Справа № 22-а/0690/7378/11
Суддя: Матюшенко І. В.
Дата ухвалення: 2011-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Житомирської області
Справа № 22-а/0690/7378/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2011 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Матюшенка І.В.

суддів: Жигановської О.С., Косигіної Л.М.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Житомирі апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Овруцькому районі (далі Пенсійний фонд) на рішення Овруцького районного суду від 30 серпня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Пенсійного фонду про стягнення коштів,

в с т а н о в и л а :

У липні 2010 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом в якому, посилаючись на невиконання відповідачем вимог ст. 39 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі Закон № 796-Х11) щодо проведення виплат у розмірах, передбачених вище вказаною статтею Закону, просила постановити рішення про стягнення з відповідача на її користь 44948.50 грн. доплати до пенсії, визначеної ст. 39 Закону України № 796-Х11, за період з 01.01.2007 року по 01.05.2010 року. На обґрунтування позову зазначала, що відповідачем у спірному періоді виплати проводилися їй у розмірах, встановлених постановою Кабінету Міністрів України № 836 від 26.07.1996 року, що не відповідає вимогам закону.

Рішенням Овруцького районного суду від 30 серпня 2010 року позов задоволено частково: стягнуто з Пенсійного фонду на користь позивача доплату непрацюючому пенсіонеру, який проживає на територіях радіоактивного забруднення, передбачену ст. 39 Закону № 796-Х11, за період з 05.07.2007 року по 01.05.2010 року в сумі 36143 грн. та 120 грн. витрат на ІТЗ розгляду справи; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено у звязку з пропуском строку звернення до суду та за безпідставністю.

У поданій апеляційній скарзі Пенсійний фонд, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції а справу направити на новий розгляд. Апелянт зазначає, що судом не враховано, що виплати, передбачені ст. 39 Закону № 796-Х11, фінансуються з Державного бюджету а не коштом Пенсійного фонду і останній діяв відповідно до положень постанов Кабінету Міністрів України № 836 від 26.07.1996 року та № 1 від 03.01.2002 року.

Розглянувши справу у межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Встановлено, що ОСОБА_1 має статус особи, яка потерпіла внаслідок Чорнобильської катастрофи (а.с.6), проживає в зоні гарантованого добровільного відселення (а.с.4), є пенсіонером за віком і отримувала з 01.01.2007 року по 30.04.2010 року підвищення до пенсії в розмірі 10 грн. 50 коп. (а.с.7), що не відповідає розміру, передбаченому ст. 39 Закону № 796-Х11, а саме, дві мінімальні заробітні плати.

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції правильно виходив з того, що положення ст. 39 Закону № 796-Х11 мають пріоритетне значення над положеннями постанов КМ України від 26 липня 1996 року № 836 та від 3 січня 2002 року № 1, якими встановлені фіксовані розміри доплат, що суттєво звужують права позивача. А тому, доводи апеляційної скарги про неправильне застосування судом норм матеріального права є безпідставними.

Безпідставними колегією суддів визнаються і доводи апелянта про те, що Пенсійний фонд не може проводити виплату спірних сум, оскільки це є бюджетні кошти, яких не вистачає на фінансування видатків, передбачених ст. 39 Закону № 796-Х11, а кошти Пенсійного фонду України не включаються до складу Державного бюджету України, оскільки саме на територіальні управління Пенсійного фонду України, згідно Положення „Про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України №121/2001 від 01.03.2001 року, покладені такі функції і питання фінансування цих видатків не є предметом цього спору. Крім того, проблеми надання бюджетних коштів Пенсійному фонду для виконання покладених на нього обовязків у справах цієї категорії виходять за межі заявлених вимог і судом першої інстанції не розглядалися.

Разом з цим, суд першої інстанції не врахував, що спірні правовідносини є публічно-правовими та безпідставно не застосував до спірних правовідносин положення ст. ст. 99 КАС України щодо річного строку звернення до суду та положень ст. 105 КАС України щодо способу захисту порушеного права.

А відтак, рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову до Пенсійного фонду підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нової постанови про часткове задоволення позову шляхом зобовязання Пенсійного фонду нарахувати та виплатити ОСОБА_1 підвищення до пенсії, передбачене ч. 2 ст. 39 Закону № 796-Х11, у розмірі двох мінімальних заробітних плат щомісячно за період з 05.07.2009 року по 30.04.2010 року з урахуванням раніше виплачених коштів. У задоволенні позову за період з 05.07.2007 року по 04.07.2009 року слід відмовити у звязку з пропуском строку звернення до суду.

У решті рішення суду не оскаржується, а тому залишається без зміни.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207 КАС України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Овруцькому районі задовольнити частково.

Рішення Овруцького районного суду від 30 серпня 2010 року в частині задоволення позову до управління Пенсійного фонду України в Овруцькому районі за період з 05.07.2007 року по 04.07.2009 року скасувати, ухваливши в цій частині нову постанову про відмову у задоволенні позову у звязку з пропуском строку звернення до суду.

Рішення Овруцького районного суду від 30 серпня 2010 року в частині стягнення з управлінням Пенсійного фонду України в Овруцькому районі на користь ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 36143 грн. скасувати, ухваливши в цій частині нову постанову про часткове задоволення позову.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Овруцькому районі нарахувати та виплатити ОСОБА_2 підвищення до пенсії, передбачене ч. 2 ст. 39 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, у розмірі двох мінімальних заробітних плат щомісячно за період з 05.07.2009 року по 30.04.2010 року з урахуванням раніше виплачених коштів.

У решті рішення залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Судді