Справа № 820/7337/15
Суддя: Бідонько А.В.
Дата ухвалення: 2015-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2015 р. № 820/7337/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бідонька А.В.

при секретарі судового засідання Кульчій А.М.

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом Концерну "ВИСОКІ ТЕХНОЛОГІЇ ПРАВА" до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області про скасування податкової вимоги, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Концерн "ВИСОКІ ТЕХНОЛОГІЇ ПРАВА", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області, в якому просив суд скасувати податкову вимогу Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області № 2309-25 від 26.06.2015 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що на адресу Концерну "ВИСОКІ ТЕХНОЛОГІЇ ПРАВА" відповідачем було надіслано податкову вимогу № 2309-25 від 26.06.2015 року щодо сплати суми податкового боргу у розмірі 6475,00 грн. Позивач зазначає, що не має узгодженого та не сплаченого до бюджету грошового зобовязання, відповідно у позивача відсутній податковий борг. Таким чином, позивач вважає, що виходячи із положень ст. 59 ПК України, враховуючи відсутність факту існування у позивача податкового боргу, оскаржувана вимога податкової інспекції є безпідставною, незаконною та підлягає скасуванню.

Представник відповідача в письмових заперечення, наданих до суду зазначив, що податкова вимога Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області № 2309-25 від 26.06.2015 року винесена та направлена позивачу у відповідності до ст. 59 Податкового кодексу України та є законною у звязку з тим, що в обліковій картці позивача 08.06.2015 року обліковувалась недоїмка у сумі 6475,00 грн., яка виникла на підставі податкового повідомлення-рішення форми «В-3» № від 10.04.2015 року, яким відмовлено у наданні бюджетного відшкодування у сумі 6475,00 грн., винесеного на підставі акту камеральної перевірки №844/20-31-15-01-10/38773020 від 20.03.2015 року.

Представник позивача в судове засідання прибув, адміністративний позов підтримав та просив задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, встановив наступне.

Матеріалами справи підтверджено, що 26.06.2015 року Державною податковою інспекцією у Київському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області була винесена та направлена на адресу позивача податкова вимога форми "Ю" № 2309-25, відповідно до якої сума податкового боргу Концерну "ВИСОКІ ТЕХНОЛОГІЇ ПРАВА" за узгодженими грошовими зобов'язаннями станом на 25.06.2015 року становить 6475,00 грн. (а.с. 11).

Як пояснив представник податкового органу в наданих до суду письмових запереченнях та у попередніх судових засіданнях сума податкового боргу вказана в податковій вимозі №2309-25 від 26.06.2015 року виставлена позивачу на підставі податкового повідомлення-рішення форми "В3" № від 10.04.2015 року, яким відмовлено у наданні бюджетного відшкодування у сумі 6475,00 грн., винесеного на підставі акту камеральної перевірки №844/20-31-15-01-10/38773020 від 20.03.2015 року.

Перевіряючи правомірність позовних вимог суд виходить з наступного.

Відповідно до пп. 14.1.153 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податкова вимога - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

Положеннями пунктів 59.1 та 59.3 статті 59 Податкового кодексу України встановлено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання. Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов'язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов'язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Підпунктом 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України передбачено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Підпунктом 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Проаналізувавши наведені вище норми законодавства, суд приходить до висновку, що підставою прийняття та направлення податкової вимоги є факт несплати (непогашення) платником податків узгодженого грошового зобовязання.

З пояснень представника відповідача наданих до суду в письмових запереченнях, судом встановлено, що сума податкового боргу вказана в податковій вимозі №2309-25 від 26.06.2015 року виставлена позивачу на підставі податкового повідомлення-рішення форми "В3" № від 10.04.2015 року.

Згідно з п.п. 14.1.157 п.14.1 ст. 14 ПК України, що податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов'язок платника податків сплатити суму грошового зобов'язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.

Отже, податковим повідомленням-рішенням контролюючий орган повідомляє платника податків про обов'язок: або сплатити суму грошового зобов'язання, визначену контролюючим органом, або внести відповідні зміни до податкової звітності.

З матеріалів справи судом встановлено, що підприємством Концерн "ВИСОКІ ТЕХНОЛОГІЇ ПРАВА" по декларації за січень 2015 року подано заяву щодо бюджетного відшкодування ПДВ у зменшення податкових зобов'язань з податку на додану вартість наступних звітних (податкових) періодів у сумі 6475,00 грн.

Державною податковою інспекцією у Київському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області по податковій декларації з податку на додану вартість Концерну "ВИСОКІ ТЕХНОЛОГІЇ ПРАВА" за січень 2015 року проведено камеральну перевірку, за результатами якої складено акт камеральної перевірки №844/20-31-15-01-10/38773020 від 20.03.2015 року та винесено податкове повідомлення - рішення форми "В3" № від 10.04.2015 року, яким відмовлено у наданні бюджетного відшкодування у сумі 6475,00 грн.

Тобто, податковим повідомленням - рішенням форми "В3" № від 10.04.2015 року, податковим органом було внесено зміни до податкової звітності позивача, а саме відмовлено у наданні бюджетного відшкодування у сумі 6475,00 грн. по податковій декларації з податку на додану вартість Концерну "ВИСОКІ ТЕХНОЛОГІЇ ПРАВА" за січень 2015 року.

Отже, суд приходить до висновку, що податковим повідомленням - рішенням ДПІ у Київському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області форми "В3" № від 10.04.2015 року, податковим органом було повідомлено позивача щодо обов'язку з внесення відповідних змін до податкової звітності, а не щодо обов'язку зі сплати суми грошового зобов'язання - суми коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію.

Суд зазначає, що відповідач в порядку ст.ст. 54, 59 ПК України не надсилав позивачу податкового повідомлення-рішення із самостійно розрахованим контролюючим органом податкового зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію за порушенням вимог податкового законодавства та іншого законодавства, яке позивач повинен був сплатити до бюджету.

За таких обставин, суд вважає, що у позивача не було податкового боргу, який вказаний в оскаржуваній податковій вимозі №2309-25 від 26.06.2015 року.

Таким чином, виходячи з положень ст. 59 Податкового кодексу України, враховуючи відсутність факту існування у позивача податкового боргу, суд приходить до висновку, що оскаржувана вимога контролюючого органу є незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 ч. 1 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам, відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його висновки, і не довів правомірності прийнятої ним податкової вимоги. За таких умов, оскаржувана позивачем податкова вимога № 2309-25 від 26.06.15 року не відповідає вимогам закону, що є підставою для її скасування.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 11, 71, 72, 94, 160 - 163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Концерну "ВИСОКІ ТЕХНОЛОГІЇ ПРАВА" до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області про скасування податкової вимоги задовольнити.

Скасувати податкову вимогу Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області № 2309-25 від 26.06.2015 року.

Стягнути з Державного бюджету України (р/р 4011, отримувач: УДКСУ у Червонозаводському районі м. Харкова Харківської області, код 37999628, МФО 851011, банк ГУДКСУ у Харківській області) на користь Концерну "ВИСОКІ ТЕХНОЛОГІЇ ПРАВА" (, адреса: 61070, м. Харків, вул. Академіка Проскури, 1) судовий збір у розмірі 183,00 грн. (сто вісімдесят три гривні 00 копійок).

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Суддя Бідонько А.В.

Повний текст постанови виготовлено 12.10.2015 року.