Справа № 826/16984/15
Суддя: Кобилянський К.М.
Дата ухвалення: 2015-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

12 жовтня 2015 року 16:50 № 826/16984/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Кобилянського К.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу
за позовомОСОБА_1
до Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (надалі - позивач або ОСОБА_1.) звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві (надалі - відповідач або ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві), у якій просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 25.05.2015 № 847-17 на суму 1 801 504,94 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем при прийнятті спірного податкового повідомлення-рішення протиправно не були враховані приписи пп. 12.3.5 п. 12.3 ст. 12 Податкового кодексу України, а тому розмір визначеної контролюючим органом до сплати ОСОБА_1 орендної плати за 2015 рік не відповідає нормам чинного законодавства.

Ухвалами Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.09.2015 відкрито провадження в адміністративній справі, закінчено підготовче провадження та призначено дану справу до судового розгляду у судовому засіданні.

01.10.2015 в судовому засіданні у справі представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на доводи викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в призначеному судовому засіданні заперечував проти позовних вимог, посилаючись на правову позицію, наведену в письмових запереченнях від 28.09.2015 № 1244/9/26-53-10-02-15 і поясненнях від 28.09.2015. Зокрема, в обґрунтування правомірності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення представник відповідача зазначив, що при обрахунку розміру орендної плати ОСОБА_1 за 2015 рік ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві керувалася нормами п. 288.1 - 288.5 ст. 288, ст. 286 Податкового кодексу України, ст. 21 Закону України «Про оренду землі» і положеннями Рішення Київської міської ради від 03.07.2014 № 23/23 «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Києва», введеного в дію іншим Рішенням цієї Ради від 10.12.2014 № 565/565, та врахувала дані державного земельного кадастру відносно земельної ділянки позивача, умови договору оренди земельної ділянки від 14.03.2012.

В судовому засіданні 01.10.2015 представники сторін заявили клопотання про розгляд справи за їх відсутності, на підставі чого суд, керуючись частиною 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалив розглядати справу у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Як вбачається з наявних у справі матеріалів (а.с. 8 - 15), 14.03.2012 між позивачем (орендарем) і Київською міською радою (орендодавцем), в особі Київського міського голови Черновецького Л.М., був укладений нотаріально посвідчений договір оренди земельної ділянки. За умовами пп. 1.1, 2.1, 2.2 і 3.1 цього Договору орендодавець, на підставі рішень Київської міської ради від 25.01.2007 № 25/686, від 14.07.2011 № 776/6163 та від 23.06.2011 № 302/5689 (п. 5), за актом приймання-передачі передає, а орендар приймає в оренду (строкове платне користування) земельну ділянку з наступними характеристиками: місце розташування - вул. Гродненська, 32 у Дніпровському районі м. Києва; розмір - 0,9711 га; цільове призначення - для експлуатації та обслуговування виробничо-складської бази; кадастровий номер - НОМЕР_1. Згідно з витягом з технічної документації № Н-01138/2012 Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 06.02.2012 за № 21 нормативна грошова оцінка земельної ділянки, що передається в оренду, становить 11 365 794,09 грн. Строк дії Договору - 5 років.

Згідно з положеннями пп. 4.2 - 4.4 зазначеного Договору річна орендна плата за земельну ділянку встановлюється у розмірі 10 відсотків від її нормативної грошової оцінки. Обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку здійснюється з урахуванням цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством. Розмір орендної плати може змінюватись за згодою сторін шляхом прийняття відповідного рішення Київською міською радою та внесення змін до цього Договору. Розмір орендної плати змінюється шляхом прийняття відповідного рішення Київською міською радою, якщо орендна ставка визначена у пп. 4.2 Договору нижча, ніж мінімальна орендна ставка визначена чинним законодавством України. Після прийняття відповідного рішення Київської міської ради та доведення даного рішення до орендаря для ознайомлення, орендар зобов'язаний сплачувати орендну плату відповідно до нової орендної ставки.

При цьому, в пп. 4.5 цього Договору передбачено, що зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки та її індексація проводиться без внесення змін та доповнень до цього Договору у порядку та у випадках, передбачених законодавством України.

Орендна плата нараховується органом державної податкової служби за місцем розташування земельної ділянки, який видає орендарю до 1-го липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку, що сплачується орендарем протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення (пп. 4.6 даного Договору).

