Справа № К/9991/70221/11-С
Суддя: Амєлін С.Є.
Дата ухвалення: 2015-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2015 року м. Київ К/9991/70221/11

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Амєліна С.Є. - головуючого,

Головчук С.В.,

Іваненко Я.Л.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні адміністративну справу за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 07 лютого 2011 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 04 жовтня 2011 року у справі за його позовом до управління Пенсійного фонду України у Васильківському районі Дніпропетровської області про перерахунок пенсії,

в с т а н о в и л а :

У грудні 2010 року позивач звернувся в суд з адміністративним позовом, в якому зазначав, що з дня призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» нарахування розміру його пенсійного забезпечення здійснювалося з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2005 року № 1293 «Про збільшення розмірів пенсії деяким категоріям громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з розрахунку мінімальної пенсії за віком 19,91 грн. та 22,30 грн. Судовим рішенням, яке набрало законної сили, зобов'язано відповідача здійснити перерахунок пенсії по інвалідності з 22 травня 2008 року відповідно до вимог статей 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» проте без урахування вимог постанови Кабінету Міністрів України. На його клопотання про застосування положень постанови Уряду відповідач відмовив у здійсненні такої виплати.

Уточнивши позовні вимоги, позивач просив суд визнати неправомірними дії щодо нарахування та виплати державної пенсії, призначеної за судовими рішеннями, без урахування положень постанови Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2005 року № 1293; зобов'язати провести перерахунок державної пенсії з застосуванням по-станови Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2005 року № 1293 з 22 травня 2008 року; виплатити заборгованість по пенсійному забезпеченню після його збільшення у 2,5 рази та з урахуванням виплачених сум з 22 травня 2008 року; нарахувати та виплатити грошову компенсацію на донараховані суми пенсії згідно Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їхньої виплати».

Також просив поновити строк звернення до суду посилаючись на Закон України «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку» та Віденську конвенцію про цивільну відповідальність за ядерну шкоду, відповідно до якої строк позовної давності на вимогу про відшкодування ядерної шкоди здоров'ю передбачено 30 років.

Постановою Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 07 лютого 2011 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 04 жовтня 2011 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, позивач ставить питання про скасування судових рішень та ухвалення нового про задоволення позову.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2009 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17 червня 2010 року, зобов'язано управління Пенсійного фонду України у Васильківському районі Дніпропетровської області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_4 з 22 травня 2008 року пенсію по інвалідності та додаткову пенсію у розмірах, передбачених статтями 54, 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та виплатити заборгованість.

21 серпня 2010 року позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України у Васильківському районі Дніпропетровської області з заявою про перерахунок пенсійного забезпечення відповідно до судових рішень з розрахунку, що мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму для осіб, що втратили працездатність, на відповідні роки, та з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2005 року № 1293 «Про збільшення розмірів пенсії деяким категоріям громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (збільшення державної пенсії в 2,5 рази).

Листом від 07 вересня 2010 року позивача було повідомлено про проведення перерахунку згідно судових рішень та відсутність підстав для перерахунку пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2005 року № 1293, оскільки такого обов'язку судовим рішенням не передбачено.

Вирішуючи спір та відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що положення постанови Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2005 року № 1293 суперечать вимогам Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а тому не можуть бути застосовані при проведенні перерахунку пенсії позивача. При розрахунку пенсії застосовано розрахунковою величиною розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановлений в законах України про Державний бюджет на відповідний рік, а не базова величина - 19,91 грн., встановлена постановою Кабінету Міністрів України від 03 січня 2002 року № 1 та застосовувана постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2005 року № 1293.

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального й процесуального права, правової оцінки обставин у справі в межах доводів касаційної скарги колегія суддів приходить до висновку про те, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

З метою здійснення подальших заходів щодо диференціації розмірів пенсій Кабінет Міністрів України постановою від 27 грудня 2005 року № 1293 зобов'язав збільшити розмір пенсії, призначеної відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а також було установлено мінімальний розмір пенсії, передбачений частиною четвертою статті 54 Закону.

Так, розмір пенсії по інвалідності учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 - 1990 роках, громадянам, евакуйованим у 1986 році із зони відчуження, та пенсії у зв'язку із втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи членам їх сімей відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має бути збільшено у 2,5 рази.

Відповідно до пункту 3 цїєї постанови зобов'язано Пенсійний фонд України забезпечити проведення з дня набрання чинності цією постановою (з 01 січня 2006 року) перерахунку пенсії за матеріалами пенсійної справи громадянам, що отримують пенсію відповідно до статті 54 Закону, а також особам, яким раніше призначено пенсію згідно із зазначеною статтею Закону і які на даний час отримують пенсію відповідно до інших законів (згідно з їх заявою).

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивачу на виконання вимог постанови Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2005 року № 1293 з 01 січня 2006 року по 19 серпня 2010 року виплачувалась пенсія, розрахована у розмірі відшкодування фактичних збитків з урахуванням збільшення цієї суми на коефіцієнт 2,5 рази. На виконання судових рішень 19 серпня 2010 року зроблено перерахунок його пенсійного забезпечення з 22 травня 2008 року та виплачено заборгованість за цей період з урахуванням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого у законі про Державний бюджет України на відповідний рік.

Суд першої інстанції прийшов до законного висновку, що підстав для збільшення розміру заборгованості по пенсійному забезпеченню з 22 травня 2008 року у 2,5 рази немає оскільки такий перерахунок зроблено на підставі статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», який визначає інший розмір мінімальної пенсії за віком ніж постанова Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2005 року № 1293.

У зв'язку з тим, що розмір державної пенсії позивача не відповідав установленому мінімальному розміру пенсії за віком судовими рішеннями зобов'язано відповідача провести перерахунок такої пенсії, а тому підстав для підвищення мінімального розміру пенсії позивача, передбаченого частиною четвертою статті 54 Закону, немає.

У обґрунтування касаційної скарги позивач не посилається на докази, які б давали підстави скасувати оскаржувані судові рішення.

Судові рішення ухвалені з додержанням норм процесуального та матеріального права, передбачених статтею 229 Кодексу адміністративного судочинства України під-став для їх скасування і ухвалення нового рішення не вбачається.

Керуючись статтями 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 07 лютого 2011 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 04 жовтня 2011 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:С.Є. Амєлін /підпис/ С.В. Головчук /підпис/ Я.Л. Іваненко /підпис/