Справа № 813/4213/15
Суддя: Сасевич Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2015-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2015 року №813/4213/15

м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого-судді Сасевича О.М.,

за участю секретаря судового засідання Чижук М.М.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Личаківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції про визнання протиправними дій та зобовязання до вчинення дій,-

В С Т А Н О В И В :

07 серпня 2015 року ОСОБА_2 звернулося до Львівського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Львівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, Личаківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції із вимогами:

-«визнати протиправними дії посадових осіб Львівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, вчинені при розгляді заяви ОСОБА_2 від 28 лютого 2015 року про внесення змін в актовий запис №1356 від 24.07.2004 року про укладення шлюбу між ОСОБА_3 та позивачем, ОСОБА_4 в частині відмови зазначити національність «полька» та в актовий запис №300 від 20.01.2005 року про народження сина ОСОБА_5 в частині відмови зазначити його національність «поляк», а також в актовий запис №4184 від 01.09.2011 року про народження сина ОСОБА_6 в частині відмови зазначити його національність «поляк»;

-«зобовязати Львівський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції (Личаківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції) внести зміни в актовий запис №1356 від 24.07.2004 року про укладення шлюбу між ОСОБА_3 та позивачем, ОСОБА_4, де зазначити національність останньої «полька», внести зміни в актовий запис про народження №300 від 20.01.2005 року про народження сина ОСОБА_5, де зазначити його національність «поляк», внести зміни в актовий запис №4184 від 01.09.2011 року про народження сина ОСОБА_6, де зазначити його національність «поляк».

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що Личаківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції неправомірно було відмовлено у задоволенні заяви про внесення змін в актові записи з тих підстав, що зміна національності не є компетенцією відділу і такі питання можуть бути вирішені у судовому порядку.

Ухвалами судді від 10.08.2015 року у даній адміністративній справі відкрито провадження, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

22 вересня 2015 року представником позивача було подано через канцелярію суду «уточнення до адміністративного позову», згідно якої останнім уточнено лише склад осіб, які беруть участь у справі.

У судовому засіданні 09.10.2015 року судом було прийнято таку до розгляду.

У судовому засіданні 09.10.2015 року представник позивача позовні вимоги підтримав, надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві та уточнення до неї, просив суд позов задовольнити повністю.

Відповідач Міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції явку уповноваженого представника із невідомих суду причин не забезпечив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. При цьому, 08.10.2015 року відповідач надіслав на адресу суду заяву, в якій просив у задоволенні позову відмовити за безпідставністю.

Третя особа надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи у відсутності уповноваженого представника.

Судом було ухвалено здійснювати розгляд справи у відсутності представників відповідача та третьої особи.

Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши і дослідивши, подані документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення з таких підстав.

Із матеріалів справи встановлено, що позивач ОСОБА_2 народилась 12.03.1983 року у м.Львові.

Згідно з Витягом із Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, виданого Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції 20.07.2013 року, національність матері ОСОБА_2 ОСОБА_7 зазначено як «полька»; згідно Витягу із Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу ОСОБА_7 (матері позивача), виданого Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції 27.02.2015 року, національність її батька ОСОБА_8 вказано «поляк».

Відповідно до копії свідоцтва про одруження (серія 1-СГ №186449) гр. ОСОБА_3 із гр. ОСОБА_4, виданого 24.07.2004 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського обласного управління юстиції, національність ОСОБА_4 (прізвище після одруження ОСОБА_2) не вказано.

Згідно копій свідоцтва серії 1-СГ №055431 від 18.04.2006 року про народження, ОСОБА_5 народився 26.12.2004 року, про що в Книзі реєстрації народжень 20.01.2005 року зроблено відповідний актовий запис за №300 та свідоцтва серії 1-СГ №298516 від 01.09.2011 року про народження, ОСОБА_6 народився 08.08.2011 року, про що в Книзі реєстрації народжень 01.09.2011 року зроблено відповідний актовий запис за №4184, а батьками їх є ОСОБА_3 та ОСОБА_2.

Загалом, представник позивача у судовому засіданні наголосив, що як в актових записах про народження дітей позивача, так і в актовому записі про шлюб позивача не вказано національності ОСОБА_2 та її дітей.

Відповідно до пояснень представника позивача, позивач та її сімя дотримуються національних польських традицій, зокрема, відзначають релігійні свята за Георгіанським календарем, відвідують костел і беруть участь у богослужіннях.

Тож, маючи намір на відновлення своєї національної ідентичності та з метою реалізації права дітей мати певну національність, позивач звернулась із заявою до Личаківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції про внесення змін до актових записів, а саме: просила доповнити графу «національність дружини» - «полька» в актовому записі про шлюб №1356, складеного 24.07.2004 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції й графи «національність матері» - «полька» в актових записах про народження №300, складеного 20.01.2005 року та №4148, складеного 01.09.2011 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції.

За результатами розгляду звернення Личаківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції було надано відповідь від 28.02.2015 року №394/02-17, якою повідомлено позивача, що згідно діючого законодавства, зміна національності не входить до компетенції відділу. Крім того, зазначено, що вказане питання може бути вирішено в судовому порядку (районний суд за місцем проживання), відповідно до ст.11 Закону України «Про національні меншини».

Не погоджуючись з відмовою у внесенні змін до актових записів, позивач звернулася до суду з означеним позовом.

