Справа № 826/2799/15
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2015-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2015 року місто Київ №826/2799/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
додержавної податкової інспекції у Печерському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві
простягнення помилково сплачених коштів,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної податкової інспекції у Печерському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про зобов'язання Державної податкової інспекції у Печерському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві повернути йому надмірно сплачену суму податку на доходи фізичної особи від продажу нерухомого майна в розмірі 87 560,00 грн. з них: 82 360,00 грн. відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку та 5 200,00 грн. відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що за результатами відчуження нерухомого майна та земельної ділянки за договорами купівлі-продажу на користь товариства з обмеженою відповідальністю «РЕК Альфа», останнім, як податковим агентом, в порушення положень пункту 172.1 статті 172 Податкового кодексу України, було утримано з ОСОБА_1 податок на доходи фізичних осіб у загальному розмірі 87 560,00 грн. При цьому, як стверджує позивач, звернувшись до відповідача із заявою про повернення вказаних грошових коштів, як помилково сплачених, отримав відмову в їхньому поверненні.

Відповідач проти позову заперечив із посиланням на те, що в силу приписів статті 43 Податкового кодексу України повернення помилково та/бо надміру сплачених грошових зобов'язань здійснюється за заявою платника податків. Враховуючи, що відповідний податок був сплачений податковим агентом, питання щодо повернення помилково сплаченого податку має вирішуватись за заявою особи, яка сплатила цей податок.

Одночасно відповідачем було наголошено на тому, що за позовом ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Печерському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві перебуває аналогічний спір, але в іншому суді. У зв'язку із чим провадження в адміністративній справі №826/2799/15 зупинялось.

При цьому, 19.06.2015 від позивача через канцелярію суду надійшла заява про зміну (уточнення) позовних вимог.

Суд наголошує на тому, що у відповідності до частини 1 статті 137 Кодексу адміністративного судочинства України, позивач може протягом всього часу судового розгляду збільшити або зменшити розмір позовних вимог, подавши письмову заяву, яка приєднується до справи. До початку судового розгляду справи по суті позивач може змінити підставу або предмет адміністративного позову, подавши письмову заяву, яка приєднується до справи. Заява про зміну позовних вимог повинна відповідати вимогам, які встановлені цим Кодексом для позовних заяв. У разі невідповідності такої заяви вимогам статті 106 цього Кодексу суд своєю ухвалою повертає її позивачу. Ухвала суду, прийнята за результатами розгляду питання про прийняття заяви про зміну позовних вимог, окремо не оскаржується.

З огляду на те, що заява про уточнення позовних вимог не відповідає приписам статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України (збільшено ціну позову, проте не сплачено судовий збір у порядку і розмірах, визначеним Законом України "Про судовий збір"), вказану заяву повернуто позивачеві.

Розгляд справи здійснено в письмовому провадженні відповідно до приписів частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Між ОСОБА_1 (продавець) та товариством з обмеженою відповідальністю «Рек Альфа» (покупець) укладено такі договори:

купівлі-продажу житлового будинку від 30.03.2011, згідно якого продавець передає у власність покупцеві, а покупець придбає та приймає від продавця житловий будинок №46, що розташований за адресою: Волинська область, Луцький район, село Підгайці, вулиця Хрещата. Право власності продавця на об'єкт продажу підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, серія НОМЕР_2, виданим Виконавчим комітетом Підгайцівської сільської ради 09.08.2010, на підставі рішення виконкому Підгайцівської сільської ради №84 від 27.11.2008, зареєстрованого в Комунальному підприємстві «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» 26.08.2010 номер запису 357, в книзі 7 та зареєстрованого в Електронному реєстрі прав власності на об'єкти нерухомого майна 26.08.2010 Комунальним підприємством «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» за реєстраційним номером 13742790;

купівлі-продажу земельної ділянки від 30.03.2011, згідно якого продавець продає і передає у власність покупцеві, а покупець придбає та приймає від продавця земельну ділянку, загальною площею 0,1200 гектара, кадастровий номер НОМЕР_3, яка розташована за адресою: село Підгайці Луцького району Волинської області, відповідно до умов та положень, визначених у цьому договорі. Право власності продавця на земельну ділянку підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4, що виданий Луцьким районним відділом земельних ресурсів на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 05.07.2006, реєстр НОМЕР_5, і який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі 07.07.2006 за №30.

