Справа № 2-а-627/11/0603
Суддя: Котік Т.С.
Дата ухвалення: 2011-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

іменем України

"09" червня 2011 р. Справа № 2-а-627/11/0603

номер рядка статистичного звіту 10.3.1

Колегія суддів Житомирського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Котік Т.С.

суддів: Малахової Н.М.

ОСОБА_1,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційні скарги ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Бердичівському районі Житомирської області та ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м. Бердичеві Житомирської області на постанову Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від "12" березня 2011 р. у справі № 2-а-627/11/0603 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Бердичівському районі Житомирської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИЛА:

В лютому 2011 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом та просив визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Бердичівському районі Житомирської області щодо невиплати йому коштів, передбачених ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни.

Постановою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 12 березня 2011 року позов задоволено частково.

Зобовязано управління Пенсійного фонду в м. Бердичеві Житомирської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_3 державної соціальної допомоги як дитині війни у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до вимог ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни, за період з 17 серпня 2010 року по 12 березня 2011 року з урахуванням фактично отриманих сум.

В апеляційній скарзі управління Пенсійного фонду України в Бердичівському районі Житомирської області просить постанову суду скасувати. Зазначає, що фінансування витрат, повязаних з реалізацією Закону України „Про соціальний захист дітей війни, здійснюється за рахунок Державного бюджету, а кошти Пенсійного фонду не включаються до складу Державного бюджету України, а тому фонд не є належним відповідачем у справі.

Управляння Пенсійного фонду України в м. Бердичеві Житомирської області також просить скасувати постанову суду, оскільки позивач не перебуває на обліку в зазначеному управлінні та з позовом до управління не звертався.

У зв'язку з неявкою в судове засідання сторін, суд розглядає справу в порядку, визначеному ст.197 КАС України.

Розглянувши справу та перевіривши законність і обгрунтованість постанови суду першої інстанції в межах, передбачених ст. 195 КАС України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга управління Пенсійного фонду України в м. Бердичеві підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.11 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Бердичівському районі, саме з вимогами да вказаного управління він звернувся з позовом (а.с. 2-4).

Суд першої інстанції, не замінюючи відповідача, зобов'язав управляння Пенсійного фонду України в м. Бердичеві Житомирської області провести відповідні виплати позивачу, а тому постанова суду підлягає скасуванню.

Разом з тим, вимоги позивача до управління Пенсійного фонду України в Бердичівському районі Житомирської області є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Як було встановлено судом, позивач є дитиною війни в розумінні ст. 1 Закону України Про соціальний захист дітей війни і відповідно до ст. 6 цього ж Закону має право на державну соціальну підтримку у вигляді підвищення до пенсії в розмірі 30 % від мінімальної пенсії за віком.

З матеріалів справи вбачається нарахування та виплата коштів проводилася у розмірах, встановлених п.8 постанови КМ України від 28.05.08р. №530 Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян.

Державні соціальні гарантії дітям війни встановлені Законом України Про соціальний захист дітей війни та не можуть бути обмежені іншими нормативно-правовими актами.

Частиною 3 ст.22 Конституції України передбачено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсяг існуючих прав і свобод.

Відповідно до ст.8 КАС України - суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

З огляду на викладене, суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку про те, що права позивача порушені та підлягають відновленню.

Доводи апеляційної скарги про те, що Пенсійний фонд не може проводити виплату спірних сум, оскільки такі кошти є бюджетними, та їх не вистачає на фінансування видатків, передбачених ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни", а кошти Пенсійного фонду України не включаються до складу Державного бюджету України, є необгрунтованими.

Відповідно до Положення „Про Пенсійний фонд України", затвердженого Указом Президента України №121/2001 від 01.03.2001 року саме на територіальні управління Пенсійного фонду України покладені такі функції і питання фінансування цих видатків не є предметом цього спору.

Вихідним критерієм обрахунку доплати до пенсії дітям війни виступає мінімальна пенсія за віком, розмір якої, згідно ст. 28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Будь-яких інших нормативно-правових актів, які б визначали механізм обрахування мінімальної пенсії за віком або встановлювали її розмір, немає. А відтак, положення ч.3 ст. 28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" щодо застосування мінімального розміру пенсії за віком, встановленого частиною 1 цієї статті тільки стосовно визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, не є перешкодою для застосування даної величини для обрахування доплат, передбачених ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни", а тому, доводи апеляційної скарги щодо неправильного застосування вище вказаних норм, є безпідставними.

Керуючись ст.ст.195,197, 202,207,212 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Бердичівському районі Житомирської області відхилити.

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Бердичеві Житомирської області задовольнити.

Постанову Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 12 березня 2011 року скасувати та прийняти нову постанову.

Позов ОСОБА_3 задовольнити.

Зобовязати управління Пенсійного фонду в Бердичівському районі Житомирської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_3 державної соціальної допомоги як дитині війни у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до вимог ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни, за період з 17 серпня 2010 року по 12 березня 2011 року з урахуванням фактично отриманих сум.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Т.С. Котік

судді: Н.М. Малахова

ОСОБА_1

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_3 вул.Миру,40,с.Садки,Бердичівський район, Житомирська область,13325

3- відповідачу ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в місті Бердичеві Житомирської області вул.Карастоянової,29,м.Бердичів,Житомирська область,13312