матеріалів справи копіями податкових накладних, товарних накладних, товарно-транспортних накладних /а.с. 99-117, 123-137, 143-156, 162-177, 184-195/.

Відповідач не заперечує та жодним чином не спростовує фактів отримання позивачем зазначених товарів та оплати їх вартості.

Кременчуцькою ОДПІ не спростовано того, що на момент складення згаданих вище податкових накладних контрагент позивача мав статус платника податку на додану вартість та був зареєстрований як юридична особа у встановленому законодавством порядку.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що позивачем правомірно віднесено до складу податкового кредиту за квітень-серпень 2013 року суму ПДВ загалом в розмірі 27811,00 грн.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджуєтьсяз висновком суду першої інстанції про безпідставність зменшення ФОП ОСОБА_1 податкового кредиту в розмірі 27811,00 грн та застосування до останнього штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 13905,50 грн, у зв'язку з чим податкове повідомлення-рішення Кременчуцької ОДПІ від 30.06.2015 №/10732 підлягає скасуванню.

Враховуючи встановлене, колегія суддів погоджується з висновком суду перої інстанції, що

Згідно частини першої статті 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із частини першої статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи викладене, позовні вимоги ФОП ОСОБА_1 обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги є необґрунтованими з вище зазначених підстав і висновків суду першої інстанції не спростовують.

Таким чином, колегія суддів, вважає, що при прийнятті рішення суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів, дійшла до висновку, що постанова суду першої інстанції не підлягає скасуванню, а апеляційна скарга - задоволенню.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 04.08.2015р. по справі № 816/2746/15 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Бондар В.О.
Судді(підпис) (підпис) Калитка О.М. Кононенко З.О.
Повний текст ухвали виготовлений 12.10.2015 р.