За твердженнями позивача, покупець - товариство з обмеженою відповідальністю «Рек Альфа», - як податковий агент, утримав з вартості продажу будинку та земельної ділянки податок з доходів фізичних осіб у загальному розмірі 87 560,00 грн., з яких 82 360,00 відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку та 5 200,00 грн. відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки.

На підтвердження вказаного позивачем надано суду копію платіжного доручення від 30.03.2011 №3323, згідно якого товариство з обмеженою відповідальністю «Рек Альфа» сплатило на рахунок НОМЕР_7, отримувач УДК у Печерському районі міста Києва, код 26077922, банк отримувача ГУДК України у м. Києві, код банку 820019 грошові кошти у розмірі 87 560,00 грн. із зазначенням у призначені платежу «*;101;36588691; 11011200 Податок з доходів фізичних осіб від продажу нерухомого майна ОСОБА_1 ІПН НОМЕР_6. Нараховано і перераховано повністю. Термін сплати 30.03.11 без ПДВ».

При цьому, позивачем наголошено, що останній на підставі положень пункту 172.1 статті 172 Податкового кодексу України звільнений від оподаткування доходу, отриманого платником податку від продажу вказаних об'єктів, зі зазначенням того, що вказане майно перебувало у його власності понад три роки, а також того, що вказана операція здійснена не частіше одного разу протягом звітного податкового року.

Так, земельна ділянка, що виступала об'єктом продажу, відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4 (кадастровий НОМЕР_8), знаходилась у власності позивача з 07.07.2006.

Згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 05.07.2006, копія якого наявна у матеріалах справи, продавець (ОСОБА_2) зобов'язується передати цілий житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 (житлова площа - 168,5 кв.м., загальна площа - 429,8 кв.м.) у власність покупцю (ОСОБА_1.), а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього обговорену грошову суму. Право власності на вказане нерухоме майно зареєстровано Комунальним підприємством «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» в електронному реєстрі НОМЕР_9.

Рішенням виконавчого комітету Підгайцівської сільської ради Волинської області Луцького району від 19.07.2007 №47 «Про надання дозволу на проведення будівництва добудову та реконструкцію» вирішено дати дозвіл ОСОБА_1 на переобладнання мансарди під спортивний зал, за адресою: АДРЕСА_1 - зі збільшенням загальної площі будинку на 133,5 м.кв.

В подальшому, у зв'язку з проведеною реконструкцією на підставі рішення виконавчого комітету Підгайцівської сільської ради від 27.11.2008 №84 ОСОБА_1 видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 09.08.2010, а саме: на житловий будинок, А-2, загальна площа 563,3 кв.м., житлова площа 168,5 кв.м., що також підтверджується листом Комунального підприємства «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» за вих. №1813 від 09.03.2011, копія якого наявна у матеріалах справи.

Вважаючи сплату товариством з обмеженою відповідальністю «Рек Альфа», як податковим агентом по відношенню до позивача, грошових коштів у розмірі 87 560,00 грн. податку з доходів фізичних осіб помилковою, позивач звернувся з відповідною заявою до Державної податкової інспекції у Печерському районі, яка листом від 09.02.2012 №713/Т/17-112 повідомила ОСОБА_1 про те, що відповідно до пункту 172.1 статті 172 Податкового кодексу України, дохід, отриманий платником податку від продажу (обміну) не частіше одного разу протягом звітного податкового року житлового будинку, квартири або їх частини, кімнати, садового (дачного) будинку (включаючи земельну ділянку, на якій розташовані такі об'єкти, а також господарсько-побутові споруди та будівлі, розташовані на такій земельній ділянці), а також земельної ділянки, що не перевищує норми безоплатної передачі, визначеної статтею 121 Земельного кодексу України залежно від її призначення, та за умови перебування такого майна у власності платника податку понад три роки, не оподатковується.

