Справа № 2а-10898/11/2670
Суддя: Каракашьян С.К.
Дата ухвалення: 2011-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

29 липня 2011 року № 2а-10898/11/2670

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Каракашьян С.К., розглянувши позовну заяву і додані до неї матеріали

за позовом ОСОБА_1
до Вищої кваліфікаційної комісії адвокатури
про визнання рішення від 28.10.2010 недійсним, зобов'язання вчинити дії
ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до відповідача, в якому просить :

- визнати рішення Вищої кваліфікаційної комісії адвокатури від 28.10.2010р. аким, що суперечить законодавству України та міжнародним договорам, ратифікованим Верховною Радою України;

- зобов'язати відповідача вчинити певні дії, а саме: об'єктивно, всебічно та неупереджено розглянути звернення від 25.08.10р. щодо звільнення від сплати внеску в розмірі п'яти тисяч гривень для отримання свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю в зв'язку з важким матеріальним становищем.

Відповідно до частини 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

У статті ст. 3 КАС України визначено поняття, які у цьому Кодексі вживаються у такому значенні, так зокрема під справою адміністративної юрисдикції розуміють переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Під терміном суб'єкт владних повноважень розуміють орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

У п. 1 ч. 1 статті 17 КАС України визначено, що компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Правовий аналіз наведених норм права, дає всі підстави стверджувати, що під справою адміністративної юрисдикції розуміють переданий на вирішення адміністративного суду спір, що виник між двома суб'єктами суспільства, стосовно їх прав та обов'язків у певних правовідносинах, в яких хоча б один з цих суб'єктів законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого, а останній зобов'язаний виконувати вимоги та приписи такого владного суб'єкта.

Таким чином, необхідною ознакою суб'єкта владних повноважень є здійснення ним управлінських функцій у тих правовідносинах в яких виник спір між сторонами.

Отже, у випадку коли суб'єкт владних повноважень у спірних правовідносинах не здійснює вказані владні управлінські функції по відношенню до іншого суб'єкта, який є учасником спору, такий спір не має встановлених нормами Кодексу адміністративного судочинства України ознак справи адміністративної юрисдикції і відповідно не відноситься до компетенції адміністративних судів.

Відповідно до статті 14 Закону України Про адвокатуру Вища кваліфікаційна комісія адвокатури розглядає скарги на рішення кваліфікаційно-дисциплінарних комісій. Вона має право скасовувати або змінювати рішення кваліфікаційно-дисциплінарних комісій. Вища кваліфікаційна комісія адвокатури утворюється при Кабінеті Міністрів України. До складу Вищої кваліфікаційної комісії адвокатури входять по одному представнику від кожної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, Верховного Суду України, Міністерства юстиції України, Спілки адвокатів України. Порядок діяльності Вищої кваліфікаційної комісії адвокатури регулюється Положенням про неї, що затверджується Президентом України.

Правовий статус Відповідача Вищої кваліфікаційної комісії адвокатури при Кабінеті Міністрів України, визначено Положенням про Вищу кваліфікаційну комісію адвокатури при Кабінеті Міністрів України, затвердженим Указом Президента України від 5 травня 1993 року № 155/93 (надалі також Положення).

Пунктом 10 вказаного Положення визначено повноваження Вищої кваліфікаційної комісії адвокатури при Кабінеті Міністрів України.

Так, Вища кваліфікаційна комісія адвокатури: а) розглядає скарги: на рішення кваліфікаційно-дисциплінарних комісій адвокатури або їх палат про: відмову в допуску до кваліфікаційних іспитів; відмову у видачі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю; анулювання рішення атестаційної палати про видачу свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю; накладення на адвоката дисциплінарного стягнення; припинення адвокатської діяльності та анулювання свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю; на дії кваліфікаційно-дисциплінарних комісій адвокатури, їх палат або членів палат, вчинені з порушенням чинного законодавства; б) розробляє і затверджує програми і порядок складання кваліфікаційних іспитів особами, які виявили намір займатися адвокатською діяльністю, порядок видачі та анулювання свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю; в) здійснює контроль за діяльністю кваліфікаційно-дисциплінарних комісій адвокатури, аналізує практику застосування ними Закону України Про адвокатуру, Положення про кваліфікаційно-дисциплінарну комісію адвокатури, актів, прийнятих Вищою кваліфікаційною комісією адвокатури, розробляє і здійснює заходи щодо поліпшення роботи цих комісій; г) схвалює Правила адвокатської етики; д) встановлює порядок здійснення контролю за додержанням адвокатами зобов'язань, що випливають із Присяги адвоката України, актів законодавства України, Правил адвокатської етики, порядок організації та проведення перевірок, передбачених пунктом 18-1 Положення про кваліфікаційно-дисциплінарну комісію адвокатури; е) затверджує Положення про Єдиний реєстр адвокатів України, складає, веде і систематично оприлюднює цей Реєстр; є) затверджує зразок ордера, що використовується адвокатом для підтвердження своїх повноважень з представництва або захисту клієнта; ж) виготовляє за встановленим зразком бланки свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю; з) встановлює порядок і форми підвищення кваліфікації адвокатів та координує роботу кваліфікаційно-дисциплінарних комісій адвокатури з цих питань; и) вживає заходів до усунення порушень вимог несумісності адвокатської діяльності з іншими видами роботи та причин і умов, що сприяли вчиненню інших порушень законодавства.

Вища кваліфікаційна комісія адвокатури в межах своїх повноважень приймає або затверджує положення, рекомендації, роз'яснення, рішення, обов'язкові для виконання кваліфікаційно-дисциплінарними комісіями адвокатури, адвокатами та адвокатськими об'єднаннями, на яких поширюється їх дія (пункт 10-1 Положення).

Указаними правовими актами не визначено повноваження Відповідача щодо звільнення від сплати внесків, обов'язковість даних внесків та порядок їх сплати затверджено рішенням Вищої кваліфікаційної комісії адвокатури, самі внески сплачуються на рахунки кваліфікаційно - дисциплінарних комісій адвокатури, тому вирішення питання звільнення від сплати внесків не є реалізацією владних повноважень по відношенню до позивача.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України владні управлінські функції повинні реалізовуватися Відповідачем виключно на основі законодавства та саме у конкретних правовідносинах за участю Позивача.

Отже, Відповідач у даних правовідносинах не реалізовував повноважень, покладених на нього ЗУ "Про адвокатуру" як на орган управління. Тобто, у даних стосунках відповідач не вчиняв дії та не приймав актів як суб'єкт владних повноважень, що унеможливлює їх правову оцінку судом у порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, Вища кваліфікаційна комісія адвокатури не здійснювала владні управлінські функції при розгляді звернення позивача, в розумінні ст. 3 КАС України, тому, суд приходить до висновку, що справа не може бути вирішена в порядку адміністративного судочинства.

На підставі вищенаведеного, п.1 ч. 1 ст. 109 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі.

2. Ухвалу про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі надіслати позивачу негайно.

3. Попередити позивача, що позовні матеріали будуть йому повернуті супровідним листом рекомендованим поштовим відправленням із зворотною розпискою про їх одержання після спливу терміну для оскарження ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі.

4. У випадку оскарження ухвали позовні матеріли будуть скеровані до апеляційної інстанції разом з апеляційною скаргою.

Ухвала може бути оскаржена особою, яка подала позовну заяву.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом пяти днів з дня її отримання особою, яка оскаржує ухвалу, за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України.

Суддя С.К. Каракашьян