Справа № 2а-900/09/1319
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2011-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2011 р. Справа № 80396/09

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

судді-доповідача ОСОБА_1,

суддів: Коваля Р.Й., Святецького В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами у м. Львові апеляційну скаргу Сихівського відділу соціального захисту управління соціального захисту населення департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради на постанову Сихівського районного суду м. Львова від 22 вересня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Сихівського відділу соціального захисту управління соціального захисту населення департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради про стягнення суми недоплаченої щомісячної грошової допомоги по догляду за дитиною та одноразової допомоги при народженні дитини до досягнення нею трирічного віку,-

ВСТАНОВИЛА

01 липня 2009 року позивач звернулася до суду з позовом, у якому просила зобовязати відповідача сплатити недоплачену суму допомоги при народженні дитини у розмірі 1963,8 грн. та недоплачену суму допомоги по догляду за дитиною до трьох років з жовтня 2007 року по червень 2009 року в розмірі 3467,12 грн.

Постановою Сихівського районного суду м. Львова від 22 вересня 2009 року позовні вимоги задоволено частково. Зобовязано відповідача провести виплату позивачу допомоги по догляду за дитиною ОСОБА_3 до досягнення нею трирічного віку за період 01.01.2009 року по 31.06.2009 року у розмірі 2477,4 грн. та суму невиплаченої одноразової допомоги при народженні дитини у розмірі 1196,8 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Відповідач в апеляційній скарзі просить скасувати постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити повністю. Свої вимоги обґрунтовує неправильним застосуванням судом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи наявність вищевказаних умов, колегія суддів вважає можливим здійснювати розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про часткове її задоволення, враховуючи наступне.

Встановлено, що позивач є матірю дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та здійснювала догляд за нею до досягнення трирічного віку.

Згідно ст. 2 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» від 18.01.2001 року № 2240-ІІІ (далі Закон № 2240) позивач мала статус застрахованої особи, а тому допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку повинна була їй надаватись згідно з цим Законом.

Відповідно до ст.43 Закону № 2240 допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Встановлено, що виплата позивачеві допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з жовтня 2007 року по червень 2009 року здійснювалася у менших розмірах, ніж передбачені законами України про Державний бюджет на 2007-2009 роки прожиткові мінімуми, встановлені для дітей віком до 6 років.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007, яке має преюдиціальне значення, визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення пункту 14 статті 71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» у частині зупинення на 2007 рік дії, зокрема, ст.43 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням», якою визначено розмір зазначеної допомоги, а тому з цієї дати відновлено дію ст.43 вказаного Закону.

При цьому колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 99 КАС України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин та розгляду справи в суді першої інстанції) для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Згідно з частинами 1, 2 статті 100 цього Кодексу (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин та розгляду справи в суді першої інстанції) пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін. Якщо суд визнає причину пропущення строку звернення до суду поважною, адміністративна справа розглядається і вирішується в порядку, встановленому цим Кодексом.

Враховуючи пропущення позивачем річного строку звернення до адміністративного суду без поважних причин, наполягання відповідача на відмові у позові на цій підставі, колегія суддів приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в цій частині за період з 09 липня по 31 грудня 2007 року.

Відповідно до п.3 Прикінцевих положень Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що з 1 січня 2008 року дорівнює різниці між 50 відсотками, з 1 січня 2009 року 75 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сімї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців. Дані положення Закону «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 неконституційними не визнані.

Встановлено, що у період 01.01.2008 року 30.06.2009 року (згідно заявлених вимог) управління праці діяло відповідно до наведених положень закону, його дії є правомірними, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог у цій частині, а також у частині нарахувань конкретних сум допомоги позивачу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Відповідно до ст. 40,41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням" № 2240-III (у редакції, що діяла до 01.01.2008 року) позивач як застрахована особі мала право на одноразову допомогу при народженні дитини. Допомога при народженні дитини надається у сумі, кратній 22,6 розміру прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, встановленого на день народження дитини. Виплата допомоги здійснюється одноразово у дев'ятикратному розмірі прожиткового мінімуму при народженні дитини, решта - протягом наступних 12 місяців у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" № 2811-XII (у редакції, що діяла після 01.01.2008 року) допомога при народженні дитини надається у розмірі 12240 гривень - на першу дитину, 25000 гривень - на другу дитину, 50000 гривень - на третю і наступну дитину. Виплата допомоги здійснюється одноразово при народженні першої дитини в сумі 4800 гривень, другої дитини - 4840 гривень, третьої та наступної дитини - 5000 гривень, решта на першу дитину виплачується протягом наступних 12 місяців, на другу дитину - 24 місяців, на третю і наступну дитину - 36 місяців рівними частинами у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Як вбачається з довідки, наданої Сихівським відділом соціального захисту управління соціального захисту населення департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, № 215 від 10.06.2009 року, позивачу нараховано та виплачено одноразово допомогу у дев'ятикратному розмірі прожиткового мінімуму при народженні дитини, решта допомоги здійснювалася з жовтня 2007 року по липень 2008 року, тобто лише 10 місяців замість встановлених порядком Кабінетом Міністрів України 12 місяців.

Проте, враховуючи пропущення позивачем річного строку звернення до адміністративного суду без поважних причин, наполягання відповідача на відмові у позові на цій підставі, колегія суддів приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в цій частині за жовтня 2007 року по 30.06.2008 року й задоволення таких за період з 01.07.2008 року по 30.09.2008 року.

Стягнувши спірну суму, судом обрано невірний спосіб захисту порушених прав позивача, замість визнання дій відповідача неправомірними та зобовязання його здійснити нарахування та виплату одноразової допомоги при народженні дитини, передбаченої ст.12 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми».

Таким чином, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, що є підставою для її скасування.

Керуючись статтями 195, 197 ч. 1 п.2, ст.ст. 198, 202 п.4, ст. 205 ч. 2, ст.ст. 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА

Апеляційну скаргу Сихівського відділу соціального захисту управління соціального захисту населення департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради задовольнити частково, постанову Сихівського районного суду м. Львова від 22 вересня 2009 року у справі №2-а-900/09 скасувати та прийняти нову постанову.

Позовні вимоги задовольнити частково. Зобов'язати Сихівський відділ соціального захисту управління соціального захисту населення департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_2 суму невиплаченої одноразової допомоги при народженні дитини відповідно до ст.12 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» за період з 01.07.2008 року по 30.09.2008 року та з урахуванням виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена у шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили.

Головуючий: О.М. Довгополов

Судді: Р.Й. Коваль

ОСОБА_4