Справа № 2а/1270/8991/12
Суддя: Лосєв А.М.
Дата ухвалення: 2015-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2015 року м. Київ К/800/14283/13

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Лосєва А.М.,

Бившевої Л.І.,

Шипуліної Т.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні

касаційну скаргуФізичної особи - підприємця ОСОБА_4
на постановуДонецького апеляційного адміністративного суду від 26 лютого 2013 року
у справі№2а/1270/5698/2012
за позовомФізичної особи - підприємця ОСОБА_4
доРубіжанської об'єднаної державної податкової інспекції у Луганській області Державної податкової служби
провизнання протиправними висновків акта перевірки та скасування податкового повідомлення - рішення,

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_4 (далі по тексту - позивач, ФОП ОСОБА_4.) звернувся до Луганського окружного адміністративного суду з позовом до Рубіжанської об'єднаної державної податкової інспекції у Луганській області Державної податкової служби (далі по тексту - відповідач, Рубіжанська ОДПІ), в якому просив визнати протиправними висновки акта перевірки від 17 серпня 2012 року № 460/22/НОМЕР_1 та скасувати податкове повідомлення - рішення від 04 жовтня 2012 року № .

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2012 року позов задоволено частково. Скасовано податкове повідомлення - рішення від 04 жовтня 2012 року №. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 26 лютого 2013 року рішення суду першої інстанції було скасовано, а в задоволенні позову відмовлено.

Вважаючи, що рішення суду апеляційної інстанції прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, позивач звернувся до Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою, у якій просить скасувати постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 12 лютого 2013 року та залишити в силі постанову Луганського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2012 року.

Відповідач письмових заперечень на касаційну скаргу не надав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що у період з 09 серпня 2012 року по 10 серпня 2012 року посадовими особами Рубіжанській ОДПІ була проведена документальна позапланова невиїзна перевірка позивача з питань дотримання вимог валютного законодавства по Контракту №1 від 02 серпня 2011 року з «JIANGSU BAODIAO LOCOMOTIVE CO.LTD», Китай, за період з 02 серпня 2011 року по 08 серпня 2012 року.

Підставою для проведення перевірки стало повідомлення ПАТ «ВТБ Банк» про порушників законодавчо встановлених строків розрахунків за імпортними операціями.

За результатами перевірки податковим органом 17 серпня 2012 року складено акт перевірки № 460/22/НОМЕР_1.

Під час перевірки встановлено порушення ФОП ОСОБА_4 статті 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» від 23.09.1994 року №185/94-ВР ( із змінами і доповненнями) в частині імпортних операцій, які здійснюються на умовах відстрочення поставки по Контракту №1 від 02 серпня 2011 року з нерезидентом «JIANGSU BAODIAO LOCOMOTIVE CO.LTD», Китай, а саме встановлено перевищення строків поставки товару на 81 день за накладною №767609671 від 30 червня 2012 року та за невиконання своїх зобов'язань за договором нерезидентом повернуто частину отриманої попередньої оплати в сумі 53316,00 дол. США з порушенням строку на 83 дні.

На підставі вказаного акта перевірки податковим органом 04 жовтня 2012 року прийнято податкове повідомлення - рішення №, яким позивачу нараховано суму грошового зобов'язання за платежем пеня за порушення у сфері ЗЕД в сумі 106025,79 грн.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що у податкового органу були відсутні обставини передбачені чинним законодавством для винесення оскаржуваного податкового повідомлення - рішення в зв'язку з порушенням порядку проведення позапланової невиїзної перевірки передбаченого нормами Податкового кодексу України.

Скасовуючи постанову Луганського окружного адміністративного суду, апеляційний суд зауважив, що факт допущення позивачем порушень строків розрахунків за імпортними операціями, підтверджується наявними у матеріалах доказами. Крім того, суд апеляційної інстанції зауважив, що з огляду на винесення відповідачем за результатами проведеної перевірки податкового повідомлення - рішення, а також чинність наказу про проведення позапланової документальної перевірки, визначальним для вирішення справи є встановлення дотримання позивачем строків проведення розрахунків за імпортними операціями, визначених Законом України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті».

Переглянувши рішення суду апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права, Вищий адміністративний суд України дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги, з огляду на наступне.

Порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті при проведенні суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності експортно-імпортних операцій встановлено Законом України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» з наступними змінами та доповненнями, у редакції, яка була чинна на момент виникнення спірних правовідносин (далі по тексту - Закон України від 23.09.1994р. №185/94-ВР).

Статтею 2 зазначеного Закону, зокрема, передбачено, що імпортні операції резидентів, які здійснюються на умовах відстрочення поставки, в разі, коли таке відстрочення перевищує 180 календарних днів з моменту здійснення авансового платежу або виставлення векселя на користь постачальника продукції (робіт, послуг), що імпортується, потребують висновку центрального органу виконавчої влади з питань економічної політики.

Порушення резидентами строків, передбачених названою правовою нормою, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка вартості недопоставленого товару в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості (стаття 4 Закону).

У разі прийняття до розгляду судом, Міжнародним комерційним арбітражним судом чи Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, яка виникла внаслідок недотримання нерезидентом строків, передбачених експортно-імпортними контрактами, строки, передбачені статтями 1 і 2 цього Закону або встановлені Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, зупиняються і пеня за їх порушення в цей період не сплачується.

Аналіз наведених положень Закону дає підстави для висновку, що єдиною підставою для зупинення строку проведення розрахунку, визначеного у статті 2, є прийняття до розгляду судом, Міжнародним комерційним арбітражним судом чи Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, яка виникла внаслідок недотримання нерезидентом строків, передбачених імпортним контрактом.

Твердження позивача про те, що станом на 10 квітня 2012 року, останній день для здійснення поставки за імпортним договором в межах визначеного законодавством строку, він не перебував у договірних відносинах із нерезидентом, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки таке жодним чином не аргументоване.

Так само не звільняє постачальника від обов'язку повернути грошові кошти, отримані як попередня оплата за товар, повідомлення про неможливість виконати договір.

З огляду на викладене, доводи касаційної скарги не дають підстав вважати, що при прийнятті оскаржуваного рішення судом апеляційної інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до частини 3 статті 2201 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 210, 214, 215, 220, 2201, 223, 224, 230, 231 частиною 5 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 залишити без задоволення.

2. Постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 26 лютого 2013 року у справі №2а/1270/8991/2012 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у порядку та в строки, встановлені статями 236 - 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: А.М. Лосєв

Судді: Л.І. Бившева

Т.М. Шипуліна