Справа № 2-а-3866/11
Суддя: Слободян Н. П.
Дата ухвалення: 2011-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-3866/ 2011 p.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2011 року суддя Іванківського районного суду Київської області Слободян Н.П., розглянувши у письмовому провадженні в смт. Іванків справу за адміністративними позовами ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до Управління Пенсійного фонду України в Іванківському районі Київської області про визнання дій незаконними та зобовязання нарахування і зобовязання зробити перерахунок пенсії

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду з вказаними позовами (обєднаними ухвалою суду в одне провадження) до відповідача. У позовних заявах зазначали, що відносяться до категорії «дитина війни», перебувають на обліку у відповідача, де отримують нараховану ним пенсію і мають право на отримання підвищення пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, передбаченої ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни».

Призначена пенсія не відповідає чинному законодавству, і підлягає перерахунку.

Позивачі письмово звернулися до відповідача за проведенням перерахунку, але їм було відмовлено.

Такі дії відповідача позивач вважає неправомірними, оскільки вони суперечать вимогам ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни», яка передбачає підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Тому позивачі просять визнати дії відповідача незаконними та зобовязати зробити відповідний перерахунок: ОСОБА_2, ОСОБА_4 , ОСОБА_5, ОСОБА_7 з 01.11.2007 року, ОСОБА_3 з 01.01.2006 року, ОСОБА_1 з 09.07.2007 року з подальшим нарахуванням у такому ж розмірі, ОСОБА_6 за піврічний період, що передує зверненню до суду, у позовах просили справу розглядати без їх участі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подав суду заперечення, у якому просив розглядати справу без його участі, при розгляді справи застосувати шестимісячний строк позовної давності, передбачений ст. 99 КАС України.

Дослідивши докази, що є у справі суд вважає, що позови підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що вони відносяться до категорії «Дитина війни» в розумінні ст. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», так як народилися: ОСОБА_1 02.07.1936 року, ОСОБА_7 02.05.1944 року, ОСОБА_6 10.01.1942 року, ОСОБА_5 20.05.1938 року, ОСОБА_4 10.08.1943 року, ОСОБА_3 31.01.1939 року, ОСОБА_2 09.09.1943 року.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» позивачі мають право на отримання державної соціальної підтримки, а саме підвищення до пенсій на 30% мінімальної пенсії за віком (в редакції Закону від 18.11.2004 р. № 2195-ІV, набрав чинності 01.01.2006 р.).

Задоволенню підлягають вимоги позивача в межах 6-місячного строку позовної давності ( від дати подання позову безпосередньо до суду чи з дати поштового штампу на конверті), на якому наполягає відповідач.

Підстав для поновлення пропущеного строку позовної давності суд не вбачає, оскільки позивачі щомісячно, отримуючи зазначену допомогу у меншому розмірі, ніж передбачено Законом, який був належним чином оприлюднений, мали знати про порушення своїх прав і мали можливість звернутися за захистом своїх прав раніше.

Щодо розрахункової величини мінімальної пенсії за віком, з якої необхідно рахувати підвищення до пенсії дітям війни в розмірі 30%, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

При цьому, ч. 3 ст. 28 цього ж Закону передбачено, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений частиною першою цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом.

Однак, враховуючи той факт, що Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» є єдиним законодавчим актом, який визначає розмір мінімальної пенсії за віком, та зважаючи на позицію Європейського Суду з прав людини, відповідно до якої держава не може посилатися на відсутність певного нормативного акту, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах, а громадяни повинні мати змогу покладатися на зобов'язання взяті державою, навіть якщо такі зобовязання містяться у законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії (Yvonne van Duyn v. Ноme Оffiсе (Саsе 41/74 vаn Duyn v. Ноme Оffiсе), суд вважає за можливе застосувати саме частину 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» для розрахунку зазначеного підвищення дітям війни. Крім того, в даному випадку мінімальний розмір пенсії за віком використовується не для визначення розміру будь-якої пенсії, а лише як розрахункова величина для визначення розміру щомісячної доплати до пенсії, передбаченої Законом України «Про соціальний захист дітей війни», оскільки цей Закон передбачає в якості критерію визначення розміру щомісячної доплати до пенсії саме із розрахунку мінімальної пенсії за віком, що на думку суду не суперечить вимогам ч. З ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Тому дії відповідача є незаконними у призначенні, перерахунку, сплаті пенсії та доплат до неї у меншому розмірі, ніж це передбачено Законом.

Суд вважає, що позовні вимоги не мають обмежуватися терміном, з метою захисту прав позивачів, оскільки на весь період дії чинної редакції ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» виплати мають здійснюватися у розмірі, нею передбаченому, і тому обмеження терміном змусить позивачів повторно звертатися до суду кожні пів року.

Позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача у майбутньому сплачувати додаткову пенсію відповідно до наведених норм Закону, суд вважає, безпідставними, оскільки такий спосіб захисту порушеного права, як зобов`язання вчинити певні юридичні дії у майбутньому не передбачений чинним законодавством України, тому позов в цій частині задоволенню не підлягає.

Позивачі підлягають звільненню від сплати судового збору, а також і відповідач, відповідно до ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України Про державне мито.

Керуючись ст. ст. 79, 122, 161-163, 256 ч.2 п.1 КАС України, ст. ст. 8, 19, 22, 46, 48, 152 Конституції України, ст.. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», Законом України Про Державний бюджет на 2008 рік, Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп від 22.05.2008 року, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати дій управління пенсійного фонду в Іванківському районі Київської області щодо нарахування і виплати доплат, як дитині війни ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 у розмірах менших, ніж передбачено Законом, незаконними.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Іванківської районі Київської області здійснити перерахунок та виплату перерахованих сум підвищення до пенсії відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком виходячи з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням вже виплачених сум ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_7 з 02.06.2010 року, ОСОБА_3 з 09.05.2010 року, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 з 06.06.2010 року,

В решті позовних вимог відмовити.

Допустити у справі негайне виконання.

Постанова може бути оскаржена до Київського Апеляційного Адміністративного суду через Іванківський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання її копії.

Суддя: