Справа № 825/3345/15-а
Суддя: Бородавкіна С.В.
Дата ухвалення: 2015-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2015 року м. Чернігів Справа № 825/3345/15-а

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Бородавкіної С.В.,

за участі секретаря Гайдука С.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Біокарт-Агро» до Чернігівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Чернігівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач 25.09.2015 звернувся до суду з позовом до Державної податкової інспекції у м. Чернігові Головного управління Державної фіскальної служби в Чернігівській області та просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення відповідача: від 06.07.2015 № НОМЕР_1 на суму 14543,00 грн. та від 06.07.2015 № НОМЕР_2 на суму 1839,00 грн.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що викладені в актах перевірки позивача висновки щодо заниження податкового зобовязання не відповідають дійсності, оскільки товариством дані суми буди задекларовані в рядку 25 Декларації з податку на додану вартість і перераховані на спеціальний рахунок, так як ТОВ «Біокард-Агро» є платником податків спеціального режиму оподаткування та має пільги. Рядок 25.2 в даному випадку вважається допоміжним і при виправленні рядка 25.2, що позивачем було зроблено в поданих уточнюючих розрахунках, сума податкових зобовязань не впливає на рядок 25. Крім того, ТОВ «Біокарт-Агро» до Чернігівської ОДПІ було подано Звіт про суми податкових пільг, до якого включено суми, вказані позивачем в рядку 25 та 25.2 (в уточнюючому розрахунку). Цільове призначення даної пільги відповідачем перевірено та заперечень щодо її використання надано не було. За таких обставин, допущена позивачем методологічна помилка при заповненні Декларації з податку на додану вартість не призвела до заниження податкової пільги, а тому винесені податкові повідомлення-рішення є протиправними та такими, що мають бути скасовані.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав та пояснив, що проведеними камеральними перевірками встановлено подання до Чернігівської ОДПІ податкових декларацій з податку на додану вартість (Спеціальний режим оподаткування у сфері сільського господарства) за листопад грудень 2014 року, в яких задекларовано значення рядка 25 «Сума податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню за підсумками поточного звітного (податкового) періоду з урахуванням залишку від'ємного значення попереднього звітного (податкового) періоду» в розмірі: за листопад 2014 року 36777,00 грн., за грудень 2014 року 290852,00 грн. Проте згідно поданих декларацій за листопад 2014 року та грудень 2014 року підприємством не задекларовано суми податку на додану вартість в рядку 25.2 «залишається у розпорядженні сільськогосподарського підприємства та/або спрямовується на спеціальний рахунок», у звязку з чим по особовому рахунку ТОВ «Біокарт-Агро» по строку граничних термінів сплати 30.12.2014 та 30.01.2015 відсутні нарахування з особового рахунку підприємства по платежу 14010160 (суми ПДВ, що залишаються у розпорядженні с/г підприємства згідно ст. 209 ПКУ). Позивачем 07.02.2014 подано уточнюючі розрахунки податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок, при цьому, в зазначених уточнюючих розрахунках підприємством не заповнено рядок 26 «Сума штрафу, нарахована платником самостійно у зв'язку з виправленням помилки». Згідно п. 8 розділу VI Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість № 966 встановлено, що платник податків, який самостійно виявляє факт заниження податкового зобов'язання минулих податкових періодів, зобов'язаний сплатити штраф, нарахований відповідно до пункту 50.1 статті 50 Податкового кодексу України. Сума нарахованого штрафу відображається у графі 6 рядка 26. Оскільки позивачем не було вказано в уточнюючих розрахунках суму штрафних санкцій то, на думку відповідача, ТОВ «Біокарт-Агро» порушено п. 50.1 ст. 50 Податкового кодексу України. Таким чином, до позивача правомірно застосована відповідальність передбачена п. 120.2 ст. 120 Податкового кодексу України, а тому позовні вимоги є необґрунтованими та в їх задоволенні має бути відмовлено в повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов належить задовольнити, з таких підстав.

ТОВ «Біокарт-Агро» є юридичною особою, зареєстрованою 16.07.2010 реєстраційною службою Чернігівського міського управління юстиції Чернігівської області, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 01.09.2015 (а.с. 113-114), та взято на податковий облік в Чернігівській ОДПІ з 20.07.2010, відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 05.01.2015 (а.с. 115).