Зазначена земельна ділянка була передану позивачу орендодавцем на підставі акта приймання-передачі земельної ділянки від 22.03.2014.

За даними витягу з технічної документації № Н-01138/2012 про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (кадастровий номер НОМЕР_1)(вих. № 21 від 06.02.2012), копія якого наявна в матеріалах справи (а.с. 16), визначені наступні додаткові характеристики земельної ділянки позивач: функціональне використання - землі комерційного призначення, економіко-планувальна зона - № 506, базова вартість 1 кв.м. землі - 455,24 грн. (у відповідності до Рішення Київської міської ради від 26.07.2007 № 43/1877 «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Києва та Порядку її визначення» (Додаток 2)); коефіцієнт на функціональне використання землі - 2,50; узагальнюючий локальний коефіцієнт - 0,82, коефіцієнти індексації грошової оцінки - 1,028, 1,152, і 1,059, - сукупний результат добутку яких складає нормативну грошову оцінку земельної ділянки (11 365 794,09 грн.).

25.05.2015 року ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві згідно норми пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України та відповідно до п. 286.5 ст. 286 цього ж Кодексу прийнято податкове повідомлення-рішення (форми «Ф») за № 847-17, яким визначено ОСОБА_1 до сплати суму грошового зобов'язання по орендні платі з фізичних осіб у розмірі 1 801 504,94 грн.

Згідно наданого відповідачем до матеріалів справи розрахунку до спірного податкового повідомлення-рішення (а.с. 32) розмір орендної плати позивача за 2015 рік був визначений наступним чином:

- за період з 01.01.2015 по 30.06.2015 в сумі 709 793,84 грн. (що становить 10 відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки 14 195 876,81 грн. за 6-ть місяців. В свою чергу розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки визначений контролюючим органом як добуток наступних показників: 9711 х 455,24 х 2,5 х 0,82 х 1,028 х 1,059 х 1, 152 х 1,249, де: 9711,0 кв.м. - площа земельної ділянки, за яку нараховується орендна плата, 455,24 кв.м. - середня вартість одного кв. м. землі в грн. в межах конкретної економіко-планувальної зони у відповідності до Рішення Київської міської ради від 26.07.2007 № 43/1877 «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Києва та Порядку її визначення» (Додаток 2), 2,5 - коефіцієнт функціонального використання землі, що застосується до ОСОБА_1 відповідно до додатку 1 до п. 3.5 Порядку нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів, затвердженого наказом Держкомзему від 27.01.2006 N 18/15/21/11, 0,82 - узагальнюючий локальний коефіцієнт, 1,028, 1,059, 1,152 і 1,249 - коефіцієнти індексації нормативної грошової оцінки згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 15.05.2000 № 783 «Про проведення індексації грошової оцінки земель»);

- за період з 01.07.2015 по 31.12.2015 в сумі 1 091 711,07 грн. (що становить 10 відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки 21 834 221,48 грн. за 6-ть місяців. В свою чергу розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки визначений контролюючим органом як добуток наступних показників: 9711 х 700,19 х 2,5 х 0,82 х 1,028 х 1,059 х 1, 152 х 1,249, де: 9711,0 кв.м. - площа земельної ділянки, за яку нараховується орендна плата, 700,19 кв.м. - середня вартість одного кв. м. землі в грн. в межах конкретної економіко-планувальної зони у відповідності до Рішення Київської міської ради від 03.07.2014 № 23/23 «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Києва», введеного в дію іншим Рішенням цієї Ради від 10.12.2014 № 565/565, 2,5 - коефіцієнт функціонального використання землі, 0,82 - узагальнюючий локальний коефіцієнт, 1,028, 1,059, 1,152 і 1,249 - коефіцієнти індексації нормативної грошової оцінки згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 15.05.2000 № 783 «Про проведення індексації грошової оцінки земель»).

Вважаючи вказане податкове повідомлення-рішення неправомірним у зв'язку з використанням для розрахунку суми орендної плати за період з 01.07.2015 по 31.12.2015 нормативної грошової оцінки земельної ділянки в розмірі 21 834 221,48 грн., позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва із цим позовом. На переконання позивача орган місцевого самоврядування не оприлюднив протягом 2015 року відповідного рішення про встановлення місцевих податків та зборів, а тому в даному випадку застосовується нормативна грошова оцінка в межах чинних у 2014 році.

