Справа № 341/1019/15а,2а/341/42/15
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2015-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2015 р. Справа № 876/8395/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Шинкар Т.І.,

суддів Пліша М.А.,

Ільчишин Н.В.,

з участю секретаря судового засідання Малетич М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі Івано-Франківської області на постанову Галицького районного суду Івано-Франківської області від 22 червня 2015 року у справі №341/1019/15-а за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі Івано-Франківської області про визнання відмови неправомірно та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

29.05.2015р. ОСОБА_3 звернулась в суд з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі Івано-Франківської області (далі - Управління), просила визнати неправомірними дії Управління щодо відмови в призначенні їй пенсії у зв'язку із втратою годувальника за померлого чоловіка ОСОБА_4 на підставі заяви від 08.04.2015р. з врахуванням довідки про зарплату померлого чоловіка в зоні відчуження; зобов'язати Управління призначити позивачу пенсію по втраті годувальника за померлого чоловіка на підставі заяви від 08.04.2015р. з врахуванням довідки про зарплату померлого чоловіка в зоні відчуження відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Постановою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 22.06.2015р. позов задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Управління подало апеляційну скаргу, просить скасувати постанову Галицького районного суду Івано-Франківської області від 22.06.2015р. та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що 22.04.2015р. надійшов лист із ТзОВ «Енергетик Прикарпаття», в якому зазначено, що на зберігання у їхньому архіві немає на ОСОБА_4 первинних документів (особових рахунків за 1986 рік, табелів, наказів на відрядження на ЧАЕС). Згідно листа від 29.04.2015р. №01-13/39 архівного відділу Галицької РДА встановлено, що первинні документи ТзОВ «Енергетик Прикарпаття» в архівний відділ на зберігання не здано. Оскільки стаж та заробітна плата ОСОБА_4 за період з 22.05.1986р. по 01.06.1986р. не підтверджена первинними документами, позивачу відмовлено в переводі на пенсію у зв'язку з втратою годувальника, що судом не взято до уваги.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання апеляційного суду не з'явилися, хоча належним чином повідомленні про місце та час розгляду справи, що відповідно до ч.4 ст.196 КАС України не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - залишити без змін.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3 є вдовою ОСОБА_4, який мав статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, захворювання, що призвело до його смерті, пов'язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської АЕС, що підтверджено експертним висновком № 17193 від 10.02.2015 р. (а.с.8).

Позивач перебуває на обліку в Управлінні та отримує пенсію по віку.

08.04.2015р. ОСОБА_3 звернулась до Управління із заявою про призначення пенсії у зв'язку із втратою годувальника, виходячи із заробітної плати, яку одержував померлий чоловік за основним місцем роботи, з урахуванням фактичного відпрацьованого часу у зоні відчуження.

Листом Управління від 19.05.2015р. №2478/03 позивачу відмовлено у переводі на пенсію у зв'язку з втратою годувальника, оскільки стаж та заробітна плата ОСОБА_4 за період з 22.05.1986р. по 01.06.1986р. не підтверджена первинними документами (а.с.11-12).

Вважаючи вказану відмову протиправною, ОСОБА_3 звернулась із позовом до суду.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно з п.13 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003р. № 1058-IV у разі якщо особа має право на отримання пенсії, щомісячного довічного грошового утримання відповідно до законів України «Про Кабінет Міністрів України», «Про державну службу», «Про Національний банк України», «Про дипломатичну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про прокуратуру», «Про статус народного депутата України», «Про судоустрій і статус суддів», «Про судову експертизу», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів», Митного кодексу України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України та цього Закону, призначається одна пенсія, щомісячне довічне грошове утримання за її вибором.

Відповідно до ч.1 ст.36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, - незалежно від тривалості страхового стажу.

Згідно з п.1 ч.2 вказаної статті непрацездатними членами сім'ї вважаються чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Відповідно до ч.1 ст.37 вказаного Закону, пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім'ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника; на двох та більше непрацездатних членів сім'ї - 100 відсотків пенсії за віком померлого годувальника, що розподіляється між ними рівними частками.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.13 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991р. №796-XII (далі - Закон №796-XII) держава бере на себе відповідальність за завдану шкоду громадянам та зобов'язується відшкодувати її за втрату годувальника, якщо його смерть пов'язана з Чорнобильською катастрофою.

