Справа № 2а-4906/11/2670
Суддя: Добрянська Я.І.
Дата ухвалення: 2011-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

12 травня 2011 року 13:36 № 2а-4906/11/2670

Окружний адміністративний суд м. Києва у складі:

Судді Добрянської Я.І.

Секретаря с/з ОСОБА_1

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Відкритого акціонерного товариства «Науково-дослідний інститут спеціальних способів лиття»

до відповідача Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси

про визнання незаконними дій та скасування податкової вимоги

за участю представників сторін

від позивача: ОСОБА_2 (довіреність № б/н від 12.11.2010 р.)

від відповідача: ОСОБА_3 (довіреність № 14782/10-010 від 14.04.2011 р.)

Відповідно до п. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України 12.05.2011р. у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернувся позивач ОСОБА_4 акціонерне товариство «Науково-дослідний інститут спеціальних способів лиття»з позовом до відповідача Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси про визнання незаконними дій та скасування податкової вимоги.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив суд:

- визнати ОСОБА_4 акціонерне товариство «Науково-дослідний інститут спеціальних способів лиття»таким, що не є платником земельного податку з юридичних осіб за користування земельною ділянкою на якій розташований майновий комплекс за адресою: м. Одеса, Малиновський район, вул. Хімічна, 2 з 01.10.2007 р.;

- визнати незаконними дії Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси по нарахуванню та отриманню з Відкритого акціонерного товариства «Науково-дослідний інститут спеціальних способів лиття»земельного податку з юридичних осіб за користування земельною ділянкою на якій розташований майновий комплекс за адресою: м. Одеса, Малиновський район, вул. Хімічна, 2 з 01.10.2007 р.;

- скасувати суму податкового боргу Відкритого акціонерного товариства «Науково-дослідний інститут спеціальних способів лиття»за узгодженими грошовими зобовязаннями за земельний податок з юридичних осіб у сумі 13 621, 72 грн., що визначена Державною податковою інспекцією у Малиновському районі м. Одеси;

- скасувати податкову вимогу Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси № 668 від 22 березня 2011 р. з додатком 1.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за ним не зареєстровано право власності ні на майновий комплекс, який знаходиться на земельній ділянці (м. Одеса, Малиновський район, вул. Хімічна, 2 з 01.10.2007 р.), ні на земельну ділянку відносно якої позивач самостійно визначив суму грошового зобовязання по земельному податку з юридичних осіб за 2011 рік, а також позивач не використовую дану земельну ділянку в своїй господарській діяльності.

Представник відповідача проти позову заперечив, та зазначив, що позивачем було самостійно розраховано та визначено суму земельного податку з юридичних осіб в податковій декларації за 2011 рік, що вважається узгодженою та підлягає сплаті у визначені законодавством строки, а також позивачем до податкового органу були надані відповідні відомості про наявність у позивача в користуванні зазначеної земельної ділянки за адресою: м. Одеса, Малиновський район, вул. Хімічна, 2.

Розглянувши подані позивачами документи і матеріали, заслухавши пояснення представників позивачів, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

31.01.2011 року ОСОБА_4 акціонерне товариство «Науково-дослідний інститут спеціальних способів лиття»»подало до Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси (вх. № 1457 від 31.01.2011 року) звітну податкову декларацію з плати за землю (земельного податку) за 2011 рік з додатком № 1.

Згідно поданої ОСОБА_4 акціонерним товариством «Науково-дослідний інститут спеціальних способів лиття»» звітної податкової декларації з плати за землю (земельного податку) за 2011 рік:

- платник земельного податку - ОСОБА_4 акціонерне товариство «Науково-дослідний інститут спеціальних способів лиття»;

- нараховано земельного податку на 2011 рік - 204 516, 46 грн. з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями (січень-грудень) - 17 043, 04 грн.;

- місцезнаходження земельної ділянки - м. Одеса, вул. Хімічна, 2;

- площа земельної ділянки - 49 331,0 метрів квадратних;

- документи, що посвідчують право власності/користування рішення Виконкома Одеської Міської ради народних депутатів № 284-03.04.1959;

- категорія земель на яких розташована земельна ділянка експлуатація виробничих будівель.

Відповідно до ст.16 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний; подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів, сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно ч.36.1 ст.36 Податкового кодексу України, податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Відповідно до ч.286.2 ст.286 Податкового кодексу України, платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і до 1 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому ст. 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій

Відповідно до ч.54.1 ст.54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом.

Згідно ч.54.2 ст.54 Податкового кодексу України, грошове зобов'язання щодо суми податкових зобов'язань з податку, що підлягає утриманню та сплаті (перерахуванню) до бюджету в разі нарахування/виплати доходу на користь платника податку - фізичної особи, вважається узгодженим податковим агентом або платником податку, який отримує доходи не від податкового агента, в момент виникнення податкового зобов'язання, який визначається за календарною датою, встановленою розділом IV цього Кодексу для граничного строку сплати податку до відповідного бюджету.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що позивачем було самостійно визначено суму земельного податку з юридичних осіб в податковій декларації за 2011 рік, що згідно зазначених норм законодавства вважається узгодженою та підлягає сплаті до державного бюджету, у визначені законодавством строки.

