Справа № 465/4864/15-а
Суддя: Гулієва М. І.
Дата ухвалення: 2015-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 465/4864/15-а
У Х В А Л А

Іменем України

"15" жовтня 2015 р. Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючої- судді ОСОБА_1

при секретарі - Жовнір Р.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові справу за адмінстративним позовом ОСОБА_2 до Франківської райадміністрації,3 особи ОСОБА_3 про скасування розпорядження «Про встановлення днів та годин зустрічей з неповнолітньою донькою»,-

в с т а н о в и в

позивач звернувся до суду з позовом про скасування розпорядження Франківської райадміністрації №326 від 10.07.15р. «Про встановлення ОСОБА_3 днів та годин зустрічей з неповнолітньою донькою».

У судовому засіданні представник 3 особи заявила клопотання про закриття провадження по справі,оскільки,даний спір не підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства,так як характер спірних правовідносин є цивільно-правовим.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає,що клопотання підставне та підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.157 ч.1 п.1 КАСУ, суд закриває провадження по справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

За приписами частини першої статті 55, частини третьої статті 124 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Судочинство здійснюється Конституційним Судом України та судами загальної юрисдикції.

З метою реалізації конституційних прав кожного на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, захисту виборчих прав, права на доступ до публічної служби тощо в Україні в системі судів загальної юрисдикції утворено адміністративні суди.

Юрисдикцію адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ визначено статтею 17 Кодексу адміністративного судочинства України, яка відповідно до пункту 1 частини 2 поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Згідно частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

За змістом частини другої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Законодавство не містить визначення терміна "публічно-правовий спір".

Пленум Вищого адміністративного суду України у Постанові від 20.05.2013 року № 8 "Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів" роз'яснив, що для розгляду спору адміністративним судом необхідно встановити його публічно-правовий зміст. Для з'ясування характеру спору суди повинні враховувати, що протилежним за змістом є приватно-правовий спір. Це означає, що в основі розмежування спорів лежить поділ права на публічне та приватне.

Вирішуючи питання про віднесення норми до публічного права, а спору до публічно-правового, суди повинні враховувати загальнотеоретичні та законодавчі критерії.

Так, за змістом п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України у публічно-правовому спорі, як правило, хоча б однією стороною є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Спір набуває ознак публічно-правового за умов не лише наявності серед суб'єктів спору публічного органу чи посадової особи, а й здійснення ним (ними) у цих відносинах владних управлінських функцій.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач просить скасувати розпорядження Франківської райадміністрації №326 від 10.07.15р. «Про встановлення ОСОБА_3 днів та годин зустрічей з неповнолітньою донькою».

Аналіз позовних вимог свідчить про те, що вони стосуються питань, які регулюють відносини між позивачем та 3особою щодо виховання їхньої доньки .

Особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, між батьками та дітьми, усиновлювачами та усиновленими, між матір'ю та батьком дитини щодо її виховання, розвитку та утримання регулюються Сімейним кодексом України (стаття 2 Сімейного кодексу України).

У відповідності до статті 17 Сімейного кодексу України орган опіки та піклування надає допомогу особі у здійсненні нею своїх сімейних прав та виконанні сімейних обов'язків в обсязі та в порядку, встановлених цим Кодексом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 р. № 866, органами опіки та піклування є районні, районні у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад, які відповідно до законодавства провадять діяльність із захисту особистих, майнових та житлових прав дітей.

Статтею 19 Сімейного кодексу України визначено способи участі органу опіки та піклування у захисті сімейних прав та інтересів як самостійно, так і в суді.

Нормами вказаної статті передбачено, що особа має право на попереднє звернення за захистом своїх сімейних прав та інтересів до органу опіки та піклування. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання, якщо протягом десяти днів від часу його винесення заінтересована особа не звернулася за захистом своїх прав або інтересів до суду, крім випадку, передбаченого частиною другою статті 170 цього Кодексу. У разі звернення з позовом до суду орган опіки та піклування припиняє розгляд поданої йому заяви.

Звернення за захистом до органу опіки та піклування не позбавляє особу права на звернення до суду.

Участь органу опіки та піклування є обов'язковою при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним.

Відповідно до частин п'ятої та шостої статті 19 Сімейного кодексу України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Таким чином, оцінка висновку органу опіки та піклування повинна надаватися судом при вирішенні конкретного спору.

Оскільки, оспорюване позивачем розпорядження регулює сімейні правовідносини, то, не зважаючи на те, що відповідачем у справі є Франківська районна адміністрація, даний спір є приватно-правовим, а не публічно-правовим, відтак його розгляд повинен здійснюватися в порядку цивільного судочинства.

Статтею 15 Цивільного процесуального кодексу України визначено компетенцію судів щодо розгляду цивільних справ, відповідно до пункту 1 частини першої якої суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

За наведених обставин, суд вважає, що провадження по справі закрити, що не позбавляє позивача права звернення до суду з позовом в порядку цивільного судочинства .

Керуючись ст.157ч.1 п.1 КАС України, суд,-

У х в а л и в

Провадження по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Франківської райадміністрації,3 особи ОСОБА_3 про скасування розпорядження «Про встановлення днів та годин зустрічей з неповнолітньою донькою» закрити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Суддя М.І.Гулієва