Справа № 2а-61/11
Суддя: Хаюк С.М.
Дата ухвалення: 2011-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
УХВАЛА

іменем України

"11" квітня 2011 р. Справа № 2а-61/11

номер рядка статистичного звіту 10.3.3

Колегія суддів Житомирського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Хаюка С.М.

суддів: Капустинського М.М.

ОСОБА_1,

розглянувши в письмовому провадженні у м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Сарненської районної державної адміністрації на постанову Сарненського районного суду Рівненської області від "27" січня 2011 р. у справі № 2а-61/11 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Сарненської районної державної адміністрації про визнання протиправними бездіяльності суб'єкта владних повноважень та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

6 грудня 2010 року ОСОБА_3 звернулася до суду першої інстанції з адміністративним позовом до ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Сарненської райдержадміністрації Рівненської області, в якому просила поновити строки звернення до адміністративного суду за захистом своїх прав та інтересів, визнати неправомірною бездіяльність відповідача щодо нарахування та виплати їй державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 9.07.2007 року по 20.04.2008 року та понесені нею судові витрати, пов'язані з розглядом даної справи. Посилалася на те, що відповідач при наданні їй вказаних видів допомоги керувався нормативно-правовими актами, які рішенням Конституційного суду України від 9 липня 2007 року визнані неконституційними. Своїми діями відповідач грубо порушив її право на належний соціальний захист, передбачений Конституцією України.

Ухвалою судді від 10 грудня 2010 року ОСОБА_3 було поновлено строк звернення до суду та відкрите скорочене провадження у справі за її позовом.

Постановою Сарненського районного суду Рівненської області від 27 січня 2010 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволені частково. Визнано протиправною бездіяність ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Сарненської райдержадміністрації щодо ненарахування і невиплати ОСОБА_3А державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 9 липня по 31 грудень 2007 року, включно. Зобов"язано з ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Сарненської райдержадміністрації нарахувати та виплатити допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до ст.15 Закону України "Про державну допомогу сім"ям з дітьми" в розмірі , що обчислюється з урахуванням встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років за період з 9 липня по 31 грудень 2007 року, включно з урахуванням проведених виплат. В іншій частині позовних вимог було відмовлено.

ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Сарненської райдержадміністрації Рівненської області, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду. В обґрунтування своїх вимог, апелянт посилався на те, що здійснював виплати вказаної допомоги у відповідності до Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" та у межах передбаченого цим законом обсягу видатків. Стаття Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік", якою було зупинено на 2007 рік дію ст. 15 Закону України "Про допомогу сім'ям з дітьми", була визнана неконституційною та втратила чинність з дня прийняття Рішення Конституційного Суду України, а саме з 9 липня 2007 року, тому починаючи саме з цієї дати повинні стягуватись недоотримані суми допомоги. Щодо допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за 2008 рік, то апелянт зазначає, що вона була проведена правомірно, відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законів України", положення якого в цій частині неконституційними не визнавалися та діяли у часі. Крім того управління вважає, що позивачкою пропущено шестимісячний строк звернення до суду визначений ст.99 КАС України.

Позивачка заперечень на апеляційну скаргу до суду не подавала.

Постанова суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог сторонами фактично не оскаржувалась, оскільки апелянт в апеляційній скарзі не зазначав, що він не згоден з постановою в частині відмовлених позовних вимог, а позивачка апеляційну скаргу до суду не подавала.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Сарненської райдержадміністрації підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачка є матір"ю малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку з чим знаходиться на обліку у відповідача та отримує від нього виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Відповідно до ст. 15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Однак, п. 14 ст. 71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" було призупинено дію статті 12, частини першої статті 15 та пункту 3 розділу VIII "Прикінцеві положення" Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми".

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року по справі №1-29/2007 були визнані неконституційними положення п.7 ст.71 Закону України Про державний бюджет України на 2007 рік, отже, з цього часу відновлено дії ст.12 та ч.1 ст.15, п.3 розділу УШ „Прикінцеві положення" Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" щодо встановлення розміру допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Відповідно до пункту 5 резолютивної частини вказаного рішення Конституційного Суду України, воно має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв`язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей законів, що визнані неконституційними.

Судом встановлено, що всупереч рішенню Конституційного Суду України вказана допомога позивачці в 2007 році виплачувалась не в повному розмірі.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачка мала право на отримання допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 9.07.2007 року по 31.12.2007 року в розмірах визначених ст. 15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" та не мала правових підстав для отримання вказаної допомоги за 2008 рік.

В той же час, колегія суддів прийшла до висновку, що суд першої інстанції помилково вважав , що строк звернення до суду позивачкою пропущено з поважних причин в зв"язку з прийняттям рішення Конституційним Судом України рішення від 09.09.2010 року №19-рп/2010 і задовольнив позовні вимоги, не врахувавши шестимісячний строк звернення до суду в адміністративних справах.

Відповідно до ст.ст.2,3 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав , свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Справа адміністративної юрисдикції це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня службова чи посадова особа або інший суб"єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Виплати передбачені Законом України "Про державну допомогу сім"ям з дітьми" є виплатами соціального характеру.

В даному випадку між позивачем та відповідачем, як суб"єктом владних повноважень виник публічно-правовий спір пов"язаний з соціальними виплатами, який повинен розглядатись в порядку визначеному Кодексом адміністративного судочинства України в межах строків передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду , встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Таким чином, правовий припис "в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого законом" означає, що позов має подаватися лише в тих межах часу, які встановлені законом. Крім того, можливість захисту прав та інтересів залежить від дотримання строків, встановлених на цей випадок законом. У ч. 2 ст. 99 КАС України встановлено шестимісячний строк для звернення до адміністративного суду, що пов'язане зі специфікою правовідносин, а також має сприяти наданню доказів, підвищує їхню достовірність і тим самим сприяє встановлено істини у конкретній адміністративній справі. Дана норма закону означає, що за загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Необхідно зазначити, що процесуальним строком є проміжок часу, встановлений законом або судом, у який суд та особи, що беруть участь у справі, та інші учасники процесу вчиняють певні процесуальні дії, передбачені Кодексом адміністративного судочинства України, в результаті вчинення яких настають певні правові наслідки. Слід зауважити, що встановлення процесуальних строків законом та судом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій.

Предметом позову в даній справі є спір пов"язаний з дією чи бездіяльністю суб"єкта владних повноважень по виплаті і проведенню нарахування соціальних виплат, які є щомісячними і про свої порушені права позивачці було відомо безпосередньо при отриманні відповідної допомоги протягом 2007 року.

В даному випадку позовну заяву ОСОБА_3 подано до суду 6 грудня 2010 року, а тому визначений законом шестимісячний строк протягом якого можуть бути задоволені позовні вимоги закінчується 6 червня 2010 року.

Строки звернення до суду за захистом порушеного права визначені Законом і обмежені у часі, а тому в разі пропуску шестимісячного строку з поважних причин і доведення цієї обставини він може бути поновлений судом.

Посилання позивача на юридичну необізнаність та те , що йому про порушене право стало відомо після прийняття рішення Конституційного Суду України , не можуть бути визнані поважною причиною пропуску звернення до суду, так як усі закони , що визначають права і обов"язки громадян доводяться до населення у визначеному діючим законодавством порядку і їх офіційне оприлюднення є необхідною умовою набрання ними чинності.

Відповідно до ст.198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову суду і залишити позовну заяву без розгляду.

Статтею 100 КАС України визначено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків , установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала , не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.100,198,200,203,205,206,254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Сарненської районної державної адміністрації задовольнити частково.

Постанову Сарненського районного суду Рівненської області від 27 січня 2011 року в частині визнання протиправною бездіяності ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Сарненської райдержадміністрації щодо ненарахування і невиплати ОСОБА_3А державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 9 липня по 31 грудень 2007 року, включно , в частині зобов"язання ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Сарненської райдержадміністрації нарахувати та виплатити допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до ст.15 Закону України "Про державну допомогу сім"ям з дітьми" в розмірі , що обчислюється з урахуванням встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років за період з 9 липня по 31 грудень 2007 року, включно з урахуванням проведених виплат- скасувати і позовні вимоги в цій частині залишити без розгляду.

В іншій частині постанову залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя С.М.Хаюк

судді: М.М.Капустинський

ОСОБА_1

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу Полінчук Юлія Адамівна вул.Студентська,8, кімн.506-а,м.Рівне

3- відповідачу ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Сарненської районної державної адміністрації вул. Демократична, 46,Сарни,Сарненський район, Рівненська область,34502