Статтею 38 Податкового кодексу України передбачено:

- виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

- сплата податку та збору здійснюється платником податку безпосередньо, а у випадках, передбачених податковим законодавством, - податковим агентом, або представником платника податку, або банком на підставі податкової поруки;

- спосіб, порядок та строки виконання податкового обов'язку встановлюються цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно ч.57.1 ст.57 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних дніє, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.287.3 ст.287 Податкового кодексу України, податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом зо календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця

Таким чином, відповідно до вимог зазначеного законодавства, останнім днем сплати Відкритого акціонерного товариства «Науково-дослідний інститут спеціальних способів лиття»самостійно визначеної (узгодженої) суми податкового зобов'язання із земельного податку за січень 2011 року у розмірі 17 043, 04грн. було 02.03.2011 року.

Згідно даних облікової картки Відкритого акціонерного товариства «Науково-дослідний інститут спеціальних способів лиття»по земельному податку, що наявна в матеріалах справи:

станом на 02.03.2011 року за позивачем рахувалась переплата у розмірі 3 421, 32 грн.

станом на 02.03.2011 року позивачем не сплачено самостійно визначеної (узгодженої) суми податкового зобов'язання із земельного податку за січень 2011 року у розмірі 17 043, 04 грн., згідно декларації від 31.01.2011 року № 1457.

Відповідно до п.п.14.1.175 п.1.75 ст.75 Податкового кодексу України, податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання;

Зважаючи на викладене, самостійно визначена та несплачена у визначені законодавством строки позивачем сума податкового зобов'язання із земельного податку за січень 2011 року станом на 02.03.2011 року склала 13 621, 72 грн. (17 043,04 грн. - 3 421,32 грн.)

Статтею 59 Податкового кодексу України передбачено:

- у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (59.1);

- податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобовязання. Податкова вимога повинна містити

відомості про факт виникнення грошового зобов'язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов'язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу (59.3);

- податкова вимога надсилається також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (59.4),

Зважаючи на викладене, Державною податковою інспекцією у Малиновському районі м. Одеси була сформована оскаржувана податкова вимога від 22.03.2011 року № 668, яка була надіслана Відкритому акціонерному товариству «Науково-дослідний інститут спеціальних способів лиття».

Згідно зазначеної податкової вимоги, сума податкового боргу Відкритого акціонерного товариства «Науково-дослідний інститут спеціальних способів лиття»із земельного податку станом на 22.03.2011 року склала 13 621, 72 грн.

Позивач вважає дану податкову вимогу протиправною, оскільки, як було ним зазначено в позовній заяві та наданих в судовому засіданні поясненнях, ОСОБА_4 акціонерне товариство «Науково-дослідний інститут спеціальних способів лиття»не вважає себе платником земельного податку з юридичних осіб з тих підстав, що за ним не зареєстровано право власності ні на майновий комплекс, який знаходиться на земельній ділянці, ні на саму земельну ділянку, відносно якої позивач самостійно визначив суму грошового зобовязання по земельному податку з юридичних осіб за 2011 рік, та позивач не використовує дану земельну ділянку в своїй господарській діяльності.

Дослідивши наявні у справі докази, проаналізувавши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, Окружний адміністративний суд м. Києва дійшов висновку, що в позові слід відмовити повністю зважаючи також на наступне.

Згідно з п. 3 ст. 10 Закону України „ Про державну податкову службу" від 04.12.1990 р. № 509-ХІІ (із змінами та доповненнями), державні податкові інспекції в районах, містах без районного поділу, районах у містах, міжрайонні та об'єднані державні податкові інспекції виконують такі функції: контролюють своєчасність подання платниками податків бухгалтерських звітів і балансів, податкових декларацій, розрахунків та інших документів, пов'язаних з обчисленням податків, інших платежів, а також перевіряють достовірність цих документів щодо правильності визначення об'єктів оподаткування і обчислення податків, інших платежів.

Згідно ст. 206 Земельного кодексу України, використання землі в Україні є платним.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про плату за землю», плата за землю справляється у вигляді земельного податку або орендної плати. Власник землі та землекористувачі, крім орендарів сплачують земельний податок. За земельні ділянки, надані в оренду, справляється орендна плата.

Згідно ст. 4 Закону України «Про плату за землю», розмір земельного податку не залежить від результатів господарської діяльності власників землі та землекористувачів.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про плату за землю», об'єктом плати за землю є земельна ділянка, а також земельна частка (пай), яка перебуває у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди.