При вирішення даного спору суд виходить з наступного.

Положеннями ч. 1 і 2 ст. 206 Земельного кодексу України визначено, що використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Відповідно до ст. 269 ПК України платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі.

Об'єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні, а також земельні частки (паї), які перебувають у власності (ст. 270 ПК України).

В розумінні норми пп. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (надалі - ПК України) плата за землю - це обов'язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Згідно з пп. 14.1.136. ПК України орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності, це обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (далі у розділі XIII - орендна плата).

Справляння плати за землю здійснюється відповідно до положень розділу XIII ПК України.

Так, зокрема, у відповідності до норм п. 288.1 - 288.5 ст. 288 ПК України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки оформлений та зареєстрований відповідно до законодавства.

Платником орендної плати є орендар земельної ділянки.

Об'єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду.

Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

При цьому розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу: не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки; не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки.

Згідно з п. 286.1 ст.286 ПК України підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.

Також в силу приписів норм п. 271.1 ст. 271 ПК України базою оподаткування земельним податком є: нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом; площа земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено.

Рішення рад щодо нормативної грошової оцінки земельних ділянок розташованих у межах населених пунктів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування нормативної грошової оцінки земель або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом (п. 271.2 ст. 271 ПК України).

Нарахування фізичним особам сум податку проводиться контролюючими органами, які видають платникові до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку визначеному статтею 58 цього Кодексу (п. 286.5 ст. 286 цього Кодексу).

За результатами дослідження та аналізу наявних у справі документів суд встановив, що при розрахунку розміру орендної плати позивача за 2015 рік в сумі 1 801 504,98 грн. відповідачем були застосовані різні нормативно грошові оцінки земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1, а саме:

- за період з 01.01.2015 по 30.06.2015 нормативна грошова оцінка земельної ділянки 14 195 876,81 грн., що визначена в межах економіко-планувальної зони № 506 за формулою, визначеною в Рішенні Київської міської ради від 26.07.2007 № 43/1877 «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Києва та Порядку її визначення», та з урахуванням п. 1 і 2 цього Рішення та додатку 2 «Нормативна грошова оцінка земель міста Києва» до нього;

- за період з 01.07.2015 по 31.12.2015 нормативна грошова оцінка земельної ділянки 21 834 221,48 грн., що визначена в межах економіко-планувальної зони № 506 за формулою, визначеною в Рішенні Київської міської ради від 26.07.2007 № 43/1877 «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Києва та Порядку її визначення», та з урахуванням п. 1 і 2 Рішення Київської міської ради від 03.07.2014 року № 23/23 «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Києва» та додатку 2 «Нормативна грошова оцінка земель міста Києва» до нього.

Дане Рішення Київської міської ради від 03.07.2014 року № 23/23 у відповідності до вимог п. 271.2 ст. 271 ПК України та в порядку встановленому Рішенням Київської міської ради від 04.02.1999 № 138/239 «Про порядок набуття чинності та оприлюднення нормативно-правових актів» офіційно оприлюднене в газеті "Хрещатик" (№ 97 за липень 2014 року) та введено в дію з 01.07.2015 Рішенням Київської міської ради від 10.12.2014 № 565/565 «Про введення в дію рішення Київської міської ради від 03.07.2014 № 23/23 «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Києва» (останнє таке Рішення Київської міської ради також було оприлюднене в газеті "Хрещатик" (№ 10 за січень 2015 року)).

Таким чином, починаючи з 01.07.2015 року розмір орендної плати ОСОБА_1 за користування земельною ділянкою кадастровий номер НОМЕР_1 згідно договору оренди земельної ділянки від 14.03.2012 мав обраховуватися з урахуванням нормативної грошової оцінки, визначеної в Рішенні Київської міської ради від 03.07.2014 року № 23/23 «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Києва».

З огляду на вищенаведене суд приходить до висновку про правомірність спірного податкового повідомлення-рішення від 25.05.2015 № 847-17, та відповідно про наявність у позивача обов'язку щодо сплати орендної плати в сумі 1 801 504,94 грн. за таким податковим повідомленням-рішенням в силу положень п. 286.5 ст. 286 ПК України.

При цьому суд відхиляє посилання позивача на норми пп. 12.3.5 п. 12.3 ст. 12 ПК України, як на підстави для звільнення ОСОБА_1 від сплати орендної плати, визначеної згідно податкового повідомлення-рішення від 25.05.2015 № 847-17 у зв'язку з наступним.

