Справа № 819/2399/15
Суддя: Подлісна І.М.
Дата ухвалення: 2015-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/2399/15

16 вересня 2015 р.м.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі:

головуючої судді Подлісній І.М.

при секретарі судового засідання Дармограй Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 Товариства з обмеженою відповідальністю " Поділля " до ОСОБА_2 обєднаної державної податкової інспекції Головного Управління ДФС у Тернопільській області про визнання нечинним та скасування податкових повідомлень - рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Сільськогосподарське Товариство з обмеженою відповідальністю " Поділля " звернулось до Тернопільського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ОСОБА_2 обєднаної державної податкової інспекції Головного Управління ДФС у Тернопільській області про визнання не чинними та скасування винесеного ОСОБА_2 ОДПІ ГУ ДФС в Тернопільській області податкового повідомлення - рішення від 15.07.2015 року № НОМЕР_1, та винесеного ОСОБА_2 ОДПІ ГУ ДФС в Тернопільській області податкового повідомлення-рішення від 15.07.2015 року № НОМЕР_2, посилаючись на їх незаконність та необґрунтованість.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 Товариства з обмеженою відповідальністю " Поділля " позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, визнати не чинними та скасувати податкові повідомлення рішення ОСОБА_2 обєднаної державної податкової інспекції Головного Управління ДФС у Тернопільській області форми "Р" № НОМЕР_1 від 15 липня 2015 року в частині нарахування основного платежу в розмірі 22 553 грн. та 11 273 грн. 50 коп. штрафних санкцій та форми "С" № 000052207 від 15 липня 2015 року.

Представник відповідача ОСОБА_2 обєднаної державної податкової інспекції Головного Управління ДФС у Тернопільській області позовні вимоги не визнала, проти їх задоволення заперечила з мотивів викладених у письмових запереченнях.

Суд, заслухавши пояснення сторін, проаналізувавши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступних підстав.

Сільськогосподарське Товариство з обмеженою відповідальністю " Поділля " зареєстровано ОСОБА_2 районною державною адміністрацією Тернопільської області 21.03.2000 р., свідоцтво про державну реєстрацію від 26.01.2008 р. та 04.05.2001 р. взято на податковий облік в органах державної податкової служби.

В період з 06.05.2015 р. по 18.06.2015 р. на підставі наказу начальника ОСОБА_2 ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області від 22.04.2015р. №337, направлення від 06.05.2015р. №000159 та відповідно до плану-графіку проведення документальних планових виїзних перевірок на II квартал 2015 року Збаразькою ОДПІ ГУ ДФС в Тернопільській області проведена документальна планова виїзна перевірка ОСОБА_1 Товариства з обмеженою відповідальністю «Поділля» з питань дотримання ним вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 р. по 31.12.2014 р.

За результатами проведення даної документальної планової виїзної перевірки ОСОБА_2 ОДПІ ГУ ДФС складений Акт документальної планової виїзної перевірки від 25.06.2015 року №130/2200/30891374, у якому було зазначено, що СТОВ «Поділля» було порушено п. 50.1 ст. 50, п. 185.1 ст. 185, п. 188.1 ст. 188, п.189.1 ст. 189 Податкового кодексу України, у звязку з чим ОСОБА_2 ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області винесено податкове повідомлення-рішення від 15.07.2015 року № НОМЕР_1, яким було збільшено суму грошового зобовязання за основним платежем з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів на 37 616 грн., та за штрафними санкціями на 19 525, 70 грн.

Також за результатами проведення даної документальної планової виїзної перевірки ОСОБА_2 ОДПІ ГУ ДФС на підставі Акту документальної планової виїзної перевірки від 25.06.2015 року №130/2200/30891374 встановлено порушення СТОВ «Поділля» п.5, ст.3 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг №265/95- ВР від 06.07.1995 р., порушення п. 2.11 глави 2, п.7.41 глави 7 «Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», затверджено постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 р. №637, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 13.01.2005 р. за №40/10320, у звязку з чим, на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 глави 4 розділу II Податкового кодексу України та згідно з п. 3 ст. 17 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг , ст.1 абзац 6, ст. 1 абзац 5 Указу президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки №436/95 від 12.06.1995 року, ОСОБА_2 ОДПІ ГУ ДФС в Тернопільській області винесено податкове повідомлення-рішення від 15.07.2015 року № НОМЕР_2 застосовано фінансову санкцію у сумі 163 919 грн.