Згідно ст. 15 Закону України «Про плату за землю», власники землі та землекористувачі сплачують земельний податок, а також орендну плату за земельні ділянки державної та комунальної власності з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

У разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою податок, а також орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про плату за землю», податкове зобов'язання по земельному податку, а також по орендній платі за землі державної та комунальної власності, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за базовий податковий (звітний) період, який дорівнює календарному місяцю, щомісячно протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Податкове зобов'язання по земельному податку, а також по орендній платі за землі державної та комунальної власності, визначене у новій звітній податковій декларації, у тому числі і за нововідведені земельні ділянки, сплачується власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за базовий податковий (звітний) період, який дорівнює календарному місяцю, щомісячно протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Земельний податок, а також орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності громадянами сплачується рівними частками до 15 серпня і 15 листопада.

Як було зазначено вище, згідно поданої позивачем декларації по земельному податку з юридичних осіб за 2011 рік та даних облікових карток Відкритого акціонерного товариства «Науково-дослідний інститут спеціальних способів лиття»по земельному податку, що наявні в матеріалах справи, станом на день прийняття оскаржуваної податкової вимоги від 22.03.2011 року № 668, за позивачем обліковувався борг зі сплати земельного податку з юридичних осіб в розмірі 13 621, 72 грн.

Посилання позивача на те, що він не є платником земельного податку з юридичних осіб з тих підстав, що за ним не зареєстровано право власності ні на майновий комплекс, який знаходиться на земельній ділянці, ні на саму земельну ділянку, відносно якої позивач самостійно визначив суму грошового зобовязання по земельного податку з юридичних осіб в податковій декларації за 2011 рік, та позивач не використовує дану земельну ділянку в своїй господарській діяльності, суд не приймає до уваги, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, а також не заперечувалось представниками сторін, позивач подавав до податкового органу податкові декларації по земельному податку з юридичних осіб за 2007-2010 роки (копії податкових декларацій наявні в матеріалах справи), в яких самостійно розраховував суми земельного податку, та які сплачувались позивачем до державного бюджету.

Також представником позивача не заперечувався той факт, що ВАТ «Науково-дослідний інститут спеціальних способів лиття» дійсно було подано до Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси звітну податкову декларацію з плати за землю (земельного податку) за 2011 рік з додатком № 1, в якій позивачем самостійно нараховано земельний податок на 2011 рік - 204 516, 46 грн. з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями (січень-грудень) - 17 043, 04 грн., та вказана самостійно визначена сума податкового зобовязання 17 043, 04 грн. не була сплачена позивачем до державного бюджету.

Крім того, до матеріалів справи було надано лист ВАТ «Науково-дослідний інститут спеціальних способів лиття»вих.№10 від 14.01.2011 р. до начальника ДПІ у Малиновському районі м. Одеси, в якому позивач зазначає про те, підприємство змінило юридичну адресу, проте виробничі потужності, які плануються використовувати в подальшій виробничій діяльності після завершення судових спорів щодо відновлення права власності, так само перебувають за адресою: м. Одеса, вул. Хімічна, 2.

Також в зазначеному листі, що підписаний головою правління та головним бухгалтером ВАТ «Науково-дослідний інститут спеціальних способів лиття»та скріплений печаткою підприємства, позивач просить відповідача залишити його на обліку в Державній податковій інспекції у Малиновському районі м. Одеси, як платника окремого податку земельного податку з юридичних осіб.

Таким чином судові спори щодо визначення права власності на виробничі потужності, що знаходяться на земельній ділянці за адресою: м. Одеса, вул. Хімічна, 2, не є підставою для невиконання позивачем податкових зобовязань по сплаті земельного податку з юридичних осіб, які визначені позивачем самостійно, а отже є узгодженими та підлягають сплаті до державного бюджету у визначені законодавством строки.

Зважаючи на викладене суд вважає правомірним формування відповідачем та надіслання позивачу оскаржуваної податкової вимоги № 668 від 22 березня 2011 р.

Статтею 67 Конституції України встановлено, що кожен зобовязаний сплачувати податки та збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно зі статтею 6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах та відповідно до законів України.

Статтею 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення.

Згідно з ч.3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач, як субєкт владних повноважень, довів правомірність формування та надіслання позивачу податкової вимоги № 668 від 22 березня 2011 р., натомість позивач не надав суду відповідних обґрунтувань та допустимих доказів в підтвердження заявлених ним позовних вимог.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, про відмову в задоволені позовних вимог, оскільки позивач не надав суду належних доказів, які б свідчили про неправомірність та незаконність прийнятої податкової вимоги.

Враховуючи вищенаведене в сукупності, та керуючись ст.ст. 71, 158-163 КАС України, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

В адміністративному позові відмовити.

Строк і порядок набрання судовим рішенням законної сили встановлені у статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України.

Суддя: Я.І. Добрянська

Дата складання та підписання в повному обсязі постанови 16.05.2011 р.