Встановлено, що на підставі п. 200.10 ст. 200 Розділу V, в порядку ст. 76 Розділу ІІ Податкового кодексу України працівниками податкового органу проведено камеральну перевірку податкової звітності з податку на додану вартість за лютий 2015 року.

В результаті проведених камеральних перевірок уточнюючих розрахунків податкових зобовязань з податку на додану вартість, у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок, (Спеціальний режим оподаткування у сфері сільського господарства) від 07.02.2015 № НОМЕР_3 за грудень 2014 року та від 07.02.2015 № НОМЕР_4 за листопад 2014 року, було встановлено порушення позивачем вимог абзацу четвертого п. 50.1 ст. 50 Податкового кодексу, п. 8 Розділу VI Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 23.09.2014 № 966, а саме: у р. 26 даних уточнюючих розрахунків «Сума штрафу, нарахована платником самостійно у звязку з виправленням помилки» не відображено суму штрафу, нарахована платником самостійно у звязку з виправленням помилки у розмірі 3% від суми заниженого податкового зобовязання з ПДВ. Таким чином, з урахуванням вимог п. 120.2 ст. 120 Податкового кодексу України позивачу збільшено значення р. 26 на 1839,00 грн. та 14543,00 грн.

За результатами перевірки складено акти: від 16.06.2015 № 62/15-018/37198918 та від 16.06.2015 № 63/15-018/37198918 (а.с. 109, 110).

Не погоджуючись з висновками актів камеральних перевірок позивач оскаржив їх у адміністративному порядку (а.с. 33, 54), за результатами якого Чернігівською ОДПІ листами від 01.07.2015 № 1/10/25-22-15-012 та від 01.07.2015 № 2/10/25-22-15-012 подані заперечення визнано необґрунтованими (а.с. 49-50, 56-59).

Крім того, позивачем в адміністративному порядку оскаржено винесені податкові повідомлення-рішення (а.с. 89-92), проте рішенням Головного управління ДФС у Чернігівській області від 10.09.2015 № 2421/10/25-01-10-04-15 про результати розгляду скарги, вони залишені без змін (а.с. 86-88).

На підставі актів перевірок відповідачем було прийнято податкові повідомлення-рішення від 06.07.2015 № НОМЕР_1 на суму 14543,00 грн. (за штрафними (фінансовими) санкціями) та від 06.07.2015 № НОМЕР_2 на суму 1839,00 грн. (за штрафними (фінансовими) санкціями) (а.с. 36, 111).

Судом встановлено, що ТОВ «Біокарт-Агро» є платником спеціального режиму оподаткування та має пільги по відшкодуванню сум податку на додану вартість(код пільги 14010450).

Позивачем до Чернігівської ОДПІ подано податкові декларації з податку на додану вартість (скорочені): 18.12.2014 № НОМЕР_5 та 19.01.2015 за № НОМЕР_6, з відповідними додатками (а.с. 9-15, 93-99). При цьому, в рядку 25 поданих декларацій «сума податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню за підсумками поточного звітного (податкового) періоду з урахуванням залишку відємного значення попереднього звітного (податкового) періоду» ТОВ «Біокарт-Агро» вказано суму 36777,00 грн. та 290852,00 грн. відповідно.

Суми нарахованих в податкових деклараціях з податку на додану вартість податкових зобовязань та податкового кредиту підтверджені реєстрами виданих та отриманих податкових накладних, внесених до відповідного реєстру за листопад 2014 року (а.с. 60-78) та за грудень 2014 року (а.с. 37-48).

У звязку з визначенням суми податкової пільги позивачем було своєчасно після подання податкових декларацій з податку на додану вартість перераховано відповідні кошти на спеціальний рахунок товариства, що підтверджується платіжними дорученнями від 25.12.2014 № 4 на суму 36777,00 грн. та від 23.01.2015 № 55 на суму 290852,00 грн. (а.с. 52, 25).

У звязку з методологічною помилкою, при заповненні поданих декларацій з податку на додану вартість, позивачем не було зазначено суми податку на додану вартість з рядка 25 у спеціально визначеному рядку 25.2 «залишається у розпорядженні сільськогосподарського підприємства та/або спрямовується на спеціальний рахунок».

