Справа № 819/1764/15
Суддя: Білоус І.О.
Дата ухвалення: 2015-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/1764/15

05 жовтня 2015 р.м.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі:

головуючого судді Білоус І.О.

при секретарі судового засідання Габрилецькій С. Є.

за участю за участю представників позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Відділу Державної виконавчої служби Тернопільського районного управління юстиції Управління державної виконавчої служби ОСОБА_4 управління юстиції у Тернопільській області про визнання дій неправомірними, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_3 звернувся із адміністративним позовом до Відділу державної виконавчої служби Тернопільського районного управління юстиції, Управління державної виконавчої служби ОСОБА_4 управління юстиції у Тернапільській області про визнання неправомірними дій відділу державної виконавчої районного управління юстиції.

Позивач вважає протиправними дії Відділу державної виконавчої служби Тернопільського районного управління юстиції щодо вилучення мойки залізної в кількості 1 штука, та просить зобовязати відповідача компенсувати її вартість. Вважає, що таке майно не підлягає до опису у звязку з тими, що Тернопільським міськрайонним судом 30.01.2015 р. винесено ухвалу про забезпечення позову, відповідно до якої заборонено вчиняти будь-які дії спрямовані на вилучення майна, яке знаходиться за адресою вул. ОСОБА_5. 26, с. Біла. Тернопільський р-н, Тернопільської обл.

Також просить визнати протиправними дії відділу державної виконавчої служби Тернопільського районного управління юстиції щодо опечатання приміщень за адресою с. Біла, вул. Г. Мазепи 26 та створення перешкод у здійсненні ним своїх прав власника щодо приватної власності. Посилається на те, що ВДВС Тернопільського районного управління юстиції на підставі ухвали про примусове проникнення, яка винесена судом ще 27.03.2013 р. опечатано приміщення вищезазначеної адмінбудівлі він не може потрапити всередину адмінбудівлі та використовувати дані приміщення реалізуючи свої права як її власника.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просила його задовольнити з підстав викладених у позовній заяві.

Представники відповідачів, кожен окремо проти позову заперечували. Вважають що діяли у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження», на підставі і у межах повноважень. просили у задоволенні позову відмовити.

Представник Відділу державної виконавчої служби Тернопільського районного управління юстиції пояснила, що у опечатаному приміщенні зберігалось майно колишнього власника даних приміщень - САТП 1901 та таку дію вчинено виключено з метою його збереження.

Представник відповідача ОСОБА_4 управління юстиції у Тернопільській області, наголосив, що відповідно до рішення Апеляційного суду Тернопільської області від 17.09.2015 р. - рішення Тернопільського міськрайонного суду від 14.09.2012 р. скасовано і ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» ВАТ «Тернопільське спеціалізоване автопідприємство 1001» Білецької сільської ради, третьої особи Інспекції державного архітектурно-будівчельного котролю у Тернопільській області, про визнання дійсним договору та визнання права власності на нерухоме майно відмовлено. Тобто, на час розгляду даної справи ОСОБА_3 не є власником спірного примішення.

Суд, вивчивши доводи позову та заперечень проти позову, заслухавши пояснення представників позивача, відповідачів, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, якими врегульовано спірні правовідносини, при прийнятті рішення виходить з наступних підстав та мотивів.

Як встановлено судом, за ОСОБА_3 15.10.2012 р. зареєстровано право власності на адміністративно - виробничі приміщення з допоміжними будівлями і спорудами за адресою Тернопільської обл. Тернопільський р-н. вул. Г. Мазепи, 26, с. Біла, що підтверджено копією витягу про державну реєстрацію прав.

30.01.2015 р. ОСОБА_3 звернувся до Тернопільського міськрайонного суду із вимогою визнати право власності на частину майна, звільнити дане майно з-під арешту та виключити з акту опису майна.

Тернопільським міськрайонним судом 30.01.2015 р. винесено ухвалу про забезпечення позову, якою заборонено вчиняти будь-які дії спрямовані на вилучення майна (за переліком), яке знаходиться за адресою вул. ОСОБА_5. 26, с. Біла. Тернопільський р-н, Тернопільської обл.

04.06.2015 р. р. на території вищезазначеного обєкта, посадовими особами виконавчої служби Тернопільського районного управління юстиції проведено опис майна що залишалось від колишнього власника САТП 1901 на території даного обєкту та накладено арешт на нього.