Вказані податкові повідомлення-рішення від 15.07.2015 року № НОМЕР_1 та № НОМЕР_3 надіслано ОСОБА_2 ОДПІ рекомендованим листом і отримано СГ ТОВ «Поділля» 20.07.2015 року на поштовому відділенні села Стриївка Збаразького району Тернопільської області, однак позивач не погоджується із ними, вважає їх незаконними та такими, що підлягають скасуванню.

Посилання ОСОБА_2 ОДПІ ГУ ДФС України в Тернопільській області щодо порушення СТОВ «ПОДІЛЛЯ» вимог податкового законодавства, у звязку з чим ОСОБА_2 ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області було винесено податкове повідомлення-рішення від 15.07.2015 року № НОМЕР_1, яким було збільшено суму грошового зобовязання за основним платежем з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів на 37 616 грн., та за штрафними санкціями на 19 525, 70 грн., а також податкове повідомлення-рішення від 15.07.2015 року № НОМЕР_2, яким було застосовано фінансову санкцію у сумі 163 919 грн. є помилковими.

Відповідно до вимог, визначених ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За результатами проведення документальної планової виїзної перевірки СТОВ «Поділля» з питань дотримання ним податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013р. по 31.12.2014р. ОСОБА_2 ОДПІ ГУ ДФС в Тернопільській області в акті перевірки 130/2200/30891374 від 25.06.2015 в розділі акту 1.6. «Дотримання порядку видачі готівки під звіт та її використання» зазначено, що проведеною перевіркою авансових звітів про використання одержаної під звіт готівки для вирішення господарських питань контролюючим органом встановлено порушення СТОВ «Поділля» порядку відображення в облікових документах каси товариства витраченої підзвітними особами готівки без подання ними підтверджуючого платіжного документа (розрахункового документа) (товарного або касового чека, квитанції до прибуткового касового ордера, іншого письмового документа), який би підтверджував сплату покупцем (підзвітною особою) готівкових коштів. У звязку із встановленням даних порушень ОСОБА_2 ОДПІ ГУ ДФС в Тернопільській області винесено податкове повідомлення-рішення від 15.07.2015 року № НОМЕР_2 застосовано фінансову санкцію у сумі 30639 грн. 00 коп.

Під час здійснення документальної планової виїзної перевірки СТОВ «Поділля» надано контролюючому органу накладні про отримання товару, які були долучені до авансових звітів про використання одержаної під звіт готівки для вирішення господарських питань. Вказані накладні про отримання товару засвідчують одночасно як факт передавання прав власності від продавця до покупця, так і факт проведення розрахунків за готівку оскільки у змісті даних підтверджуючих документів наявний штамп «Оплачено готівкою» та підпис особи що здійснювала розрахунки, які відповідачем до уваги не взято.

Відповідно до статті 2 Закону України від 06.07.95 р. N 265/95-ВР "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі_ громадського харчування та послуг" (далі - Закон N 265) розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, надрукований у випадках, передбачених цим Законом, і зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну. Порядок оформлення розрахункових документів при проведенні розрахункових операцій за готівку в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначено Законом N 265. При цьому законодавчо визначено випадки звільнення продавця від обов'язкового надання покупцю оформлених за встановленою формою касових чеків, надрукованих реєстратором розрахункових операцій, або розрахункових квитанцій, заповнених вручну. Водночас пунктом 15 статті 3 Закону N 265 передбачено, що чеки, накладні та інші письмові документи, які засвідчують передачу права власності на товари (послуги) від продавця до покупця, повинні видаватися покупцю таких товарів (послуг) на його вимогу. Тобто такі документи видаються за вимогою покупця. Разом із тим, якщо форма та зміст фіскального чека, розрахункової квитанції та інших розрахункових документів, надання покупцю яких є обов'язковим, визначена підпунктом 3.2 пункту 3 наказу Державної податкової адміністрації України від 01.12.2000 р. N 614 "Про затвердження нормативно- правових актів до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі та громадського харчування та послуг" (далі - наказ N 614), то форма та зміст товарного чека так і інших документів на теперішній час законодавчо не визначена. Таким чином, суб'єкти господарювання можуть видавати товарні чеки довільної форми. Таким чином, субєкти господарювання можуть видавати як товарні чеки довільної форми так і інші документи, що засвідчують факт розрахунків готівкою.

