Справа № 2-а-150/11
Суддя: Котік Т.С.
Дата ухвалення: 2011-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
УХВАЛА

іменем України

"17" червня 2011 р. Справа № 2-а-150/11

номер рядка статистичного звіту 10.3.1

Колегія суддів Житомирського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Котік Т.С.

суддів: Малахової Н.М.

ОСОБА_1,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Любарському районі Житомирської області на постанову Любарського районного суду Житомирської області від "15" березня 2011 р. у справі № 2-а-150/11 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Любарському районі Житомирської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2011 року позивачка звернулась до суду з вказаним адміністративним позовом та в обґрунтування вимог зазначила, що відповідно до статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" має право на отримання підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Посилаючись на те, що такі виплати не проводяться у розмірі, встановленому вказаною статтею, позивачка просила визнати дії відповідача неправомірними та зобовязати відповідача провести перерахунок та виплату за період з 01.07.2010р. по 31.12.2010р.

Постановою Любарського районного суду Житомирської області від 15 березня 2011 року позов задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність управління Пенсійного Фонду України в Любарському районі Житомирської області з нарахування та сплати ОСОБА_3 щомісячної державної соціальної допомоги до пенсії у розмірі 30 % від мінімальної пенсії за віком.

Зобовязано ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Любарському районі Житомирської області здійснити ОСОБА_3 перерахунок та виплату невиплаченої надбавки до пенсії як дитині війни в розмірі відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний і правовий захист дітей війни" та статті 28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" за період з 01 липня 2010 року по 31 грудня 2010 року включно, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого в Законі України "Про державний бюджет України на 2010 рік".

У апеляційній скарзі ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Любарському районі Житомирської області просить постанову суду скасувати. Зазначає, що фінансування витрат, повязаних з реалізацією Закону України "Про соціальний захист дітей війни", здійснюється за рахунок Державного бюджету, а кошти Пенсійного фонду не включаються до складу Державного бюджету України.

Розглянувши справу та перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах, передбачених статті 195 КАС України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Як було встановлено судом, позивачка є дитиною війни в розумінні ст. 1 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" і відповідно до ст. 6 цього ж Закону має право на державну соціальну підтримку у вигляді підвищення до пенсії в розмірі 30 % від мінімальної пенсії за віком.

Згідно з частиною 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.03р. - мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

З матеріалів справи вбачається, що нарахування коштів проводилось у розмірах, встановлених пунктом 8 постанови КМ України від 28.05.2008р. № 530 "Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян".

Державні соціальні гарантії дітям війни встановлені Законом України "Про соціальний захист дітей війни" та не можуть бути обмежені іншими нормативно-правовими актами.

Частиною 3 статті 22 Конституції України передбачено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до статті 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

З огляду на викладене, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що права позивачки порушені та підлягають відновленню.

Доводи апеляційної скарги про те, що Пенсійний фонд не може проводити виплату спірних сум, оскільки такі кошти є бюджетними, та їх не вистачає на фінансування видатків, передбачених статтею 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", а кошти Пенсійного фонду України не включаються до складу Державного бюджету України, є необґрунтованими.

Відповідно до Положення "Про Пенсійний фонд України", затвердженого Указом Президента України № 121/2001 від 01.03.2001 року, саме на територіальні управління Пенсійного фонду України покладені такі функції і питання фінансування цих видатків не є предметом цього спору.

Вихідним критерієм обрахунку доплати до пенсії дітям війни виступає мінімальна пенсія за віком, розмір якої, згідно зі статтею 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Будь-яких інших нормативно-правових актів, які б визначали механізм обрахування мінімальної пенсії за віком або встановлювали її розмір, немає. А відтак, положення ч.3 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" щодо застосування мінімального розміру пенсії за віком, встановленого частиною 1 цієї статті тільки стосовно визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, не є перешкодою для застосування даної величини для обрахування доплат, передбачених ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", а тому, доводи апеляційної скарги щодо неправильного застосування вище вказаних норм, є безпідставними.

Однак, задовольняючи позов, суд першої інстанції помилково зобов'язав відповідача здійснити нарахування та виплату позивачці надбавку до пенсії за період з 01.07.2010р. по 23.08.2010р.

Відповідно до частини 2 статті 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду на підставі ст.100 КАС України.

У звязку з викладеним, постанова суду в частині задоволення позовних вимог про визнання дій відповідача неправомірними та зобов'язання останнього провести перерахунок і виплату підвищення до пенсії за період з 01.07.2010р. по 23.08.2010р. підлягає скасуванню. Вимоги позову у вказаній частині, апеляційний адміністративний суд залишає без розгляду.

Постанова суду про задоволення позовних вимог за період з 24.08.2010 року по 31.12.2010 року ухвалена з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, а тому підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 195,197,198,200,203,206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Любарському районі Житомирської області задовольнити частково.

Постанову Любарського районного суду Житомирської області від 15 березня 2011 року скасувати в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_3 про зобов'язання провести перерахунок та виплату підвищення до пенсії за період з 01.07.2010р. по 23.08.2010р.

Позовні вимоги в названій частині залишити без розгляду.

Постанову суду в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_3 за період з 24.08.2010 року по 31.12.2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її постановлення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Т.С. Котік

судді: Н.М. Малахова

ОСОБА_1

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_3 вул.Набережна,12,с.Стрижівка,Любарський район, Житомирська область,13131

3- відповідачу ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Любарському районі Житомирської області вул.Леніна, 52,смт.Любар,Житомирська область,13100