04.06.2015 р. державним виконавцем також складено акт про вилучення майна за адресою вул. Г. Мазепи, 26, с. Біла, Тернопільський р-н, Тернопільської обл. та проведено вилучення певного майна, в тому числі мойки залізної в кількості 1 штука, що підтверджується відповідним актом від 04.02.2013 р.

Не погодившись із такими діями позивач звернувся із даним адміністративним позовом до суду.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначені в Законі України Про виконавче провадження від 21.04.1999 року № 606-ХІV з змінами і доповненнями (далі Закон № 606-ХІV).

Відповідно до ч.1 ст. 181 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Ч. 4 ст. 82 Закону № 606-ХІV рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до Витягу про державну реєстрацію прав № 35842130 від 15.10.2012 р. (а. с. 7) позивач є власником адміністративно-виробничих приміщень з допоміжними будівлями і спорудами за адресою вул. Гетьмана ОСОБА_5 (вул. ОСОБА_6), 26, с. Біла Тернопільського району, які раніше належали ВАТ Тернопільське спеціалізоване автопідприємство-1901 боржнику у зведеному виконавчому провадженні ВП № 20501031.

Вказані приміщення придбані позивачем на підставі Договору купівлі-продажу від 03.09.2012 р. укладеного між ОСОБА_3 та ВАТ Тернопільське спеціалізоване автопідприємство-1901, що вбачається зі змісту рішення Апеляційного суду Тернопільської області від 17.09.2015 р., яким рішення Тернопільського міськрайонного суду від 14.09.2012 р. скасовано і ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» ВАТ «Тернопільське спеціалізоване автопідприємство 1001» Білецької сільської ради, третьої особи Інспекції державного архітектурно-будівчельного котролю у Тернопільській області, про визнання дійсним договору та визнання права власності на нерухоме майно відмовлено.

04.02.2013 р. у вказаних вище приміщеннях проводилися виконавчі дії з виконання зведеного виконавчого провадження ВП № 20501031. Відділом ДВС Тернопільського районного управління юстиції проводились опис, арешт вилучення майна боржника ВАТ Тернопільське спеціалізоване автопідприємство 1901.

Як встановлено в судовому засіданні, та підтверджується поясненнями представників сторін, під час проведення опису та арешту майна боржника - ВАТ Тернопільське спеціалізоване автопідприємство-1901 було також описано та арештовано майно, яке є приналежним майном до належних позивачу приміщень, та яке позивач вважає своєю власністю (відповідно до переліку, що міститься у акті опису і арешту із додатками від 04.02.2013 р.), у тому числі і мойка нерж. у кількості 1 шт. (номер згідно акту опису і арешту майна 271).

Як встановлено судом, та підтверджується матеріалами даної адміністративної справи, станом на момент складання акту опису і арешту майна за ОСОБА_3 15.10.2012 р. зареєстровано право власності на адміністративно - виробничі приміщення з допоміжними будівлями і спорудами за адресою Тернопільської обл. Тернопільський р-н. вул. Г. Мазепи, 26, с. Біла, що підтверджено копією витягу про державну реєстрацію прав.

Як встановлено судом, та підтверджується ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30.01.2015 р. у справі № 607/1650/15-ц, винесено ухвалу про забезпечення позову, якою заборонено вчиняти будь-які дії спрямовані на вилучення майна (за переліком), яке знаходиться за адресою вул. ОСОБА_5. 26, с. Біла. Тернопільський р-н, Тернопільської обл.

Даною ухвалою заборонено вчиняти будь-які дії спрямовані на вилучення майна, що знаходиться за адресою: Тернопільської обл. Тернопільський р-н. вул. Г. Мазепи, 26, с. Біла. До переліку такого майна входить також мойка нерж. у кількості 1 шт. (номер згідно акту опису і арешту майна 271).( а. с. 11-12)

Як встановлено у судовому засіданні та не заперечується сторонами, а відтак, в силу вимог ч. 3 ст. 72 КАС України не підлягає додатковому доказуванню, вищевказана ухвала на момент проведення опису арешту і вилученню спірного майна набрала чинності.

Відповідно до ст. 255 КАС України, постанова або ухвала суду , яка набрала законної сили, є обовязковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Ч. 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зважаючи на вищевикладене, та враховуючи, що ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30.01.2015 р. у справі № 607/1650/15-ц, про забезпечення позову заборонено вчиняти будь-які дії спрямовані на вилучення майна, у тому числі мойки нерж. у кількості 1 шт. (номер згідно акту опису і арешту майна 271), суд приходить до висновку, що відповідач при її вилученні діяв не на підставі і в порядку, передбаченому Законом № 606-ХІV.