Зі змісту Листа ДПА України від 27.04.2011 р. N 7966/6/23- 7015/515 «Про штрафні санкції у випадку пред'явлення підзвітною особою товарного чека» випливає, що дії позивача в даному випадку узгоджуються із викладеною в ньому правовою позицією.

Це дає право СТОВ «Поділля» в процесі відображення в облікових документах каси товариства витраченої підзвітними особами готівки використовувати в ході складання та ведення податкового та бухгалтерського обліку в якості підтверджуючого платіжного документа накладні та у повній мірі керуватися визначеною п.п.4.1.4. п.4.1. ст.4 Податкового кодексу України презумпцією правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно- правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.

Пунктом 2.4 «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку» , затвердженого наказом Мінфіну від 24.05.95 р. №88 визначено , що первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської діяльності. Частиною 2 ст. 9 Закону України від 16.07.99 р. №996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» встановлено, що первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми), дату і місце складання, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції, посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. В такому разі, надані до авансових звітів накладні можна вважати розрахунковим документом, оскільки вони достовірно відображають факт проведення розрахунків готівкою і за сукупністю зазначеної в ній інформації відповідає вимогам п. 2.4 «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку» , затвердженого наказом Мінфіну від 24.05.95 р. №88 та ч. 2 ст. 9 Закону України від 16.07.99 р. №996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» .

За результатами проведення документальної планової виїзної перевірки СТОВ «Поділля» з питань дотримання ним податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.201Зр. по 31.12.2014р. ОСОБА_2 ОДПІ ГУ ДФС в Тернопільській області в акті перевірки 130/2200/30891374 від 25.06.2015 було зазначено порушення СГ ТОВ «Поділля» п.5 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», що виразилось у невикористанні при здійсненні розрахункових операцій на ринку розрахункової книжки в кількості 392 випадки в період з 01.01.2013 року по 31.12.2014 року. У звязку із порушенням вимог п.5 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» на підставі п. 3 ст.17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» було винесено податкове повідомлення-рішення від 15.07.2015 року № НОМЕР_2 застосовано фінансову санкцію у сумі 133280 грн. 00 копійок.

Як вбачається зі змісту акту перевірки мали місце факти невикористання СТОВ «Поділля» розрахункової книги при здійсненні розрахункових операцій на ринку при реалізації власної продукції (свині) протягом 2013-2014 років. Відповідно до п.5 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 р. суб'єкти господарювання які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобовязані у разі незастосування реєстраторів розрахункових операцій у випадках, визначених цим Законом, проводити розрахунки з використанням книги обліку розрахункових операцій та розрахункової книжки з додержанням встановленого порядку їх ведення, крім випадків, коли ведеться облік через електронні системи прийняття ставок, що контролюються у режимі реального часу центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

Даний розмір штрафних (фінансових) санкцій ОСОБА_2 ОДПІ ГУ ДФС в Тернопільській області визначено на підставі п.3 ст.17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» відповідно до якого за порушення вимог цього Закону до суб'єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів доходів і зборів застосовується фінансова санкція у розмірі двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі невикористання при здійсненні розрахункових операцій у випадках, визначених цим Законом, розрахункової книжки або використання незареєстрованої належним чином розрахункової книжки чи порушення встановленого порядку її використання, або незберігання розрахункових книжок протягом встановленого терміну.