Відповідно до пп. 12.3.1 і 12.3.2 п. 12.3 ст. 12 ПК України встановлення місцевих податків та зборів здійснюється у порядку, визначеному цим Кодексом. А саме при прийнятті рішення про встановлення місцевих податків та зборів обов'язково визначаються об'єкт оподаткування, платник податків і зборів, розмір ставки, податковий період та інші обов'язкові елементи, визначенні статтею 7 цього Кодексу з дотриманням критеріїв, встановлених розділом XII цього Кодексу для відповідного місцевого податку чи збору.

Згідно пп. 12.3.4 і 12.3.5 п. 12.3 ст. 12 ПК України рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

У разі якщо сільська, селищна або міська рада не прийняла рішення про встановлення відповідних місцевих податків і зборів та акцизного податку в частині реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, що є обов'язковими згідно з нормами цього Кодексу, такі податки до прийняття рішення справляються виходячи з норм цього Кодексу із застосуванням їх мінімальних ставок, а плата за землю справляється із застосуванням ставок, які діяли до 31 грудня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування плати за землю.

Водночас, норма ст. 7 ПК України до елементів податку відносить, зокрема, базу оподаткування.

Відповідно до п. 23.1 ст. 23 цього Кодексу базою оподаткування визнаються конкретні вартісні, фізичні або інші характеристики певного об'єкта оподаткування. База оподаткування - це фізичний, вартісний чи інший характерний вираз об'єкта оподаткування, до якого застосовується податкова ставка і який використовується для визначення розміру податкового зобов'язання.

Згідно зі ст. 24 ПК України одиницею виміру бази оподаткування визнається конкретна вартісна, фізична або інша характеристика бази оподаткування або її частини, щодо якої застосовується ставка податку. Одиниця виміру бази оподаткування є єдиною для розрахунку і обліку податку. Одній базі оподаткування повинна відповідати одна одиниця виміру бази оподаткування.

Як вже зазначалося вище по тексту судового рішення за приписами пп. 271.1.1 п. 271.1 ст. 271 ПК України базою оподаткування, зокрема, є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого розділом XIII «Плата за землю» зазначеного Кодексу.

Відповідно до абз. 13 ст. 1 Закону України від 11.12.2003 № 1378-IV «Про оцінку земель» нормативна грошова оцінка земельних ділянок - це капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений за встановленими і затвердженими нормативами.

Частиною 5 ст. 5 зазначеного Закону передбачено, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення розміру земельного податку.

Згідно з ч. 3 ст. 201 Земельного кодексу України нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення розміру земельного податку, втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель тощо.

Аналіз наведених норм законодавства дає підстави вважати, що база оподаткування є елементом податку, тісно пов'язаним з об'єктом оподаткування, а нормативна грошова оцінка - конкретна вартісна характеристика бази. При цьому процедура встановлення нормативної грошової оцінки включає ряд стадій, передбачених чинним законодавством України. Зокрема, це прийняття уповноваженим органом влади рішення про проведення нормативної грошової оцінки земель, розробка технічної документації з нормативної грошової оцінки спеціалізованою установою, погодження технічної документації органами влади, прийняття відповідною радою рішення про затвердження технічної документації.

Щодо правовідносин, які є предметом судового розгляду у даній справі, то вони стосуються саме процедурних аспектів встановлення нормативної грошової оцінки земель населених пунктів і не стосуються змін регулювання плати за землю (земельного податку, орендної плати) та її елементів.

Натомість із наведеного вбачається, що Рішенням Київської міської ради від 03.07.2014 № 23/23 змінено не базу оподаткування плати за землю, а грошовий вираз, вартісний показник бази оподаткування.

Таким чином, нормативна грошова оцінка як економічна та правова категорія є динамічною, залежить від ряду факторів суб'єктивного та об'єктивного характеру і може змінюватися протягом бюджетного періоду. При цьому податки та збори, їх ставки, а також податкові пільги протягом бюджетного року змінюватися не можуть.

Аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду України від 09.04.2013 № 21-423а12.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС України).

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також усні та письмові доводи представників сторін стосовно заявлених позовних вимог, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 69-71, 94, 160-163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили в строк і порядку, передбачені ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.М. Кобилянський