Справа № 2а-5906/11/1470
Суддя: Мороз А. О.
Дата ухвалення: 2011-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

вступна та резолютивна частини

м. Миколаїв.

11:40 год.

01.12.2011 р. справа № 2а-5906/11/1470

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Мороза А.О., за участю секретаря судового засідання Крикливенко І.С.,

представника позивача: ОСОБА_1, довіреність № 06-1624/2476 від 23.12.10 р.,

представника відповідача: ОСОБА_2, довіреність б/н від 03.11.10 р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомМиколаївського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів, вул. Нікольська, 46, м. Миколаїв, 54001

доКП "Первомайський міський водоканал", вул. Київська, 129-А, м. Первомайськ, Миколаївська область, 55200

простягнення адміністративно-господарських санкцій та пені у сумі 118322,99 грн.
керуючись ст. ст. 2, 7, 17, 94, 158, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства Україні, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 Кодексу адміністративного судочинства Україні, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Апеляційна скарга, подана після закінчення строків, установлених цією статтею, залишається без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Суддя А. О. Мороз

Миколаївський окружний адміністративний суд вул. Заводська, 11, м. Миколаїв, 54002
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв.

11:40 год.

01.12.2011 р. справа № 2а-5906/11/1470

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Мороза А.О., за участю секретаря судового засідання Крикливенко І.С.,

представника позивача: ОСОБА_1, довіреність № 06-1624/2476 від 23.12.10 р.,

представника відповідача: ОСОБА_2, довіреність б/н від 03.11.10 р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомМиколаївського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів, вул. Нікольська, 46, м. Миколаїв, 54001

доКП "Первомайський міський водоканал", вул. Київська, 129-А, м. Первомайськ, Миколаївська область, 55200

простягнення адміністративно-господарських санкцій та пені у сумі 118322,99 грн.

В С Т А Н О В И В:

До суду з адміністративним позовом звернулось Миколаївське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів (далі - позивач) про стягнення з комунального підприємства "Первомайський міський водоканал" (далі - відповідач) заборгованість у сумі 118322,99 грн. з яких: адміністративно-господарська санкція у сумі 114776,70 грн. та пеня у сумі 3546,29 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що у відповідності до ст. 19 Закону України "Про основи соціального захисту інвалідів в Україні", для всіх підприємств, установ і організацій, які використовують найману працю установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі 4% від середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік. Згідно звітів відповідача за 2010 р., середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу зобов'язувала відповідача працевлаштувати 14 осіб, але протягом 2010 р. на підприємстві всього працювало 9 інвалідів у зв'язку із чим позивач вважає, що у 2010 р. відповідачем норматив робочих місць у кількості 5 вакансій (14-9=5) для працевлаштування інвалідів не виконаний. За це порушення підприємство повинно було, сплатити 118322,99 грн. з яких: адміністративно-господарська санкція у сумі 114776,70 грн. та пеня у сумі 3546,29 грн.

Відповідач адміністративний позов не визнав та надав письмові заперечення (а. с. 16-17), у яких посилався на наступне.

Законом України "Про основи соціального захисту інвалідів в Україні" на підприємства покладено виключно обовязок щодо створення робочих місць для інвалідів, який не супроводжується обовязком підбирати та працевлаштовувати інвалідів на створені робочі місця. Також, відповідач зазначив, що протягом 2010 р. ним своєчасно надсилались звіти до Первомайського міського центру зайнятості, але протягом вказаного періоду центром зайнятості направлено одного інваліда ОСОБА_3, який був працевлаштований.

Згідно ст. 160 ч. 3 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України), у судовому засіданні 1 грудня 2011 р. судом проголошену вступну та резолютивну частини постанови.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши подані ними докази, суд вважає, що адміністративний позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст. 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні", для всіх підприємств, установ і організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі 4% від середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Підприємства, установи і організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування інвалідів відповідно до нормативу, встановленого частиною першою ст. 19 вказаного Закону, і забезпечують працевлаштування інвалідів. При розрахунках кількість робочих місць округляється до цілого значення.