При застосуванні фінансової санкції за вказане порушення ОСОБА_2 ОДПІ ГУ ДФС в Тернопільській області не враховано позицію Верховного Суду України, яка визначена у Постанові Верховного Суду України від 16 квітня 2013 року у справі у справі № 21-89а13. В ході провадження у даній справі Верховним Судом України було встановлено, що ДПІ провела перевірку дотримання субєктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій, за результатами якої складено акт від 24 грудня 2008 року № 000642, яким встановлено порушення ФОП вимог пунктів 1, 9, 11, 13 статті 3 Закону № 265/95-ВР, а саме: проведення розрахункової операції без використання реєстратора розрахункових операцій (далі РРО), книги обліку розрахункових операцій та розрахункової книги на суму 19 грн; проведення розрахункової операції без використання режиму попереднього програмування найменування товару, ціни і обліку кількості; незабезпечення щоденного друку фіскальних звітних чеків за 9 липня, 2 вересня та 6 листопада 2008 року, які були роздруковані на наступний день; незбереження фіскального чеку № 1836 від 10 липня 2008 року у книзі обліку розрахункових операції; невідповідність суми готівкових грошових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, зазначених у денному звіті РРО, на суму 23 грн 60 коп. На підставі цього акту перевірки ДПІ було прийнято оскаржуване рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 1658 грн. Зокрема, у даній Постанові ВСУ зазначив, що згідно зі статтею 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, за дії (бездіяльність), які у своїй сукупності складають єдине продовжуване чи триваюче правопорушення, можливо притягнути до відповідальності лише один раз. Згідно з пунктом 4 статті 17 цього Закону у разі невиконання щоденного друку фіскального звітного чеку або його незберігання в книзі обліку розрахункових операцій за рішенням відповідних органів державної податкової служби України до субєктів підприємницької діяльності застосовується фінансова санкція у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Аналіз змісту цих норм дає підстави для висновку, що зазначена фінансова санкція встановлена за порушення субєктами підприємницької діяльності вимоги закону щоденно друкувати фіскальний звітний чек та зберігати його в книзі обліку розрахункових операцій. Не виконуючи протягом певного періоду обовязок щодня друкувати фіскальний звітний чек, субєкт підприємницької діяльності вчиняє продовжуване порушення, а не зберігаючи цей чек у книзі обліку розрахункових операцій триваюче. Отже, за вчинення порушень, про які йдеться у пункті 4 статті 17 Закону № 265/95-ВР, відповідний орган державної податкової служби України може застосувати лише одну фінансову санкцію у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян незалежно від кількості виявлених під час перевірки субєкта підприємницької діяльності, який здійснює розрахункові операції за товари (послуги), випадків невиконання щоденного друку фіскального звітного чеку та/або його незберігання в книзі обліку розрахункових операцій. Аналогічна правова позиція висвітлена Верховним Судом України у постанові від 03 грудня 2013 року за результатами перегляду аналогічної справи. У відповідності до вимог, визначених ч.1 та ч.2 ст. 244-2 рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України.

Невикористання СТОВ «Поділля» при здійсненні розрахункових операцій на ринку розрахункової книжки в період з 01.01.2013 року по 31.12.2014 року є порушенням правил здійснення та обліку розрахункових операцій, яке було вчинено 01.01.2013, що у свою чергу свідчить про неможливість у відповідності до ст.250 ГК України застосування контролюючим органом фінансових санкцій відносно СТОВ «Поділля» за порушення вимог п.3 ст.5 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» у процесі здійснення господарської діяльності.

В Акті документальної планової виїзної перевірки від 25.06.2015 року №130/2200/30891374 також зазначено встановлення порушення позивачем п. 50.1 ст. 50, п. 185.1 ст. 185, п. 188.1 ст. 188, п.189.1 ст. 189 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. №2755-VI зі змінами та доповненнями у звязку з чим податковим повідомленням-рішення від 15.07.2015 року № НОМЕР_1 збільшено суму грошового зобовязання за основним платежем з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів на 37 616 грн., та за штрафними санкціями на 19 525, 70 грн.

Винесене ОСОБА_2 ОДПІ ГУ ДФС в Тернопільській області податкове повідомлення-рішення від 15.07.2015 року № НОМЕР_1, яким збільшено суму грошового зобовязання за основним платежем з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів є незаконним та необґрунтоване, оскільки було винесено із порушенням вимог податкового законодавства, а тому підлягає скасуванню.