Листом від 23.03.2012 №462/Т/17-112 Державна податкова інспекція у Печерському районі Державної податкової служби у відповідь на лист від 27.02.2012 щодо повернення надміру сплаченого податку від продажу нерухомого майна у 2011 році повідомила позивачу, що для розгляду питання та прийняття рішення по суті викладених у даній заяві питань остання просить надати підтвердження реєстрації паспортного документа в Печерському районі м. Києва, в іншому випадку звернутися із заявою про повернення надміру сплаченого податку до податкової служби за місцем податкової адреси позивача.

Надалі, як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до Державної податкової інспекції у місті Нова Каховка Херсонської області Державної податкової служби, яка листом від 18.04.2012 №1909/10/20-046 повідомила, що зважаючи на те, що сплата вказаних грошових коштів здійснювалась на рахунок УДК у Печерському районі м. Києва, а в Державній податковій інспекції у місті ОСОБА_3 відсутні картки особових рахунків товариства з обмеженою відповідальністю «Рек Альфа» та громадянина ОСОБА_1, неможливо повернути помилково сплачені суми грошових зобов'язань, враховуючи основні положення та вимоги діючих нормативно-правових актів.

В свою чергу, Державна податкова служба України у листі від 10.07.2012 №15724/Т/17-1114 вказала, що податковим агентом при укладенні договору купівлі-продажу нерухомого майна між фізичною особою та юридичною особою є юридична особа, яка зобов'язана здійснити нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів, отриманих фізичною особою від продажу нерухомого майна, а тому з питань повернення помилково сплаченого податку на доходи фізичних осіб слід звернутися саме до цієї юридичної особи.

Так, положеннями статті 172 Податкового кодексу України визначено порядок оподаткування операцій з продажу (обміну) об'єктів нерухомого майна.

Відповідно до пункту 172.1 статті 172 Податкового кодексу України, дохід, отриманий платником податку від продажу (обміну) не частіше одного разу протягом звітного податкового року житлового будинку, квартири або їх частини, кімнати, садового (дачного) будинку (включаючи земельну ділянку, на якій розташовані такі об'єкти, а також господарсько-побутові споруди та будівлі, розташовані на такій земельній ділянці), а також земельної ділянки, що не перевищує норми безоплатної передачі, визначеної статтею 121 Земельного кодексу України залежно від її призначення, та за умови перебування такого майна у власності платника податку понад три роки, не оподатковується.

Умова щодо перебування такого майна у власності платника податку понад три роки не розповсюджується на майно, отримане таким платником у спадщину.

Дохід від відчуження господарсько-побутових споруд, що розташовані на одній ділянці з житловим або садовим (дачним) будинком та продаються разом з ним, для цілей оподаткування окремо не визначається.

Згідно з пунктом 172.2 статті 172 Податкового кодексу України, дохід, отриманий платником податку від продажу протягом звітного податкового року більш як одного з об'єктів нерухомості, зазначених у пункті 172.1 цієї статті, або від продажу об'єкта нерухомості, не зазначеного в пункті 172.1 цієї статті, підлягає оподаткуванню за ставкою, визначеною пунктом 167.2 статті 167 цього Кодексу.

У такому самому порядку оподатковується дохід від продажу (обміну) об'єкта незавершеного будівництва.

З огляду на наведені положення податкового законодавства, платник податку звільняється від оподаткування доходу, отриманого від продажу, зокрема, житлового будинку (включаючи земельну ділянку, на якій він розташований), у разі наявності таких двох умов: перебування такого майна у власності платника податку понад три роки та здійснення такої операції не частіше одного разу протягом звітного податкового року.

Одночасно з дією пункту 172.4 цієї статті, якщо стороною договору купівлі-продажу, міни об'єкта нерухомого майна є юридична особа чи фізична особа-підприємець, така особа є податковим агентом платника податку щодо нарахування, утримання та сплати (перерахування) до бюджету податку з доходів, отриманих платником податку від такого продажу (обміну) (пункт 172.7 статті 172 Податкового кодексу України).

Так, у силу підпункту 14.1.180 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов'язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу.

Податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу (підпункт 168.1.1 пункту 168.1 статті 168 Податкового кодексу України).

Податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання розрахункового документа на перерахування цього податку до бюджету (підпункт 168.1.2 пункту 168.1 статті 168 Податкового кодексу України).

Розрахунок податкових зобов'язань з оподатковуваного доходу платника податку, нарахованого у джерела його виплати, проводиться податковим агентом (у тому числі роботодавцем, органами Пенсійного фонду України) (пункт 168.3 статті 168 Податкового кодексу України).

Приписами пункту 176.2 статті 176 Податкового кодексу України визначено, що особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов'язані: а) своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок; б) подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу, податковий розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку до контролюючого органу за місцем свого розташування. Такий розрахунок подається лише у разі нарахування сум зазначених доходів платнику податку податковим агентом протягом звітного періоду. Запровадження інших форм звітності з зазначених питань не допускається. У разі якщо відокремлений підрозділ юридичної особи не уповноважений нараховувати, утримувати і сплачувати (перераховувати) податок до бюджету, податковий розрахунок у вигляді окремого витягу за такий підрозділ подає юридична особа до контролюючого органу за своїм місцезнаходженням та надсилає копію такого розрахунку до контролюючого органу за місцезнаходженням такого відокремленого підрозділу в установленому порядку; в) подавати на вимогу платника податку відомості про суму виплаченого на його користь доходу, суму застосованих соціальних податкових пільг та суму утриманого податку; г) подавати контролюючому органу інші відомості про оподаткування доходів окремого платника податку в обсягах та згідно з процедурою, визначеною цим розділом та розділом II цього Кодексу; ґ) нести відповідальність у випадках, визначених цим Кодексом. д) виключено.

Такими чином, у разі оподаткування доходу, отриманого фізичною особою від продажу, зокрема, житлового будинку (включаючи земельну ділянку, на якій він розташований), такий податок у даному випадку сплачується податковим агентом - товариством з обмеженою відповідальністю «Рек Альфа» - за місцем розташування останнього, на підтвердження сплати якого у матеріалах справи міститься копія платіжного доручення від 30.03.2011 №3323 на суму 87 560,00 грн.

В свою чергу, умови повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань врегульовані положеннями статті 43 Податкового кодексу України, згідно з якими помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу (пункт 43.1 статті 43 Податкового кодексу України).

У разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов'язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків (пункт 43.2 статті 43 Податкового кодексу України).

Обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми (пункт 43.3 статті 43 Податкового кодексу України).

Платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку (пункт 43.4 статті 43 Податкового кодексу України).

Контролюючий орган не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів (пункт 43.5 статті 43 Податкового кодексу України).

Водночас, надміру сплаченими грошовими зобов'язаннями є суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов'язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату (підпункт 14.1.115 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України), а помилково сплачені грошові зобов'язання - суми коштів, які на певну дату надійшли до відповідного бюджету від юридичних осіб (їх філій, відділень, інших відокремлених підрозділів, що не мають статусу юридичної особи) або фізичних осіб (які мають статус суб'єктів підприємницької діяльності або не мають такого статусу), що не є платниками таких грошових зобов'язань (підпункт 14.1.182 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).

З огляду на наведене слід зазначити, що повернення надміру та помилково сплачених грошових зобов'язань є повернення грошових коштів, які надійшли від відповідної юридичної чи фізичної особи, за умови дотримання певної процедури, яка полягає у поданні таким платником податків заяви до контролюючого органу, яка розглядається останнім, та за умови відсутності у такого платника податкового боргу. Контролюючим органом подається до органу, який здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок про повернення даних сум коштів з бюджету, тобто безпосередньо орган, який здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, повертає останні платнику податків, а не Державна податкова інспекція, до якої позивачем заявлено позовну вимогу про повернення надмірно сплаченої суми податку. При цьому, факт наявності або відсутності у ОСОБА_1 податкового боргу, як умова для повернення таких грошових коштів, відповідачем за результатами розгляду заяв позивача не встановлено у зв'язку з не перебуванням останнього на податковому обліку саме у Печерському районі міста Києва, що також не спростовано позивачем, а іншого з матеріалів справи не вбачається.

