Справа № 2а-7672/10/0870
Суддя: Каракуша Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2010-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2010 року < ОСОБА_1 > Справа № 2а-7672/10/0870

10 год. 10 хв.

Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Каракуші С.М.

при секретарі Запарі О.І.

за участю представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу

ВСТАНОВИВ:

Південним міжрайонним центром зайнятості подано адміністративний позов до фізичної особи ОСОБА_2 (далі відповідач) про стягнення незаконно отриманого матеріального забезпечення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач звернулась до Південного міжрайонного центру зайнятості за сприянням у працевлаштуванні 15.04.2009 і була зареєстрована як особа, яка шукає роботу. З 22.04.2009 їй надано статус безробітної та призначена допомога по безробіттю без урахування страхового стажу. 29.09.2010 позивачем була отримана довідка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, з якої стало відомо, що ОСОБА_2 зареєстрована як фізична особа підприємець, тому відповідач на момент реєстрації у Південному міжрайонному центрі зайнятості відносилась до категорії зайнятого населення і не мала права на отримання допомоги по безробіттю. Зазначає, що з 09.05.2009 по 03.05.2010 відповідачем були отримані виплати на загальну суму 9995 грн. 19 коп., яку позивач просить стягнути як незаконно отримане матеріальне забезпечення.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, надала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві.

Відповідач у судовому засіданні проти задоволення адміністративного позову заперечила, про що надала суду письмові заперечення до позову. У яких вказала, що з липня 2004 року вона ніякої підприємницької діяльності не вела, ніяких коштів не отримувала, податки, відповідно, не сплачувала і звіти до Державної податкової інспекції не надавала. Також вказує, що відповідно до ч.2 ст. 46 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичної осіб підприємців» неподання протягом року органам державної податкової служби податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону є підставою для постановлення судового рішення про припинення підприємниць діяльності фізичної особи підприємця. Бездіяльність Державної податкової інспекції Шевченківського району м. Запоріжжя в цьому питанні протягом майжє пяти років дала відповідачу підстави вважати, що процедура припинення її реєстрації як фізичної особи підприємця проведена. Саме тому коли 08.04.2009 відповідач була звільнена з останнього місця роботи ЗАТ «ЗАЗ» за ст. 40 п. 1 Кодексу законів про працю України (скорочення штатів), після чого звернулась до Південного міжрайонного центру зайнятості за допомогою в працевлаштуванні, 22.04.2009 отримала статус безробітного і з травня 2009 року почала отримувати допомогу по безробіттю. Також відповідачка повідомила, що в липні 2010 року дізналась про відкриття провадження у справі за позовом Державної податкової інспекції про припинення її реєстрації, як фізичної особи підприємця. 27.07.2009 відповідач звернулась до державного реєстратора Виконавчого комітету Запорізької міської ради де її повідомили, що подана нею заява про припинення підприємницької діяльності фізичної особи підприємця не набрала чинності в звязку з невідповідністю формі, передбаченій законодавством. Бажаючи припинити судовий процес, відповідач надала державному реєстратору картку відповідної форми (№12) про внесення до державного реєстру рішення про припинення підприємниць діяльності. Але зважаючи на той факт, що в липні 2010 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб не було включено відомостей про ОСОБА_2 як фізичну особу підприємця, державний реєстратор запропонувала відповідачці надати реєстраційну картку форми №6 (включення), що і було зроблено відповідачкою. Саме 27.07.2010 до ЄДР було внесено запис 1 №0059414, про внесення рішення фізичної особи підприємця про припинення підприємницької діяльності. Просила суд відмовити в задоволені позову в повному обсязі.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що 15.04.2009 до Південного міжрайонного центру зайнятості звернулась ОСОБА_2 для сприяння у працевлаштуванні.

22.04.2009 ОСОБА_2 подала заяву на імя директора Правобережного міськрайонного центру зайнятості, у якій просила до вирішення питання про працевлаштування надати статус безробітного з виплатою допомоги по безробіттю. У заяві зазначено, що відповідач не має заробітку та інших передбачених доходів; не є підприємцем, не є найманим працівником, не працює за договором цивільно-правового характеру , не одержує пенсію, у разі переплати допомоги по безробіттю зобовязується повернути сплачену суму, зобовязується своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати та забезпечення соціальними послугами.

На підставі особистої заяви та витягу із наказів про прийняті рішення по особі директора Правобережного міськрайонного центру зайнятості від 30.08.2010 ПК №41500002 ОСОБА_2 надано статус безробітного та призначена допомога по безробіттю без урахування страхового стажу відповідно до пп. 2, 4 ст. 22, п. 2 ст. 23 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» №1533ІІІ від 02.03.2000 та п. 2.7, 2.9 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 20 листопада 2000 р. N 307, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 грудня 2000 р. за N 915/5136.