У пункті 3.1.1 Акту документальної планової виїзної перевірки від 25.06.2015 року №130/2200/30891374 «Податкові зобов'язання (загальна податкова декларація)» зазначено, що при перевірці достовірності відображення показників у поданих Деклараціях з податку на додану вартість ( рядки 1 «Операції на митній території України, що оподатковуються за ставкою 20 відсотків, крім імпорту товарів) за період з 01.01.2013 р. по 31.12.2014 р. встановлено порушення СТОВ «Поділля» п. 188.1 ст. 188 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VI зі змінами та доповненнями та занижено зобов'язання по декларації з податку на додану вартість, відповідно до якої здійснюються розрахунки з бюджетом, на суму 7074,92 грн. Висновки контролюючого органу щодо застосування до окремих операцій з продажу свиней п. 188.1 ст. 188 Податкового кодексу звичайних цін є безпідставними з наступних причин. У відповідності до вимог, визначених п.188.1.ст.188 ПК України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості (у разі здійснення контрольованих операцій - не нижче звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу).

Судом встановлено, що посада зоотехніка ОСОБА_3 не віднесена до категорії посадових осіб платника податку СТОВ «Поділля», яка уповноважена на здійснення від імені платника податку юридичних дій, спрямованих на встановлення, зміну або припинення правових відносин, оскільки характер виконуваної нею трудової функції, характер завдань та обовязків, які виконуються нею на СТОВ «Поділля» суперечить встановленим ПКУ критеріям, які дають можливість встановити наявність повязаності осіб, в силу відсутності у зоотехніка ОСОБА_3 статусу посадової особи.

Сам по собі факт того, що зоотехнік брала участь у продажі свиней на ринках не може розцінюватися як самостійне вчинення правочинів зоотехніком та юридичних дій, спрямованих на встановлення, зміну або припинення правових відносин, оскільки в первинних документах саме Товариство, а не зоотехнік являються продавцем.

При цьому дії зоотехніка носять технічний, а не юридичний характер. Відповідно до п.п.153.2.1. п.153.2 ст.153 Податкового кодексу України, дохід, отриманий платником податку від продажу товарів (виконання робіт, надання послуг) пов'язаним особам, визначається відповідно до договірних цін, але не менших від звичайних цін на такі товари, роботи, послуги, що діяли на дату такого продажу, у разі, якщо договірна ціна на такі товари (роботи, послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (роботи, послуги). Статтею 39 ПКУ встановлено методи визначення та порядок застосування звичайної ціни які діяли з 01.01.2013 року до 30.09.2013 року. Відповідно до п.39.1 ст. 39 ПКУ звичайна ціна на товари (роботи, послуги) збігається з договірною ціною, якщо інше не встановлено ПКУ і не доведено зворотне, в тому числі в результаті неможливо визначити звичайні ціни із застосуванням положень п.39.3-39.4 ст. 39 ПКУ.

ОСОБА_2 ОДПІ ГУ ДФС в Тернопільській області відповідно до п.39.11 ст.39 Податкового кодексу України в ході проведення документальної планової виїзної перевірки СТОВ «Поділля» не було доведено, що ціни, визначені СТОВ «Поділля» при реалізації свиней живою вагою, не відповідають рівню звичайної ціни. При перевірці не враховано того, що ціни на свинину, які реалізовувалися СТОВ «Поділля» на ринку, визначалися на кожну партію свиней. Визначення ціни на свинину проводилось на підставі наступної інформації: умови оплати (готівка, безготівковий розрахунок), обсяг партії проданих свиней, їх вгодованість, порода свиней, попит на свинину на ринку, про сезонний попит на товар на ринку, строки виконання зобов'язань покупцями. Під час проведення документальної планової виїзної перевірки ОСОБА_2 ОДПІ ГУ ДФС в Тернопільській області не було враховано зазначеної інформації і вищевказаних фактичних обставин. Позиція контролюючого органу щодо невідповідності цін на свинину рівню звичайних цін не відповідає вимогам п.39.14 ст.39 Податкового кодексу України, відповідно до якого обов'язок доведення того, що ціна договору (правочину) не відповідає рівню звичайної ціни, покладається на орган державної податкової служби у порядку, встановленому законом.

