Справа № 0670/2394/11
Суддя: Хаюк С.М.
Дата ухвалення: 2011-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
УХВАЛА

іменем України

"19" жовтня 2011 р. Справа № 0670/2394/11

номер рядка статистичного звіту 6.2.1

ОСОБА_1 апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Хаюка С.М.

суддів: Бондарчука І.Ф.

ОСОБА_2,

за участю секретаря судового засідання Феськової М.Ю. ,

за участю прокурора, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Житоимрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 міжрайонного природоохоронного прокурора на ухвалу ОСОБА_1 окружного адміністративного суду від "12" березня 2011 р. у справі № 0670/2394/11 за позовом ОСОБА_1 міжрайонного природоохоронного прокурора до ОСОБА_3 районної державної адміністрації про визнання протиправним розпорядження ,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 міжрайонний природоохоронний прокурор звернувся до суду з позовом ОСОБА_3 районної державної адміністрації про визнання протиправним розпорядження голови ОСОБА_3 районної державної адміністрації від 06.12.10 р. № 653 " Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки".

Ухвалою ОСОБА_1 окружного адміністративного суду від 12 березня 2011 року позовну заяву ОСОБА_1 міжрайонного природоохоронного прокурора залишено без руху. Надано строк для усунення недоліків до 05 квітня 2011 р.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу судді та направити справу для продовження розгляду.

Прокурор підтримав в судовому засіданні апеляційну скаргу.

Представник відповідача в судове засідання не з"явився, хоча про дату, час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином. Заяв та клопотань в судове засідання не надав, про причини неявки - не повідомив.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,заслухавши пояснення пркурора, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено , що 14 лютого 2011 року прокурором було внесено протест на розпорядження голови ОСОБА_3 райдержадміністрації від 6.12.2010 року №653. Однак, в порушення вимог Закону України "Про прокуратуру" протест прокурора райдержадміністрацією не був розглянутий , відповіді прокурору не надано.

Залишаючи адміністративний позов прокурора без руху, суд першої інстанції виходив з того, що позовна заява не відповідає вимогам ст.106 КАС України, а саме : у позові відповідачем зазначено ОСОБА_3 районну державну адміністрацію, та всупереч вимогам ч.1 ст.106 КАС України та ст. 36-1 Закону України "Про прокуратуру" в даному зверненні до суду не зазначено чиї інтереси представляє прокурор.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до п. 2 ст. 121 Конституції України на прокуратуру України покладається представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом.

Частинами 1 та 2 ст. 60 КАС України передбачено, що у випадках, встановлених законом, Уповноважений Верховної Ради України з прав людини, прокурор, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи можуть звертатися до адміністративного суду із адміністративними позовами про захист прав, свобод та інтересів інших осіб і брати участь у цих справах. Прокурор здійснює в суді представництво інтересів громадянина або держави в порядку, встановленому цим Кодексом та іншими законами, і може здійснювати представництво на будь-якій стадії адміністративного процесу.

Статтею 36-1 Закону України "Про прокуратуру" визначено, що представництво прокуратурою інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів громадянина або держави у випадках, передбачених законом. Формами представництва є, зокрема, звернення до суду з позовами або заявами про захист прав і свобод іншої особи, невизначеного кола осіб, прав юридичних осіб, коли порушуються інтереси держави, або про визнання незаконними правових актів, дій чи рішень органів і посадових осіб.

У Рішенні Конституційного Суду України від 08.04.99 р. N 3-рп/99 "У справі за конституційними поданнями Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді)" зазначено, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

З аналізу приписів Кодексу адміністративного судочинства України (пункту 7 ч.1 ст.3, пункт 5 частини другої статті 17, частини другої статті 50) вбачається, що суб'єкт владних повноважень має право на звернення з позовом до адміністративного суду у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ст. 21 Закону України "Про прокуратуру" протест на акт, що суперечить закону, приноситься прокурором, його заступником до органу, який його видав, або до вищестоящого органу. У такому ж порядку приноситься протест на незаконні рішення чи дії посадової особи. У протесті прокурор ставить питання про скасування акта або приведення його у відповідність з законом, а також припинення незаконної дії посадової особи, поновлення порушеного права. Протест прокурора зупиняє опротестованого акта і підлягає обов'язковому розгляду відповідним органом або посадовою особою у десятиденний строк після його надходження. Про наслідки розгляду протесту в цей же строк повідомляється прокурору. У разі відхилення протесту або ухилення від його розгляду прокурор може звернутися з заявою до суду про визнання акта незаконним у 15-денний строк з моменту одержання ним повідомлення про відхилення його протесту.

Таким чином, прокурор може бути позивачем у адміністративній справі лише у випадку, визначеному частиною четвертою статті 21 Закону України "Про прокуратуру". В інших випадках прокурор при зверненні до суду здійснює представницькі функції, а тому в позовній заяві повинен визначити підстави представництва у суді інтересів громадянина або держави, особу чи орган, які представляє.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що прокурор звернувся з позовом в порядку визначеному ст. 21 Закону України "Про прокуратуру", в зв"язку з ухиленням райдержадміністрації від розгляду протесту прокурора. При цьому, в тексті позову наведені доводи стосовно опротестування ним розпорядження райдержадміністрації та містяться посилання на ст. 21 Закону України "Про прокуратуру", а не на ст.60 КАС України та ст.36-1 Закону України "Про прокуратуру".

Так, як в даному випадку прокурор в порядку визначеному ст.21 Закону України "Про прокуратуру" звернувся до суду безпосередньо, як позивач, а не здійснює представницькі функції в порядку визначеному ст.36-1 Закону України "Про прокуратуру", як помилково вважає суд першої інстанції, то ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 199,202,205,206,212,254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 міжрайонного природоохоронного прокурора задовольнити.

Ухвалу ОСОБА_1 окружного адміністративного суду від 12 березня 2011 року скасувати та направити справу для продовження розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя С.М.Хаюк

судді: І.Ф.Бондарчук

ОСОБА_2

Повний текст виготовлено 24.10.2011 року.

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_1 міжрайонний природоохоронний прокурор пров. 1-й Паровозний, 11а,м.Житомир,10001

3- відповідачу ОСОБА_3 районна державна адміністрація вул.Дарбіняна,11,м.Коростишів,Житомирська область,12505