Відповідно до п. 2, 4 ст. 22 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» №1533ІІІ від 02.03.2000, особи, визнані в установленому порядку безробітними, які протягом 12 місяців, що передували початку безробіття, працювали менше 26 календарних тижнів, а також особи, які бажають відновити трудову діяльність після тривалої (більше 6 місяців) перерви, та застраховані особи, звільнені з останнього місця роботи з підстав, передбачених статтею 37, пунктами 3, 4, 7, 8 статті 40, статтями 41 і 45 Кодексу законів про працю України, мають право на допомогу по безробіттю без урахування страхового стажу.

Загальна тривалість виплати допомоги по безробіттю не може перевищувати 360 календарних днів протягом двох років. Для осіб передпенсійного віку (за 2 роки до настання права на пенсію) тривалість виплати допомоги по безробіттю не може перевищувати 720 календарних днів.

Правобережний міськрайонний центр зайнятості під час обміну даними з ДПІ було отримано відомості про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця ОСОБА_2

Таким чином на момент реєстрації в службі зайнятості відповідач відносилась до зайнятої категорії населення і не мала права отримувати допомогу по безробіттю.

Згідно п.2 ст.36 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 02.03.2000 №1533-ІІІ, застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.

Згідно пп. а п. 3 ст. 1 Закону України "Про зайнятість населення" відповідач відноситься до категорії зайнятого населення. Згідно ст. 2 Закону України "Про зайнятість населення" безробітні - це громадяни працездатного віку, які через відсутність роботи не мають заробітку або інших передбачених законодавством доходів.

Даний факт, відповідачем приховано, що підтверджую незаконність отримання допомоги по безробіттю.

У зв'язку з тим, що вона була зареєстрована в установленому порядку як безробітна у Правобережному міськрайонному центрі зайнятості, ОСОБА_2, відповідно до ст. 36 п.2 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", зобов'язана своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їй матеріального забезпечення та надання соціальних послуг.

Відповідно до п. 20 Постанови КМУ "Про затвердження порядку реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних" № 219 від 14.02.2007, громадяни зареєстровані як такі, що шукають роботу та безробітні, знімаються з обліку з дня працевлаштування (самостійно або за направленням центру зайнятості), в тому числі на сезонні роботи, державної реєстрації фізичної особи підприємця, укладення договору цивільно-правового характеру, предметом якого є діяльність, спрямована на виконання власними силами робіт, надання послуг тощо. При цьому в картці робиться запис про прийняття на роботу, зазначаються дата і номер наказу, дата видачі та номер реєстраційного свідоцтва, дата укладення договору цивільно - правового характеру.

Відповідно п.п. 5.5 п. 5 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України 20.11.2000 № 307 - виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі працевлаштування безробітного, зайняття підприємницькою або іншою діяльністю пов'язаною з одержання доходу безпосередньо від цієї діяльності, виконання робіт (послуг) за цивільно - правовими угодами (з дня працевлаштування, державної реєстрації як суб'єкта підприємницької діяльності або іншої діяльності, виконання робіт (послуг) за цивільно - правовими угодами).

Відповідно до довідки, наданої Правобережним міськрайонним центром зайнятості за період перебування на обліку з 09.05.2009 по 03.05.2010 ОСОБА_2 була виплачена допомога по безробіттю у розмірі 9 995 грн. 19 коп. (відповідно до розрахунку з 9 травня 2009 року по 3 травня 2010 року).

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про зайнятість населення», безробітними визнаються працездатні громадяни працездатного віку, які через відсутність роботи не мають заробітку або інших передбачених законодавством доходів і зареєстровані у державній службі зайнятості як такі, що шукають роботу, готові та здатні приступити до підходящої роботи. Безробітними визнаються також інваліди, які не досягли пенсійного віку, не працюють та зареєстровані як такі, що шукають роботу.

Згідно п.3 ст.36 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 02.03.2000 №1533-ІІІ сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Оскільки на час розгляду справи відповідачкою доказів сплати зазначених сум не надано, позовні вимоги позивача є законними та підтвердженими зібраними у справі доказами.

Згідно п.4 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах, в яких позивачем є субєкт владних повноважень, а відповідачем фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 94, 158, 161-163 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Південного міжрайонного центру зайнятості 9995 (девять тисяч девятсот девяносто пять) грн. 19 коп. (одержувач Запорізький міський центр зайнятості, ОКПО 03491412, банк одержувача Головне УДК у Запорізькій області, МФО 813015, р/р 1007, код утримувача 20482573).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя С.М. Каракуша