При виявленні вищезазначеного, ТОВ «Біокарт-Агро», відповідно до вимог чинного законодавства, було подано до Чернігівської ОДПІ уточнюючі розрахунки від 07.02.2015 за № НОМЕР_4 та № 901086339, з додатками (а.с. 16-24, 100-108).

В поданих уточнюючих розрахунках позивачем заповнено рядок 25.2 та зазначено суму, яка має залишить в розпорядженні товариства та перераховується на його спеціальний рахунок в сумі 36777,00 грн. та 290852,00 грн. відповідно до поданих декларацій. При цьому сума недоплати відповідно до поданих уточнюючих розрахунків становить 0 грн. За наведених обставин, рядок 26 «сума штрафу, нарахована платником податку самостійно у звязку з виправленням помилки» позивачем не заповнювався.

21.01.2015 ТОВ «Біокарт-Агро» до Чернігівської ОДПІ було подано Звіт про отримання пільг з оподаткування за ф.1-ПП (квартальний) за 2014 рік, в якому позивачем задекларовано податкову пільгу за весь рік та яка включала суму за листопад грудень 2014 року (а.с. 26-29).

Задекларована в якості податкової пільги сума податку використана позивачем за цільовим призначенням, що підтверджується звітами про дебетові та кредитові операції за грудень 2014 року на суму 36777,00 грн. та за січень 2015 року на суму 290852,00 грн. (а.с. 53, 32).

Крім того, вищевказаний факт підтверджується звітом про дебетові та кредитові операції за період з 01.12.2014 по 31.01.2015 (а.с. 85).

Даючи правову оцінку обставинам, справи суд вважає за необхідне зазначити.

Згідно з п. 49.1 ст. 49 Податкового кодексу України податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків.

Податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, в тому числі, що дорівнює календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя) (п.п. 49.18.2 п. 49.18 ст. 49 Податкового кодексу України).

Пунктом 50.1 ст. 50 Податкового кодексу України передбачено, у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Відповідно до абзацу четвертого п. 50.1 ст. 50 Податкового кодексу України платник податків, який самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє факт заниження податкового зобов'язання минулих податкових періодів, зобов'язаний, за винятком випадків, установлених пунктом 50.2 цієї статті: надіслати уточнюючий розрахунок і сплатити суму недоплати та штраф у розмірі трьох відсотків від такої суми до подання такого уточнюючого розрахунку.

Порядок проведення камеральних перевірок визначено ст. 76 Податкового кодексу України.

Так, камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов'язкова. Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу.

Відповідно до п. 86.2 ст. 86 Податкового кодексу України за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Згідно із п. 200.10 ст. 200 Податкового кодексу України протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, контролюючий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних.

Статтею 11 Податкового кодексу України визначено, що спеціальний податковий режим - система заходів, що визначає особливий порядок оподаткування окремих категорій господарюючих суб'єктів.

Згідно із п. 209.2 ст. 209 Податкового кодексу України згідно із спеціальним режимом оподаткування сума податку на додану вартість, нарахована сільськогосподарським підприємством на вартість поставлених ним сільськогосподарських товарів/послуг, не підлягає сплаті до бюджету та повністю залишається в розпорядженні такого сільськогосподарського підприємства для відшкодування суми податку, сплаченої (нарахованої) постачальнику на вартість виробничих факторів, за рахунок яких сформовано податковий кредит, а за наявності залишку такої суми податку - для інших виробничих цілей.

Порядок заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затверджений наказом Міністерства фінансів України «Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість» від 23.09.2014 № 966 (далі - Порядок).

Відповідно до п. 5 Розділу І Порядку платники податку, які згідно зі статтею 209 розділу V Кодексу застосовують спеціальний режим оподаткування діяльності у сфері сільського та лісового господарства, а також рибальства, крім декларації 0110, подають податкову декларацію з позначкою "0121"/"0122"/"0123" (далі - декларація 0121 - 0123), яка є невід'ємною частиною звітності за відповідний звітний період. До такої податкової декларації включаються лише ті операції, що стосуються спеціального режиму, установленого указаною статтею.

Згідно із п. 9 Розділу ІІІ Порядку декларація 0121 - 0123/0130 подається платником, який застосовує спеціальні режими оподаткування або особливий порядок сплати податку на додану вартість (стаття 209 розділу V Кодексу/пункт 209.18 статті 209 розділу V Кодексу), за звітний (податковий) період незалежно від того, чи провадив такий платник податку таку діяльність у звітному періоді.