Крім того, відповідно до ст. 55 Закону № 606-XIV державний виконавець має право звернути стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, а також на майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб. Зазначені особи зобов'язані подати на запит державного виконавця у значений ним строк відомості про належне боржнику майно, що перебуває в них, майно чи кошти, які вони мають передати боржнику. Після надходження від зазначених осіб відомостей про наявність майна боржника державний виконавець описує таке майно, вилучає його і реалізує у встановленому цим Законом порядку. У разі якщо особа, у якої перебуває майно боржника, перешкоджає державному виконавцю в його вилученні, таке майно вилучається державним виконавцем у примусовому порядку.

Згідно із п. 15 ч. 3 ст. 11 Закону № 606-XIV у процесі виконання рішень за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі необхідності примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників органів внутрішніх справ, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке за законом можливо звернути стягнення.

Як встановлено судом, всупереч положенням цієї статті після складання акту опису й арешту майна 04.02.2013 р. Державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Тернопільського районного управління юстиції не було здійснено жодних дій щодо його вилучення та реалізації у встановленому цим Законом порядку.

Натомість здійснено опечатування приміщення адмінбудівли, у якому знаходиться описане та арештоване на підставі акту від 02.04.2015 р. майно.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Ч. 4 цієї ж статті передбачено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Зважаючи на вищевикладене, та враховуючи те, що станом на момент складання акту опису і арешту майна (04.02.2015 р.) за ОСОБА_3 Б з 15.10.2012 р. зареєстровано право власності на адміністративно - виробничі приміщення з допоміжними будівлями і спорудами за адресою Тернопільської обл. Тернопільський р-н. вул. Г. Мазепи, 26, с. Біла, суд приходить до висновку, що обмежуючи доступ до приміщень що належали на праві власності позивачу, відповідач діяв не у порядку та не у спосіб, встановлені Конституцією України та Законом № 606-ХІV.

При цьому судом не береться до уваги посилання представника відповідача на скасування, як підстави набуття права власності на спірні приміщення, позивачем на рішення Апеляційного суду Тернопільської області від 17.09.2015 р., яким рішення Тернопільського міськрайонного суду від 14.09.2012 р. скасовано і ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» ВАТ «Тернопільське спеціалізоване автопідприємство 1001» Білецької сільської ради, третьої особи Інспекції державного архітектурно-будівчельного котролю у Тернопільській області, про визнання дійсним договору та визнання права власності на нерухоме майно відмовлено, з огляду на те, що на час проведення державним виконавцем дій щодо опечатування адміністративно - виробничих приміщень з допоміжними будівлями і спорудами за адресою Тернопільської обл. Тернопільський р-н. вул. Г. Мазепи, 26, с. Біла, підстава набуття права власності на них позивачем не була скасована в установленому законом порядку.

Щодо позовної вимоги про зобовязання відповідача компенсувати вартість мийки нерж. 1 шт. суд зазначає, що із такою вимогою слід звертатись у порядку цивільного судочинства, у відповідності до вимог п. 1 ч. 1 ст. 15 ЦПК України. Відтак, суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для задоволення такої позовної вимоги.

Таким чином, оцінивши добуті докази в їх сукупності за правилами ст. 86 КАС України, суд доходить до висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню в частині вимог щодо визнання протиправними дії Відділу державної виконавчої служби Тернопільського районного управління юстиції щодо вилучення мойки залізної в кількості 1 штука та дії Відділу державної виконавчої служби Тернопільського районного управління юстиції щодо опечатання приміщень за адресою с. Біла, вул. Г. Мазепи 26 та створення перешкод у здійсненні ним своїх прав власника щодо приватної власності.

Керуючись ст.ст. 94, 158-167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Відділу державної виконавчої служби Тернопільського районного управління юстиції щодо вилучення мойки залізної у кількості 1 штука.

3. Визнати протиправними дії Відділу державної виконавчої служби Тернопільського районного управління юстиції щодо опечатання приміщень за адресою с. Біла, вул. Г. Мазепи 26 та створення перешкод у здійсненні ОСОБА_3 прав власника.

4. У решті позовних вимог - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови виготовлено 09.10.2015 р.

Головуючий суддя Білоус І.О.

копія вірна

Суддя Білоус І.О.