Водночас, суд звертає увагу, що грошові кошти у розмірі 87 560,00 грн. були сплачені саме товариством з обмеженою відповідальністю «Рек Альфа», як податковим агентом по відношенню до позивача. Крім того, вказані грошові кошти обліковуються за вказаним товариством, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією картки особового рахунку платника, наданої відповідачем під час судового розгляду справи.

Отже, враховуючи те, що вказані грошові кошти надійшли до відповідного бюджету від товариства з обмеженою відповідальністю «Рек Альфа» та обліковуються на його особовому рахунку, зі заявою про повернення надміру/помилково сплачених грошових коштів повинно було звертатися безпосередньо дане товариство.

При цьому, слід зазначити, що, як вбачається з матеріалів справи, позивач не уповноважений товариством з обмеженою відповідальністю «Рек Альфа» на представлення інтересів останнього у поверненні вказаних грошових коштів як надміру/помилково сплачених.

Разом з тим, як вбачається зі змісту листа за вих. №08/06/11 від 08.06.2011, копія якого наявна у матеріалах справи, Товариство з обмеженою відповідальністю «Рек Альфа» повідомило позивача про те, що з урахуванням реконструкції житлового будинку, придбаного в останнього, і видання на нього нового свідоцтва 09.08.2010 вказаний житловий будинок перебував у власності ОСОБА_1 станом на момент його відчуження менше 3 років, а, відтак, оподаткування доходу від реалізації останнього здійснено у відповідності до положень пункту 172.1 статті 172 Податкового кодексу України.

Таким чином, з вказаного вбачається, що товариство з обмеженою відповідальністю «Рек Альфа», на якого положеннями податкового законодавства у даному випадку покладено обов'язок своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок (підпункт «а» пункту 176.2 статті 176 Податкового кодексу України), не погоджується з поверненням грошових коштів, сплачених останнім до відповідного бюджету, що свідчить про наявний між позивачем та товариством з обмеженою відповідальністю «Рек Альфа» спір про право, яке виникло на підставі договорів купівлі-продажу житлового будинку від 30.03.2011 та купівлі-продажу земельної ділянки від 30.03.2011 та лежить у площині приватноправових правовідносин, а тому не належить розглядати у порядку адміністративного судочинства.

Також, суд звертає увагу, що списання грошових коштів з особового рахунку товариства з обмеженою відповідальністю «Рек Альфа» без згоди останнього та без проведення коригування податкової звітності може спричинити негативні наслідки для вказаного товариства.

При цьому, слід зазначити, що рішенням Апеляційного суду міста Києва від 14.12.2011 у справі №22-15813/2011 за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Рек Альфа», третя особа Державна податкова інспекція Печерського району міста Києва про стягнення коштів у задоволенні позовних вимог відмовлено з посиланням на неналежний спосіб захисту порушеного права, проте зі змісту останнього не вбачається того, що ОСОБА_1 звертався з вимогою до товариства з обмеженою відповідальністю «Рек Альфа» в контексті неналежного виконання договірного зобов'язання щодо оплати відчужених об'єктів нерухомого майна.

Беручи до уваги все викладене вище, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для їхнього задоволення.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат за наслідками відмови у задоволенні позову, суд наголошує на наступному.

Згідно з частиною першою статті 87 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Згідно із приписами статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру судовий збір становить 2 відсотки розміру майнових вимог, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 4 розмірів мінімальної заробітної плати. Під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.

Враховуючи сплачену позивачем при зверненні до суду суму судового збору, з позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 1 644,30 грн.

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Керуючись статтями 69, 70, 71 та 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_2) на користь Державного бюджету України (розрахунковий рахунок ГУ ДКСУ в місті Києві №4007, МФО 820019, код отримувача 38004897) судовий збір у розмірі 1 644,30 грн. (однієї тисячі шестисот сорока чотирьох грн. 30 копійок).

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Літвінова А.В.