Справа № 22-а/0690/7515/11
Суддя: Матюшенко І. В.
Дата ухвалення: 2011-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Житомирської області
Справа № 22-а/0690/7515/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2011 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Матюшенка І.В.

суддів: Жигановської О.С., Косигіної Л.М.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Житомирі апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Овруцькому районі (далі Пенсійний фонд) на рішення Овруцького районного суду від 25 серпня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Пенсійного фонду про стягнення коштів,

в с т а н о в и л а :

У серпні 2010 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом в якому просила стягнути з Пенсійного фонду недосплачену їй державну пенсію, передбачену ст. 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі Закон № 796-Х11), та додаткову пенсію за ст. 50 Закону № 796-Х11 за період з 01.08.2007 року по 01.07.2010 року у розмірі 116156.17 грн.

Рішенням Овруцького районного суду від 25.08.2010 року позов задоволено частково: стягнуто з Пенсійного фонду на користь позивачки додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, як інваліду 111-ї групи, щодо якої встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, (ст. 50 Закону № 796-Х11) за період з 11.08.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по 01.07.2010 року в сумі 5953.55 грн. та 120 грн. витрат на ІТЗ розгляду справи; у задоволенні позову про стягнення коштів, передбачених ст. 54 Закону № 796-Х11, відмовлено за безпідставністю; у решті позову відмовлено у звязку з пропуском трирічного строку звернення до суду.

У поданій апеляційній скарзі Пенсійний фонд, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову. Апелянт зазначає, що суд першої інстанції не врахував, що спірні виплати проводяться за рахунок коштів державного бюджету, а кошти Пенсійного фонду до таких не належать, безпідставно застосував положення ст. 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування в частині визначення мінімальної пенсії за віком.

Апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Встановлено, що ОСОБА_1 має статус громадянина, постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1), є інвалідом третьої групи внаслідок захворювання, повязаного з аварією на ЧАЕС, перебуває на обліку в Пенсійному фонді і отримує пенсію за віком та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, згідно ст. 50 Закону № 796-Х11. Остання виплачується позивачці у розмірі, що не відповідає розміру, встановленому ст. 50 Закону № 796-Х11 (а.с.4), а саме, 50% мінімальної пенсії за віком.

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що положення ст. 50 Закону № 796-Х11 мають пріоритетне значення відносно постанов уряду від 26.07.1996 року № 836 та від 03.01.2002 року № 1, які істотно звужують обсяг встановлених законом прав. А тому, доводи апелянта щодо неправильного застосування судом норм матеріального права є безпідставними.

Доводи апеляційної скарги про те, що Пенсійний фонд не може проводити виплату спірних сум, оскільки це є бюджетні кошти, яких не вистачає на фінансування спірних видатків, а кошти Пенсійного фонду України не включаються до складу Державного бюджету України також визнаються безпідставними, оскільки саме на територіальні управління Пенсійного фонду України, згідно Положення „Про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України №121/2001 від 01.03.2001 року, покладені такі функції і питання фінансування цих видатків не є предметом цього спору. Крім того, проблеми надання бюджетних коштів Пенсійному фонду для виконання покладених на нього обовязків у справах цієї категорії виходять за межі заявлених вимог і судом першої інстанції не розглядалися.

Безпідставними є також посилання відповідача на можливість нецільового використання коштів Пенсійного фонду, оскільки судом не ухвалене рішення про проведення виплат з власних джерел фінансування останнього.

Вихідним критерієм обрахунку доплати до пенсії дітям війни виступає мінімальна пенсія за віком, розмір якої, згідно ст. 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Будь-яких інших нормативно-правових актів, які б визначали механізм вирахування мінімальної пенсії за віком або встановлювали її розмір, немає. А відтак, положення ч.3 ст. 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування щодо застосування мінімального розміру пенсії за віком, встановленого частиною першою цієї статті тільки стосовно визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, не є перешкодою для застосування даної величини для обрахування доплат, передбачених ст. 50 Закону № 796-Х11. Тому, доводи апеляційної скарги щодо неправильного застосування вище вказаних норм матеріального права є також безпідставними.

Разом з цим, задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 шляхом стягнення недосплачених коштів у розмірі 5953.55 грн. за період з 11.08.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по 01.07.2010 року, суд першої інстанції не врахував, що саме до компетенції Пенсійного фонду відноситься нарахування таких виплат. Тому рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови про часткове задоволення позову шляхом зобовязання відповідача здійснити донарахування та виплату позивачці додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, як інваліду 111-ї групи, щодо якої встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, визначеної ст. 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, з урахуванням виплачених у вище вказаному періоді коштів.

У решті рішення суду постановлене з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207 КАС України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Овруцькому районі задовольнити частково.

Рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 25 серпня 2010 року в частині стягнення з управління Пенсійного фонду України в Овруцькому районі недосплачених коштів у розмірі 5953.55 грн. за період з 11.08.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по 01.07.2010 року скасувати, ухваливши в цій частині нову постанову про часткове задоволення позову. Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Овруцькому районі нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, як інваліду 111-ї групи щодо якої встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою у розмірі, встановленому ст. 50 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а саме, 50% мінімальної пенсії за віком, визначеної ст. 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, за період з 11.08.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по 01.07.2010 року з урахуванням виплачених у вказаному періоді коштів.

У решті постанову залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Судді