У складі декларації подаються передбачені цим Порядком додатки (у разі заповнення даних у відповідних рядках декларації).

Уточнюючі розрахунки податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок (до декларацій 0110/0121 - 0123/0130) подаються платником у визначених Кодексом випадках.

Пунктом 1 Розділу IV Порядку визначено, що у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 глави 9 розділу II Кодексу) платник податків самостійно виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним декларації, він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої декларації за формою, встановленою на дату подання уточнюючого розрахунку.

Відповідно до п. 8 Розділу VІ Порядку платник податків, який самостійно виявляє факт заниження податкового зобов'язання минулих податкових періодів, зобов'язаний сплатити штраф, нарахований відповідно до пункту 50.1 статті 50 розділу II Кодексу. Сума нарахованого штрафу відображається у графі 6 рядка 25.3.

Судом встановлено, що на виконання вказаних норм, при виявленні помилок в заповненні податкових декларацій з податку на додану вартість від 18.12.2014 та 19.01.2015, позивачем було подано до податкового органу уточнюючі розрахунки із зазначенням своєчасно перерахованої на спеціальний рахунок товариства суми, визначеної в порядку п. 209.2 ст. 209 Податкового кодексу України.

Відповідальність за податкові правопорушення в частині невиконання платником податків вимог, передбачених абзацами третім - п'ятим пункту 50.1 статті 50 цього Кодексу, щодо умов самостійного внесення змін до податкової звітності передбачена п. 120.2 ст. 120 Податкового кодексу України.

Положеннями ст. 109 Податкового кодексу України передбачено, що податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Вчинення платниками податків, їх посадовими особами та посадовими особами контролюючих органів порушень законів з питань оподаткування та порушень вимог, встановлених іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, тягне за собою відповідальність, передбачену цим Кодексом та іншими законами України.

З аналізу наведеної норми вбачається, що податкове правопорушення це діяння яке посягає на важливі для держави суспільні відносини, порушення яких є шкідливим як для держави так і суспільства.

Протиправність податкового правопорушення є діянням, яке призвело до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених Податковим кодексом України, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Податковим кодексом України вимагається від платників податків подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів та усувати самостійно виявлені помилки.

Таким чином, позивачем було своєчасно подано до податкового органу відповідну звітність, із зазначенням вірно визначеної суми податку на додану вартість, яка була своєчасно перерахована на спеціальний рахунок ТОВ «Біокарт-Агро», відповідно до п. 209.2 ст. 209 Податкового кодексу України. Крім того, не зазначення суми податку на додану вартість у рядку 25.2 декларації та самостійне усунення цієї помилки в уточнюючих розрахунках не призвело до невиконання або неналежного виконання позивачем вимог Податкового кодексу України та втрат бюджету.

За наведених обставин, суд вважає необґрунтованим та недоведеним висновок податкового органу про порушення позивачем вимог податкового законодавства.

Також, судом було встановлено порушення відповідачем строків проведення камеральної перевірки. Так, позивачем подано уточнюючі розрахунки 07.02.2015, а камеральні перевірки проведено 16.06.2015, тобто після сплину передбаченого законодавством 30-денного терміну, що настає за граничним терміном отримання податкової звітності у відповідності до п. 200.10 ст. 200 Податкового кодексу України.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

На думку суду, позивачем доведено ті обставини, на яких ґрунтуються вимоги про скасування податкових повідомлень-рішень від 06.07.2015 № НОМЕР_1 на суму 14543,00 грн. та від 06.07.2015 № НОМЕР_2 на суму 1839,00 грн. Оскільки відповідачем не доказана правомірність своїх дій, то позовні вимоги ТОВ «Біокарт-Агро» про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Чернігівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області від 06.07.2015 № НОМЕР_1 та від 06.07.2015 № НОМЕР_2 мають бути задоволені.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Чернігівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області від 06.07.2015 № НОМЕР_1 та від 06.07.2015 № НОМЕР_2.

Стягнути з Чернігівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області (вул. Воровського, 6, м. Чернігів, 14000, ), за рахунок бюджетних асигнувань, судові витрати в сумі 1218,00 грн., відповідно до платіжного доручення від 24.09.2015 № 1165.

Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167,186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя С.В. Бородавкіна