Справа № 761/11005/14
Суддя: Міщук М.С.
Дата ухвалення: 2015-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді суддів: при секретарі Міщука М.С. Вівдиченко Т.Р., Кучми А.Ю. Доценку О.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва у справі за позовом ОСОБА_5 до ВДАІ Золотоніського взводу ДПС, в особі інспектора ДПС Закутнього Дмитра Савелійовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення; закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення; визнання відомостей сфальсифікованими; визнання дій незаконними, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2013 року ОСОБА_5 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва із позовом до відповідача ВДАІ Золотоніського взводу ДПС, в особі інспектора ДПС Закутнього Д.С., у якому, з урахуванням поданих заяв про зміни та доповнення, просив:

- визнати дії відповідача із зупинки автомобіля ВАЗ-2109 д.н. НОМЕР_1 під керуванням позивача 07 грудня 2013р. на 88 км. а/д Бориспіль-Запоріжжя (с. Софіївка) - незаконним у зв'язку із відсутністю підстав для зупинки;

- визнати дії відповідача із перевірки вмісту причепу позивача 07 грудня 2013р. на 88 км а/д Бориспіль-Запоріжжя (с. Софіївка) - незаконним у зв'язку з відсутністю підстав для перевірки;

- визнати оформлення відповідачем адміністративних протоколів АГ2№ 442545 та АГ2№ 442546 та постанови серії СА №315881 вчинення правопорушення 07 грудня 2013 р. близько 09:15 год. - незаконним;

- визнати таким, що було внесено завідомо неправдиву інформацію (фальсифікацію) відповідачем до офіційних документів адміністративних протоколів: АГ2№ 442545 та АГ2№ 442546, а саме зазначено 87 км а/д Бориспіль-Запоріжжя, а насправді - 88 км.;

- визнати фальсифікацію (внесення завідомо неправдивої інформації до документу) у частині зазначеного часу 09:15 год. у адміністративних протоколах: АГ2№ 442545 та АГ2№ 442546 у частині зазначеного часу 09:15 год. - насправді 09:10 год.;

- визнати відсутність складу адміністративного правопорушення при керуванні позивачем автомобілем ВАЗ-2109 д.н. НОМЕР_1 07 грудня 2013 р. на 88 км. а/д Бориспіль-Запоріжжя (с. Софіївка) близько 09:10 год.;

- скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії СА № 315881 від 07 грудня 2013 р. про накладення на позивача штрафу у розмірі 850,0 грн., та у подвійному розмірі 1 700 грн., а справу про адміністративне правопорушення закрити за відсутності складу правопорушення.

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2014 року позов залишено без задоволення.

В листопаді 2014 року позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва із заявою про прийняття додаткового рішення по справі, у якій, зокрема, просив:

- визнати дії відповідача із зупинки транспортного засобу під керуванням позивачем автомобілем ВАЗ-2109 НОМЕР_1 07 грудня 2013 року близько 09 год. 11 хв. на 88 км. Автодороги Бориспіль - Запоріжжя у населеному пункті Софіївка - незаконними у зв'язку з відсутністю підстав для зупинки;

- визнати відсутність складу адміністративного правопорушення при керуванні позивачем зазначеним автомобілем в зазначеному вище місці та часу; визнати дії відповідача із перевірки вмісту причепу легкового автомобіля позивача при вказаних вище обставинах - незаконними;

- визнати розгляд адміністративної справи відносно позивача за адміністративним протоколами АГ2№442545 та АГ2№442546 о 09 год. 54 хв. та винесення постанови о 10 год. 04 хв. особисто відповідачем на місці вчинення адміністративного правопорушення незаконними, у зв'язку із відсутністю норми закону про розгляд адміністративної справи на місці правопорушення;

- визнати, що позивач не був ознайомлений відповідачем з ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України про свої права при притягненні до адміністративної відповідальності.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 4 вересня 2015 року у задоволенні заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі про скасування ухвали ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції і винести нову ухвалу якою задовольнити заяву про винесення додаткового рішення. Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду першої інстанції винесено з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до частини 1 статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оскільки, будучи належним чином повідомлені про час та місце судового засідання позивач та відповідач в судове засідання не з'явились, фіксування звукозаписувального засобу при розгляді справи не здійснювалось.

Перевіривши за матеріалами справи наведені у скарзі доводи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні заяви про винесення додаткового рішення суд першої інстанції виходив з того, що перечислені у заяві про прийняття додаткового рішення вимоги вже були предметом судового розгляду, або не заявлялися стороною взагалі.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду першої інстанції відповідають нормам процесуального права.

Відповідно до статті 168 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадках, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Колегія суддів зазначає, що додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок розгляду якого залишилися невирішеними певні позовні вимоги особи, яка бере участь у справі, не визначено способу виконання судового рішення, не вирішено питання про судові витрати, а як вбачається з постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2014 року, судом першої інстанції розглянуто всі позовні вимоги позивача, відмовлено у задоволенні позовних вимог та обґрунтовано причини такої відмови.

Згідно із частиною 2 статті 11 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Враховуючи зміст позовних вимог та зміст постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2014 року, колегія суддів не вбачає необхідності в ухвалені додаткового рішення, оскільки останнє прийнято в межах заявлених позовних вимог.

З огляду на вищенаведене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні заяви позивача про винесення додаткового рішення.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, зроблені у відповідності з нормами процесуального права, у зв'язку з чим колегія суддів не знайшла підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись статтями 41, 160, 195, 196, 199, 200, 205, 206 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 4 вересня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя

Судді:

.

Головуючий суддя Міщук М.С.

Судді: Бєлова Л.В.

Гром Л.М.