Справа № 2-а-52/11
Суддя: Хаюк С.М.
Дата ухвалення: 2011-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

іменем України

"26" серпня 2011 р. Справа № 2-а-52/11

номер рядка статистичного звіту 10.3.2

Колегія суддів Житомирського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Хаюка С.М.

суддів: Капустинського М.М.

ОСОБА_1,

розглянувши в письмовому провадженні в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Ємільчинської райдержадміністрації Житомирської області на постанову Ємільчинського районного суду від 24.02.2011р. у справі № 2-а-52/11 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Ємільчинської райдержадміністрації Житомирської області про визнання бездіяльності протиправною і зобов"язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Ємільчинського районного суду від 24 лютого 2011 року позовні вимоги задоволено частково. Визнано неправомірними дії ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Ємільчинської райдержадміністрації Житомирської області, щодо відмови у виплаті позивачу недоотриманої суми передбаченої ст. 48 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" виходячи з розміру мінімальної заробітної плати. Зобов'язано ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Ємільчинської райдержадміністрації Житомирської області здійснити перерахунок та виплатити позивачу недоплачену суму щорічної одноразової допомоги на оздоровлення передбаченої ст. 48 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", за 2010 рік.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Ємільчинської райдержадміністрації Житомирської області, посилаючись на порушення норм матеріального права, просить скасувати зазначену постанову та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів вважає, що апеляційна не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач є особою, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, що підтверджується відповідним посвідченням та має другу групу інвалідності по захворюванню пов'язаному з наслідками аварії на Чорнобильській АЕС.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках передбачених законом.

Згідно з частиною 4 статті .48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" щорічна допомога на оздоровлення виплачується інвалідам ІІ групи у розмірі п'яти мінімальних заробітних плат.

Відповідач, нараховуючи позивачу допомогу у розмірах, визначених постановою Кабінету Міністрів України №836 від 26.07.1996р. "Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", та №562 від 12.07.2005 року "Про щорічну допомогу на оздоровлення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а не в кратному відношенні до мінімальної заробітної плати, діяв протиправно.

Згідно із ст.71 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, як: постраждали Чорнобильської катастрофи", дія положень цього Закону не може призупинятися іншими законами, крім законів пре знесення змін до цього закону.

Частиною 4 ст.9 КАС України визначено, що у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

З огляду на вищенаведене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що відповідач порушував права позивача і, що його вимоги підлягають до задоволення.

В той же час, колегія суддів прийшла до висновку , що рішення суду першої інстанції підлягає зміні, враховуючи наступне.

Приймаючи рішення в скороченому проваджені, суд першої інстанції, не мотивуючи його в резолютивній частині зобов"язав ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Ємільчинської районної державної адміністрації Житомирської області здійснити перерахунок та виплатити позивачу недоплачену суму щорічної одноразової допомоги на оздоровлення передбаченої ст. 48 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", за 2010 рік, не зазначивши при цьому статус позивача та розмір щорічної допомоги на оздоровлення, в той час , як норма вказаної статті Закону визначає різні розмірі мінімальних заробітних плат при виплаті щорічної допомоги на оздоровлення, пов"язуючи їх з відповідним статусом постраждалих осіб.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду суд апеляційної інстанції має право, зокрема, змінити постанову суду.

Згідно до частини 1 статті 201 КАС України, підставами для зміни постанови суду першої інстанції є правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції - зміні шляхом зазначення в резолютивній частині розміру щорічної допомоги на оздоровлення та відповідний статус позивача.

Керуючись ст.ст.183-2, 195, 197, 198, 201, 205, 207 КАС України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Ємільчинської райдержадміністрації Житомирської області залишити без задоволення.

Постанову Ємільчинського районного суду від 24 лютого 2011 року у справі № 2-а-52/11 змінити, виклавши абзац третій резолютивної частини в наступній редакції:

"Зобов'язати ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Ємільчинської районної державної адміністрації Житомирської області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_3, недоплачену суму щорічної одноразової допомоги на оздоровлення передбаченої ст. 48 ЗУ "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", за 2010 рік, як інваліду ІІ групи інвалідності, яка повязана з наслідками Чорнобильської катастрофи та особі, постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 у розмірі 5 мінімальних заробітних плат".

В решті постанову - залишити без змін.

Постанова набирає чинності з моменту її постановлення і оскарженню не підлягає в частині залишення без змін.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя С.М.Хаюк

судді: М.М. Капустинський

ОСОБА_1

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_3 с.Миколаївка,Ємільчинський район, Житомирська область,11210

3- відповідачу ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Ємільчинської райдержадміністрації Житомирської області вул.Шевченка, 2,Ємільчине,Ємільчинський район, Житомирська область,11202