В ході проведення документальної планової виїзної перевірки СТОВ «Поділля» контролюючий орган порушив вимоги п.39.11 ст. 39 Податкового кодексу України, відповідно до якого для визначення звичайних цін на товари (роботи, послуги) використовуються офіційні джерела інформації, у тому числі: статистичні дані державних органів і установ; ціни спеціалізованих аукціонів з торгівлі окремими видами продукції, біржові котирування; довідкові ціни спеціалізованих комерційних видань та публікацій, у тому числі електронних та інших банків даних; звіти та довідки відділів з економічних питань у складі дипломатичних представництв України за кордоном; інші інформаційні джерела, що визнаються офіційними в установленому порядку, а тому його висновки не можуть базуватися виключно на основі співставлення цін продажу свиней в межах одного періоду по одному підприємству.

Відповідач в процесі проведення документальної планової виїзної перевірки СГ ТзОВ «Поділля» не було використано жодного джерела визначення звичайної ціни, вказаного у п.39.11 ст. 39 Податкового кодексу України. Виходячи з вищенаведеного, висновки податкового органу і щодо про порушення п. 50.1 ст. 50, п. 185.1 ст. 185, п. 188.1 ст. 188, п.189.1 ст. 189 Податкового кодексу України є безпідставними та необґрунтованими і як наслідок, збільшення суму грошового зобовязання за основним платежем з Податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів на 7 075 грн., та за штрафними санкціями на 3 537, 50 грн. та винесене ОСОБА_2 ОДПІ ГУ ДФС в Тернопільській області Податкове повідомленням-рішення від 15.07.2015 року № НОМЕР_1, яким збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів по вищезазначених господарських операціях підлягає скасуванню по основному платежу на 7 075 грн., та за штрафними санкціями на 3 537, 50 грн. є незаконним..

За період перевірки списано на їдальню продуктів харчування на загальну суму 152 704,52 грн., з них 77 390,55 грн. власних продуктів харчування. Вартість безоплатно переданих покупних продуктів харчування, яка мали бути відображені в Податкових зобов'язання у загальній податковій декларації 75 313,97 грн.

Таким чином є безпідставними та необґрунтованими висновки ОСОБА_2 ОДПІ ГУ ДФС в Тернопільській області про порушення позивачем п. 185.1 ст. 185, п. 188.1 ст. 188, п.189.1 ст. 189 Податкового кодексу України при проведенні господарських операцій з постачання працівникам товариства на безоплатній основі сільськогосподарських товарів власного виробництва і, як наслідок, збільшення суми грошового зобовязання за основним платежем з податку на додану по загальній податковій декларації на 15 478 грн., та за штрафними санкціями на 7 739, 00 грн.

З огляду на викладене, податкове повідомленням-рішення від 15.07.2015 року № НОМЕР_1, яким збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів, по вищезазначеній господарській операції підлягає скасуванню по основному платежу на 15 478 грн., та за штрафними санкціями на 7 739, 00 грн.

Таким чином збільшення податковим органом суми грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в частині нарахування 22 553 грн. основного платежу та застосування податковим органом 11 273 грн. 50 коп. штрафних санкцій є необгрунтованим, а оспорюване податкове повідомлення - рішення форми "Р" № НОМЕР_1 від 15.07.2015 р. в цій частині прийняте із порушенням вимог чинного законодавства.

З огляду на викладене позовні вимоги сільськогосподарського ТОВ "Поділля" є підставними, належно обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення в повній мірі.

керуючись ст.ст. 94, 158-167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити. Визнати нечинними та скасувати податкові повідомлення рішення ОСОБА_2 обєднаної державної податкової інспекції Головного Управління ДФС у Тернопільській області :

- форми "Р" № НОМЕР_1 від 15 липня 2015 року в частині нарахування основного платежу в розмірі 22 553 грн. та 11 273 грн. 50 коп. штрафних санкцій;

- форми "С" № 000052207 від 15 липня 2015 року.

Повернути з державного бюджету України на користь ОСОБА_1 Товариства з обмеженою відповідальністю " Поділля " (чотириста одну) грн. 46 коп. сплаченого судового збору.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Подлісна І.М.