Справа № 802/1368/15-а
Суддя: Сушко О.О.
Дата ухвалення: 2015-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/1368/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Крапівницька Н.Л.

Суддя-доповідач: Сушко О.О.

07 жовтня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сушка О.О.

суддів: Залімського І. Г. Смілянця Е. С. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Мартинюк В.В.,

представників позивача: Кириленко Г.А., Шишковської А.Б.

представника відповідача: Волошенюк Є.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 17 серпня 2015 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Кедр- КВ" до Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області, Головного управління Державної казначейської служби України у Вінницькій обл про визнання бездіяльності протиправною та стягнення заборгованості бюджетного відшкодування з податку на додану вартість,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання бездіяльності протиправною та стягнення заборгованості бюджетного відшкодування з податку на додану вартість.

Відповідно до постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 17.08.2015 року позов задоволено, а саме: визнано протиправною бездіяльність Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції головного управління ДФС у Вінницькій області щодо ненадання Головному управлінню Державної казначейської служби України у Вінницькій області висновку про відшкодування з бюджету податку на додану вартість за квітень 2014 року в сумі 138929 грн; стягнуто з Державного бюджету України на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Кедр-КВ" заборгованість з бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за квітень 2014 року в сумі 138929 грн. (сто тридцять вісім тисяч дев'ятсот двадцять дев'ять гривень).

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану постанову та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову.

У судовому засіданні представник відповідача вимоги апеляційної скарги підтримала у повному обсязі та просила суд їх задовольнити.

Представники позивача у судовому засіданні проти тверджень відповідача заперечили, посилаючись на правомірність та обґрунтованість висновків суду першої інстанції, просили суд в задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та знайшло своє підтвердження при апеляційному розгляді справи, 16.04.2014 року позивачем подано до Вінницької ОДПІ декларацію з податку на додану вартість (далі ПДВ) за квітень 2014 року, в якій визначено від'ємне значення з ПДВ у сумі 23 393 та бюджетне відшкодування з ПДВ на рахунок платника у сумі 138929 грн.

За результатами документальної позапланової виїзної перевірки з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника у банку за квітень 2014 року головним державним ревізором-інспектором відділу контролю за декларуванням ПДВ управління оподаткування та контролю обєктів і операцій Вінницької ОДПІ ГУ Міндоходів у Вінницькій області складено акт від 05.06.2014 року №1489/1501/74272710, у висновку якого (п. 4.2) зазначено, що перевіркою не встановлено порушень при відображенні ТОВ Кедр-КВ у декларації за квітень 2014 від'ємного значення з ПДВ у сумі 233393 грн. та бюджетне відшкодування ПДВ у сумі 138929 грн.

Суд першої інстанції при ухваленні оскарженої постанови виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, а відтак наявності підстав для задоволення адміністративного позову.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів апеляційної інстанції погоджується, з наступних підстав.

Так, згідно з пп. 14.1.18 п. 14.1 ст. 14 ПК України бюджетне відшкодування це відшкодування від'ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу.

Відповідно до п. 200.1 ст. 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Пунктом 200.7 ст. 200 ПК України визначено, що платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

За змістом п. 200.10 ст. 200 ПК України протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, контролюючий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних.

В силу п. 200.12. ст. 200 ПК України, контролюючий орган зобов'язаний у п'ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Абзацом "б" п. 200.14 ст. 200 ПК України встановлено, якщо за результатами камеральної або документальної позапланової виїзної перевірки контролюючий орган виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий орган у разі перевищення заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування над сумою, визначеною контролюючим органом за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого перевищення та підстави для її вирахування.

Після закінчення процедури адміністративного або судового оскарження контролюючий орган протягом п'яти робочих днів, що настали за днем отримання відповідного рішення, зобов'язаний подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету (п. 200.15 ст. 200 ПК України).

У відповідності до п. 200.17 ст. 200 ПК України джерелом сплати бюджетного відшкодування (у тому числі заборгованості бюджету) є доходи Державного бюджету України. Забороняється обумовлювати або обмежувати виплату бюджетного відшкодування наявністю або відсутністю доходів, отриманих від цього податку в окремих регіонах України.

Водночас, позивач не отримав належного йому бюджетного відшкодування за квітень 2014 року в сумі 138929 грн.

Згідно з приписами п. 200.15 ст. 200 ПК України Вінницька ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області у п'ятиденний строк після закінчення перевірки, була зобов`язана подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів Головному управлінню ДКС України у Вінницькій області, висновок із зазначенням сум податку, що підлягають відшкодуванню товариству з бюджету, однак, цього не зробила, що в свою чергу призвело до недоотримання позивачем бюджетного відшкодування.

Враховуючи викладене, відповідач не виконав вимоги законодавства та не подав у п'ятиденний строк після закінчення перевірки позивача, до Головного управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області висновок із зазначенням сум ПДВ, що підлягають відшкодуванню позивачу з бюджету, чим порушив права позивача.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийнята постанова відповідає матеріалам справи та вимогам закону і підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті рішення суду з одних лише формальних підстав.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області залишити без задоволення, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 17 серпня 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 09 жовтня 2015 року.

Головуючий Сушко О.О.

Судді Залімський І. Г.

Смілянець Е. С.