Протягом 2010 р. відповідач подавати звіти форми № 3-ПН до Первомайського міського центру зайнятості, в яких вказував про наявність вакантних посад для працевлаштування (а. с. 19-28).

Згідно ст. 19 ч. 3 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні", підприємства, установи, організації, в тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи які використовують найману працю, самостійно здійснюють працевлаштування інвалідів у рахунок нормативів робочих місць виходячи з вимог статті 18 цього закону.

Відповідно до ст. 18 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні", забезпечення прав інвалідів на працевлаштування та оплачувану роботу, в тому числі з умовою про виконання роботи вдома, здійснюється шляхом їх безпосереднього звернення до підприємств, установ, організацій, чи до державної служби зайнятості.

Підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов'язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 31 січня 2007 року № 70 "Про реалізацію статей 19 і 20 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" затверджений Порядок подання підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, звітів про зайнятість і працевлаштування інвалідів та інформації, необхідної для організації їх працевлаштування. Згідно з вказаним Порядком інформація про наявність вільних робочих місць (вакантних посад) для працевлаштування інвалідів роботодавці подають центру зайнятості за місцем їх реєстрації як платників страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття.

З огляду на наведені норми, суд приходить до висновку про те, що чинним законодавством щодо соціальної захищеності інвалідів в Україні на підприємства покладено тільки обов'язок із забезпечення певної кількості робочих місць для працевлаштування інвалідів, але не обов'язок з виявлення і підбору інвалідів для працевлаштування. Такий обов'язок покладено на органи працевлаштування, перелічені в ст. 18 ч. 1 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні".

Крім того, судом враховується те, що згідно листа Первомайського міського центру зайнятості від 20 травня 2011 р. № 02-968 (а. с. 9), у 2010 р. на зазначене підприємство було направлено лише одного інваліда, якого прийнято на роботу, що підтверджується наказом № 83к від 25.11.10 р. (а. с. 39)

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що відповідачем виконанні всі вимоги Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні", а саме створена належна кількість робочих місць для інвалідів, подано звітність до Первомайського міського центру зайнятості, на підприємство направлено лише одного інваліда, який був працевлаштований.

Суд відзначає, що протягом 2010 р., у звітах форми 3-ПН до Первомайського міського центру зайнятості, відповідач зазначав різну кількість вакантних місць: січень - 3, лютий - 3, березень - 1, квітень -2, травень - 2, червень - 1, липень - 2, серпень - 1, вересень 2, жовтень - 3, листопад - 1, грудень - 30, тоді як повинен був у кожному звіті вказувати 5 вакансій. Разом з тим, невірно зазначення відповідачем кількості вакансій у звітах, само по собі не означає порушення вимог ст. 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні".

Крім того, навіть за умови невірного визначення відповідачем кількості робочих місць для працевлаштування інвалідів, це не призвело та не могло призвести до порушень чинного законодавства, оскільки на підприємство відповідача було направлено тільки одного інваліда, якого відповідач працевлаштував, а на інші робочі місця, створенні для працевлаштування інвалідів і відображених у звітах, центром зайнятості інваліди протягом 2010 р. не направлялись.

За таких обставин суд вважає, що позивачем не надано доказів встановлення будь-яких порушень чинного законодавства щодо виконання з боку відповідача нормативу робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів, тобто позивачем не доведено суду обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а тому на відповідача не може бути покладена відповідальність по сплаті фінансових санкцій та пені.

Питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішується, оскільки позивач звільнений від їх сплати у встановленому законом порядку.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 17, 94, 158, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства Україні, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 Кодексу адміністративного судочинства Україні, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Апеляційна скарга, подана після закінчення строків, установлених цією статтею, залишається без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Постанова в повному обсязі складена

5 грудня 2011 р.

Суддя А. О. Мороз