Відповідно до п.2.3 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005р. № 22-1, до заяви про призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2, 3 пункту 2.1 цього розділу.

Також надаються документи: документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків померлому годувальнику або свідоцтво про загальнообов'язкове державне соціальне страхування (подається у разі, якщо особа, яка звернулася із заявою про призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника, має такі документи); свідоцтво про народження або паспорт особи, якій призначається пенсія; довідка про склад сім'ї померлого годувальника та копії документів, що засвідчують родинні стосунки члена сім'ї з померлим годувальником (за наявності); свідоцтво органу ДРАЦС про смерть годувальника або рішення суду про визнання його безвісно відсутнім або оголошення його померлим; документи про місце проживання (реєстрації); документ про перебування членів сім'ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника; експертний висновок про встановлення причинного зв'язку смерті годувальника з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС.

Наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про шлюб підтверджено, що між позивачем та ОСОБА_4 укладено шлюб 14.03.1971р. (а.с.6).

Відповідно до Свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_1 ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7)

Згідно з експертним висновком Львівської регіональної міжвідомчої експертної комісії №17193 захворювання, що призвело до смерті ОСОБА_4, пов'язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (а.с.8).

Наказом №143-К від 21.05.1986р. підтверджено, що ОСОБА_4 з 22.05 по 01.06.1986р. було направлено в 30-ти кілометрову зону для робіт по ліквідації наслідків катастрофи на ЧАЕС (а.с.9).

Частиною 1 ст.54 Закону №796-XII встановлено, що пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.

Відповідно до Довідки, виданої ТзОВ «Енергетик Прикарпаття», ОСОБА_4 з 22.05.1986р. по 01.06.1986р. виплачено заробітну плату в сумі одна тисяча двадцять чотири карбованці чотирнадцять копійок (а.с.10).

Умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань (ч.3 ст.54 Закону №796-XII).

Механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54 і 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено Порядком обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011р. №1210.

Пунктом 11 вказаного Порядку встановлено, що мінімальний розмір пенсії становить для непрацездатних членів сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні: на одного непрацездатного члена сім'ї - 50 відсотків пенсії по інвалідності померлого годувальника.

Отже, розмір пенсії ОСОБА_3 по втраті годувальника безпосередньо залежить від розміру пенсії, яку за життя отримував її чоловік - ОСОБА_4.

Окрім того, колегія суддів зауважує, що призначення ОСОБА_4 пенсії презюмує наявність в його пенсійній справі усіх необхідних документів, в тому числі й документів, що підтверджують його участь у ліквідації наслідків на ЧАЕС, та табеля обліку використання робочого часу за відповідний періоду, тому посилання пенсійного органу на ненадання позивачем цих документів колегія суддів вважає безпідставними. В такому випадку, Управління має повноваження використати такі документи, які є в пенсійній справі ОСОБА_4.

На переконання колегії суддів, вирішуючи питання про призначення пенсії по втраті годувальника, Управління протиправно відмовило позивачу у такому, чим фактично поставило під сумнів обґрунтованість прийняття рішення по призначенню пенсії годувальнику, який отримував пенсію відповідно до вимог Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в Управлінні Пенсійного фонду України в Галицькому районі.

Водночас, колегія суддів вважає за необхідне вказати, що згідно з положеннями п.3 ч.1 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається з дня, що настає за днем смерті годувальника, якщо звернення про призначення такого виду пенсії надійшло протягом 12 місяців з дня смерті годувальника.

Враховуючи положення п.3 ч.1 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» позивачка, подаючи до Управління заяву від 08.04.2015р. висловила своє бажання на призначення пенсії по втраті годувальника з дня, що настав за днем смерті годувальника (ІНФОРМАЦІЯ_1).

Частиною 2 ст. 19 Конституції України та ч.3 ст.2 КАС України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст.159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Так, у п.29 Рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994р. Справа «Руїз Торіха проти Іспанії» (серія А, №303А) Суд повторює, що згідно з його установленою практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтованості рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку. Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі Івано-Франківської області залишити без задоволення, а постанову Галицького районного суду Івано-Франківської області від 22 червня 2015 року у справі №341/1019/15-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Т.І. Шинкар

Судді М.А. Пліш

Н.В. Ільчишин

Повний текст Ухвали виготовлено 09.10.2015р.