Справа № 2-а-222/11
Суддя: Майор Г.І.
Дата ухвалення: 2011-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

іменем України

"01" листопада 2011 р. Справа № 2-а-222/11

номер рядка статистичного звіту 10.3.3

Колегія суддів Житомирського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Майора Г.І.

суддів: Бучик А.Ю.

ОСОБА_1,

розглянувши в порядку письмового провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Радомишльському районі Житомирської області на постанову Радомишльського районного суду Житомирської області від "01" квітня 2011 р. у справі № 2-а-222/11 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Радомишльському районі Житомирської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИЛА:

21 березня 2011 року ОСОБА_3 звернулась до Радомишльського районного суду Житомирської області з адміністративним позовом до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Радомишльському районі Житомирської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Радомишльського районного суду Житомирської області від 01 квітня 2011 року позов задоволено частково: визнано неправомірними дії ОСОБА_2 Пенсійного Фонду в Радомишльському районі щодо відмови у виплаті ОСОБА_3 щомісячної державної соціальної доплати до пенсії у розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком та зобов'язано ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України в Радомишльському районі Житомирської області здійснити перерахунок пенсії за віком та виплатити її ОСОБА_3 - 30 відсотків мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", та провести відповідні виплати за період з 21 вересня 2010 року по 30 листопада 2010 року, з врахуванням суми отриманих нею коштів.

Не погоджуючись прийнятим рішенням, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову. В апеляційній скарзі відповідач посилається на незаконність, необєктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з такого.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 має статус дитини війни.

Таким чином ОСОБА_3 є особою, що належить до соціальної категорії громадян "діти війни" в розумінні статті 1 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", а відтак, на нього повністю розповсюджуються всі пільги та соціальні гарантії, передбачені зазначеним вище Законом України.

Згідно статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" особам, що належать до соціальної категорії громадян "діти війни", з 01.01.2006 року відповідач повинен був нараховувати та виплачувати щомісячне підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Розмір мінімальної пенсії за віком визначений статтею 28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року №1058, згідно якої мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму, встановленому для осіб, що втратили працездатність.

Розмір прожиткового мінімуму для осіб щорічно встановлюється Законом України "Про Державний бюджет України" на відповідний рік.

На момент звернення позивача до суду, нарахування доплати до його пенсії в розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком, відповідно до положень статті 6 вищезазначеного Закону відповідачем не здійснено, у звязку з чим він звернувся до суду за захистом своїх прав.

Всупереч статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" позивачу щомісячне підвищення до пенсії виплачувалась відповідно до пункту 8 Постанови Кабінету Міністрів України "Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян" від 28.05.2008 року №530, якою встановлено, що дітям війни до пенсії або щомісячного довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення проводиться у твердих розмірах.

З огляду на загальні засади пріоритетності законів над підзаконними актами, Закону України "Про соціальний захист дітей війни" має вищу юридичну силу в порівнянні з Постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року №530. Отже, відповідач неправомірно виплачував щомісячне підвищення до пенсії в меншому розмірі ніж це передбачено статтею 6 зазначеного Закону.

Крім того, відповідно до частини 4 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Проте суд першої інстанції не вірно зазначив дату, до якої необхідно проводити такий перерахунок.

Зважаючи на ту обставину, що позов поданий 21.03.2011 року, жодних уточнень, доповнень або змін до позову від позивача не надходило, суд першої інстанції повинен був прийти до висновку, що позовні вимоги щодо зобовязання перерахувати позивачці доплату до пенсії як дитині війни підлягають задоволенню в межах заявлених позовних вимог, а саме починаючи з 21.09.2010 року по 21.03.2011 року.

Адже згідно вимог ч.1 ст.2 КАС України предметом судового захисту можуть бути тільки порушені, невизнані чи оспорені права. А на момент звернення позивача до суду факт порушення її оспорюваного права встановлений до 14.03.2011 року відповідно до листа- відповіді ОСОБА_2 пенсійного фонду України в Радомишльському районі Житомирської області №439/Б-8 від 14.03.2011 року.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду суд апеляційної інстанції має право, зокрема, змінити постанову суду.

За частини 1 статті 201 КАС України, підставами для зміни постанови суду першої інстанції є правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а постанова суду першої інстанції підлягає зміні шляхом зазначення в резолютивній частині дати, до якої підлягає перерахунок та виплата пенсії у розмірах визначених ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 201, 205, 207, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Радомишльському районі Житомирської області залишити без задоволення.

Постанову Радомишльського районного суду Житомирської області від 01 квітня 2011 року змінити, зобов'язавши ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Радомишльському районі Житомирської області здійснити перерахунок пенсії за віком та виплатити її ОСОБА_3 - 30 відсотків мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", та провести відповідні виплати за період з 21 вересня 2010 року по 21 березня 2011 року, з врахуванням суми отриманих нею коштів.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Г.І. Майор

судді: А.Ю.Бучик

ОСОБА_1

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_3 вул.Першотравнева, 19, с.Борщів, Радомишльський район, Житомирська область, 12210

3- відповідачу ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Радомишльському районі Житомирської області вул.М.Житомирська, 8, м.Радомишль, Житомирська область, 12200