При вирішенні спору, суд виходив з наступного.

Так, частиною 1 статті 6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» визначена компетенція органів державної реєстрації актів цивільного стану, відповідно до якої відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження.

Статтею 8 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» встановлено, що діяльність органів державної реєстрації актів цивільного стану ґрунтується на принципах додержання законності, захисту прав і законних інтересів громадян та держави, додержання таємниці державної реєстрації актів цивільного стану, належного документального оформлення проведеної державної реєстрації.

Актовий запис цивільного стану, відповідно до частини 3 статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану. Актовий запис цивільного стану є безспірним доказом фактів, реєстрація яких посвідчується, до спростування його в судовому порядку. Відповідно до частини 4 тієї ж статті, для державної реєстрації актів цивільного стану подається паспорт громадянина України або паспортний документ іноземця заявника та документи, які підтверджують факти, що підлягають державній реєстрації.

Відповідно до частини 1 статті 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

В силу ч.2 ст.22 цього ж Закону, внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться за заявою: особи, щодо якої складено актовий запис; одного з батьків, опікуна, піклувальника дитини; опікуна недієздатної особи; спадкоємців померлого; представника органу опіки та піклування під час здійснення повноважень з опіки та піклування стосовно особи, яка має право на подання такої заяви.

Пунктом 1.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України №96/5 від 12 січня 2011 року (надалі по тексту - Правила) передбачено, що внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством.

Відповідно до п.п.2.1, 2.6 Правил, заява про внесення змін до актового запису цивільного стану за встановленою формою, подається до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника, а у випадках, передбачених статтею 53 Сімейного кодексу України, також до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання першого примірника актового запису про шлюб при предявленні паспорта або паспортного документа. Разом із заявою про внесення змін до актового запису цивільного стану заявником подаються: -свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану, у яких зазначені неправильні, неповні відомості або відомості, які підлягають зміні, -інші документи, необхідні для розгляду заяви та вирішення питання по суті.

Згідно із п.2.7 Правил, на підтвердження достовірності представлених заявником документів про державну реєстрацію актів цивільного стану відділом державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичним представництвом чи консульською установою України додаються до матеріалів справи повні витяги з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, копії відповідних актових записів цивільного стану, на підставі яких вирішується питання щодо необхідності внесення змін або відмови в цьому.

В силу п.1.7 Правил, зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису, за винятком випадків, встановлених у пункті 2.28 розділу II цих Правил.

У разі зберігання актового запису цивільного стану (метричного запису) у державній архівній установі внесення змін безпосередньо до актового запису (метричного запису) проводиться зазначеною установою за повідомленням відділу державної реєстрації актів цивільного стану.

Із відповіді Личаківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції від 13.08.2015 року №1834/02-17 вбачається, що в архіві відділу не зберігаються актові записи про: шлюб на ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 24.07.2004 року; народження на ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1; народження на ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2

При цьому, суд наголошує, що актові записи про шлюб ОСОБА_3 та ОСОБА_4 №1356 від 24.07.2004 року, про народження ОСОБА_5 №300 від 20.01.2005 року та про народження ОСОБА_6 №4184 від 01.09.2011 року були складені Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції.

Згідно положень ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Водночас, як зясовано судом та підтверджується матеріалами справи й поясненнями представника позивача, наданими у судовому засіданні, позивач не зверталася до Міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції із заявою про «внесення змін до актових записів» чи із заявою про внесення доповнень в актові записи, а тому, у звязку із відсутністю будь-яких порушень із сторони відповідача та обґрунтованого висновку про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому, звернення до суду із таким позовом є передчасним та виключає можливість задоволення даних позовних вимог.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про національні меншини», громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність.

Згідно з приписами ч.2 ст.300 Цивільного кодексу України, фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства.

У Постанові Пленуму Верховного суду України від 07.07.1995 року «Про практику розгляду судами справ щодо встановлення неправильності запису в актах громадянського стану» зазначено, що при розгляді таких справ слід враховувати, що в актових записах про народження повинні міститись відомості про національність батьків, а якщо їх не було внесено чи неправильно зазначено то такий актовий запис має бути доповнено відповідно до рішення суду. Питання щодо національності батьків, суд вирішує на підставі письмових та інших доказів.

Із приводу цього, суд наголошує, що оскільки національність позивача у свідоцтві про укладення шлюбу та національність дітей в актових записах про народження ОСОБА_5 і ОСОБА_6 не вказана, а тому не видається за можливе внести зміни до них, адже відсутній будь-який запис.

Більш того, суд розяснює позивачу, що внесення доповнень в актовий запис щодо національності прямо передбачено саме п.2.15.9 вищевказаних Правил, оскільки в графі національність стоїть прочерк, що дає право на доповнення такого запису.

Отже, зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Одночасно суд зазначає, що вказане судове рішення не позбавляє права позивача на звернення до відповідного Відділу державної реєстрації актів цивільного стану із заявою встановленої форми про внесення доповнень у графи «національність» в актових записах.

Ураховуючи відсутність підстав для задоволення позовних вимог, витрати повязані з розглядом справи, згідно положень ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України, позивачу не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст.2, 7-11, 18, 19, 86, 87, 94, 143, 158, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі у відповідності до ч.3 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішення за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Сасевич О.М.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 15 жовтня 2015 року.