Справа № 2а-18392/11/2670
Суддя: Сорока М.О.
Дата ухвалення: 2015-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А

"07" жовтня 2015 р. м. Київ К/800/17341/13

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Сороки М.О.,
Леонтович К.Г.,
Чумаченко Т.А.,

провівши попередній розгляд адміністративної справи за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до Київської міської ради, треті особи - ОСОБА_7, ОСОБА_8, Акціонерне товариство «Холдингова компанія «Київміськбуд» про визнання рішення нечинним в частині, за касаційною скаргою ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 12 березня 2013 року, -

в с т а н о в и в:

У грудні 2011 року ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 звернулись до суду з вказаним позовом, в якому просили визнати нечинним пункт 3 рішення Київської міської ради VIIІ сесії VI скликання № 331/6547 від 06.10.2011«Про передачу акціонерному товариству холдингової компанії «Київміськбуд» земельних ділянок для будівництва житлових будинків та об'єктів соціально-побутового призначення, комплексного благоустрою території для суспільних потреб у 2-му мікрорайоні житлового масиву Позняки у Дарницькому районі м. Києва» в частині передачі земельної ділянки НОМЕР_1 площею 0,15 га, та заборонити вчиняти дії.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 квітня 2012 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано пункт 3 рішення Київської міської ради VIIІ сесії VI скликання № 331/6547 від 6 жовтня 2011 року «Про передачу акціонерному товариству холдингової компанії «Київміськбуд» земельних ділянок для будівництва житлових будинків та об'єктів соціально-побутового призначення, комплексного благоустрою території для суспільних потреб у 2-му мікрорайоні житлового масиву Позняки у Дарницькому районі м. Києва» в частині передачі акціонерному товариству холдингової компанії «Київміськбуд» земельної ділянки НОМЕР_1 площею 0,15 га по АДРЕСА_1, в м. Києві, на підставі рішення Дарницького районного суду міста Києва від 21 грудня 2006 року № 2-5403/2006 рік. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 12 березня 2013 року постанову суду першої інстанції скасовано. Прийнято нову постанову про відмову у задоволенні позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просять постанову суду апеляційної інстанції скасувати та залишити в силі постанову суду першої інстанції.

У запереченні на касаційну скаргу Акціонерне товариство «Холдингова компанія «Київміськбуд», посилаючись на законність постанови суду апеляційної інстанції, просить залишити її без змін.

З`ясувавши обставини справи в межах, передбачених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення касаційної скарги з таких підстав.

Встановлено, що 06.10.2011 Київською міською радою VIIІ сесії VI скликання від прийнято рішення № 331/6547 «Про передачу акціонерному товариству холдингової компанії «Київміськбуд» земельних ділянок для будівництва житлових будинків та об'єктів соціально-побутового призначення, комплексного благоустрою території для суспільних потреб у 2-му мікрорайоні житлового масиву Позняки у Дарницькому районі м. Києва», спірним в частині пунктом 3 якого вирішено:

передати акціонерному товариству холдинговій компанії «Київміськбуд», за умови виконання пункту 4 цього рішення, у короткострокову оренду на 5 років земельні ділянки загальною площею 0,84 га для будівництва житлових будинків та об'єктів соціально-побутового призначення, комплексного благоустрою території для суспільних потреб у 2-му мікрорайоні житлового масиву Позняки у Дарницькому районі (довідведення, V черга) у зв'язку з переходом права власності на житлові будинки, господарські будівлі та споруди (договори купівлі-продажу житлових будинків від 09.04.2010 № 1087, № 1091, від 19.10.2009 № 6210, від 26.10.2009 № 6584, договори купівлі-продажу часток житлових будинків від 28.05.2010 № 1412, № 1413, договори купівлі-продажу домоволодінь від 03.09.2009 № 4623, від 30.06.2010 № 1722, договори купівлі-продажу часток домоволодінь від 13.04.2010 № 1106, від 15.04.2010 № 1173, рішення Дарницького районного суду в м. Києві від 25.07.2005 справа № 2-4055/2005 рік, від 21.12.2006 справа № 2-5403/2006 рік та від 03.04.2008 справа № 2-1962/078), за рахунок міських земель, не наданих у власність чи користування, в тому числі, зокрема, ділянку НОМЕР_1 площею 0,15 га.

Ухвалюючи рішення, суди попередніх інстанцій виходили з того, що спір у цій справі є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів.

При касаційному перегляді судових рішень у справі колегія суддів Вищого адміністративного суду України виходить з наступного.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі «Zand v. Austria» від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з «…» питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів «…». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, вирішує спір, що підлягає розгляду судом іншої юрисдикції.

Згідно з частиною другою статті 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 17 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС).

Отже, до юрисдикції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Статтею 80 Земельного кодексу України установлено, що суб'єктами права власності на землю є, зокрема, територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності.

За змістом статей 2 та 5 вказаного кодексу міська рада при здійсненні повноважень власника землі є рівноправним суб'єктом земельних відносин.

Вирішуючи спір по суті, суди залишили поза увагою те, що у відносинах, які склалися між сторонами, відповідач як власник землі вільний у виборі суб'єкта щодо надання йому права оренди земельної ділянки в порядку, встановленому законом, при цьому він не здійснював владних управлінських функцій.

Враховуючи наведене, суди дійшли помилкового висновку, що позов, предметом якого є перевірка правильності формування волі однієї зі сторін стосовно розпорядження землею та передачі відповідних прав щодо неї, може бути розглянуто за правилами КАС.

Аналогічний висновок щодо застосування вищезазначених норм матеріального права міститься у постановах Верховного Суду України від 11 листопада 2014 року (справа № 21-493а14) та від 9 грудня 2014 року (справа № 21-308а14).

Відповідно до частини 1 статті 244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

За змістом частини 1 статті 15 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Згідно з частиною 1 статті 228 КАС України суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі з підстав, встановлених статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Керуючись ст. ст. 157, 220, 220-1, 223, 228, 230, 231 КАС України, суд,-

ухвалив:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 квітня 2012 року і постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 12 березня 2013 року - скасувати.

Закрити провадження у адміністративній справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до Київської міської ради, треті особи - ОСОБА_7, ОСОБА_8, Акціонерне товариство «Холдингова компанія «Київміськбуд» про визнання рішення нечинним в частині.

Роз'яснити позивачам право на звернення до суду в порядку цивільного судочинства.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237, 238, 239-1 КАС України.

Судді: