Справа № 811/3695/13-а
Суддя: Панталієнко П.В.
Дата ухвалення: 2015-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у складі:

головуючогоПанталієнка П.В.,
суддів:Гриціва М.І., Коротких О.А., Кривенди О.В., Кривенка В.В., Маринченка В.Л., Прокопенка О.Б., Самсіна І.Л., Терлецького О.О., -

розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом приватного підприємства «Імексмаш» (далі - Підприємство) до Кіровоградської митниці Міністерства доходів і зборів України (далі - Митниця) про скасування рішення,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2013 року Підприємство звернулося до суду з позовом, у якому просило скасувати рішення Митниці від 10 вересня 2013 року № КТ-901-0035-2013 про визначення коду товару.

На обґрунтування позовних вимог вказало, що за умовами контракту від 26 червня 2008 року № 643/12217395/125 (далі - Контракт), укладеного між Підприємством та

ЗАТ НВП «Восход», на митну територію України з Росії ввезено хлібопекарне обладнання, а саме частини обладнання для виробництва хлібобулочних виробів, діжа підкатна циліндрична Д-160 - 2 шт. за кодом «частини», до якої входять частини машин цієї товарної позиції, використовувані в процесі безперервного випікання хліба.

Однак, на думку Митниці, діжу підкатну Д-160 до машини тістомісильної «Прима-160» - слід класифікувати в товарній підкатегорії як таку, що призначена для транспортування продукції на хлібопекарних підприємствах, оснащена маневровою кареткою з вмонтованими колесами.

Суди встановили, що Підприємство на підставі Контракту ввезло на митну територію України хлібопекарне обладнання - діжі підкатні циліндричні Д-160 - 2 шт. Митне оформлення вказаного товару здійснено за кодом за вантажною митною декларацією (далі - ВМД ) № 901050000/2013/0007815.

У ході митного оформлення відповідач прийняв оскаржуване рішення від

10 вересня 2013 року № КТ-901-0035-2013, яким код товару, вказаний позивачем у ВМД , змінено з на .

Суди також установили, що у графі 31 (опис товару) ВМД товар визначено як частини обладнання для виробництва хлібобулочних виробів: діжа підкатна циліндрична Д-160, 2 шт. Нові. Об'єм діжі: 160 л, мінімальна маса тіста - 3 кг/заміс, максимальна маса тіста - 100 кг/заміс. Призначена «діжа підкатна»: для виготовлення, транспортування опари, бродіння тіста після кінцевого замісу (в разі наявності такої технологічної операції), транспортування готового тіста на хлібопекарних підприємствах, малих пекарнях у складі машини тістомісильної «Прима-160». Виготовлена «діжа підкатна» з товстостінної нержавіючої сталі, має шестерню приводу кругового обертання. Встановлена віссю обертання на маневрову каретку. Маневрова каретка оснащена трьома колесами, одне з яких направляюче розміщено в поворотній вилці. Код товару -.

Крім того, доповнення форми МД-6 до вищевказаної декларації містить додатковий опис товару, а саме: «товар № 4 Графа 31 призначена «діжа» для тіста на хлібопекарних підприємствах, малих пекарнях у складі машини тістомісильної

«Прима-160». Виготовлена «діжа підкатна» з товстостінної нержавіючої сталі, має шестерню приводу кругового обертання. Встановлена віссю обертання на маневрову каретку. Маневрова каретка оснащена трьома колесами, одне з яких направляюче розміщено в поворотній вилці. Заводські номери 225, 226».

Кіровоградський окружний адміністративний суд постановою від 20 грудня

2013 року позов задовольнив.

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд постановою від 18 березня

2014 року скасував рішення суду першої інстанції та ухвалив нове - про відмову в позові.

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 27 листопада 2014 року рішення суду апеляційної інстанції залишив без змін.

15 червня 2015 року Підприємство звернулося до Верховного Суду України із заявою про перегляд вказаного рішення Вищого адміністративного суду України, з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

У заяві Підприємство посилається на неоднакове застосування судом касаційної інстанції статті 67 Митного кодексу України (далі - МК), розділів ХVI, XVII Пояснень до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, затверджених наказом Міністерства доходів і зборів України від 14 січня 2014 року № 15 (далі - Пояснення до УКТ ЗЕД, УКТ ЗЕД, відповідно), що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

На обґрунтування заяви додано копію ухвали Вищого адміністративного суду України від 7 жовтня 2014 року у справі № К/800/34648/14, яка, на думку Підприємства, підтверджує неоднакове правозастосування судом касаційної інстанції.

У цій справі суд касаційної інстанції погодився з висновками судів попередніх інстанцій про задоволення позовних вимог з огляду на те, що відповідно до положень пункту (е) частини другої розділу XVII «Засоби наземного транспорту, літальні апарати, плавучі засоби і пов'язані з транспортом пристрої та обладнання» Закону України від

5 квітня 2001 року № 2371-ІІІ «Про митний тариф України» (далі - Закон № 2371-ІІІ, у редакції Закону України від 21 грудня 2010 року № 2829-VI «Про внесення змін до Закону України «Про Митний тариф України») терміни «частини» та «частини і пристрої» не застосовуються до виробів, зазначених далі, незалежно від того, можуть чи не можуть вони бути ідентифіковані як вироби, призначені для товарів цього розділу машин або устаткування товарних позицій 8401-8479 і частин до них; виробів товарної позиції 8481 або 8482, якщо вони є основною частиною двигунів чи силових установок.

Натомість у справі, яка розглядається, Вищий адміністративний суд України погодився із висновком суду апеляційної інстанції щодо правомірності рішення Митниці про зміну коду задекларованого товару «діжа підкатна» Д-160, який був класифікований Підприємством за кодом , а Митницею - за кодом , оскільки «діжа підкатна» за своїми технічними характеристиками призначена для транспортування продукції на хлібопекарних підприємствах.

Ухвалою Верховного Суду України від 22 червня 2015 року суддя-доповідач відкрив провадження у справі, рішення в якій просить переглянути заявник.

Вирішуючи питання про усунення неоднакового застосування зазначених норм матеріального права, колегія суддів виходить із такого.

Згідно зі статтею 69 МК товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто визначаються коди товарів відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в

УКТ ЗЕД.

Митні органи здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД.

На вимогу посадової особи митного органу декларант або уповноважена ним особа зобов'язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них.

У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів митний орган має право самостійно класифікувати такі товари.

Як складний випадок класифікації товару розуміють випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.

Рішення митних органів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов'язковими. Такі рішення оприлюднюються у встановленому законодавством порядку. У разі незгоди з рішенням митного органу щодо класифікації товару декларант або уповноважена ним особа має право оскаржити це рішення у порядку, встановленому главою 4 цього Кодексу.

Відповідно до Порядку роботи відділу митних платежів, підрозділу митного оформлення митного органу та митного поста при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30 травня 2012 року № 650 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 2 липня 2012 року за № 1085/21397; далі - Порядок), контроль правильності класифікації товарів - це перевірка правильності опису товару та відповідного йому коду в митній декларації вимогам Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД під час проведення процедур його митного контролю та митного оформлення.

Згідно з Порядком декларант або уповноважена ним особа класифікує товари згідно з УКТ ЗЕД при їх декларуванні відповідно до статті 69 МК, а посадові особи митного поста здійснюють контроль правильності класифікації товарів під час проведення митних формальностей при митному оформленні товарів.

Контроль правильності класифікації товарів здійснюється, зокрема, шляхом перевірки відповідності відомостей про товар та коду товару згідно з УКТ ЗЕД, заявлених у митній декларації, відомостям про товар (найменування, опис, визначальні характеристики для класифікації товарів тощо), зазначеним у наданих для митного контролю документах, шляхом перевірки дотримання вимог Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД з урахуванням Пояснень до УКТ ЗЕД, рекомендацій, розроблених центральним органом виконавчої влади у сфері митної справи відповідно до вимог

статті 68 Кодексу.

Відповідно до статті 67 МК в УКТ ЗЕД товари систематизовано за розділами, групами, товарними позиціями, товарними підпозиціями, найменування і цифрові коди яких уніфіковано з Гармонізованою системою опису та кодування товарів.

Для докладнішої товарної класифікації використовуються сьомий, восьмий, дев'ятий та десятий знаки цифрового коду.

Структура десятизнакового цифрового кодового позначення товарів в УКТ ЗЕД включає код групи (перші два знаки), товарної позиції (перші чотири знаки), товарної підпозиції (перші шість знаків), товарної категорії (перші вісім знаків), товарної підкатегорії (десять знаків).

Згідно з Законом № 2371-III група 87 входить до розділу XVII «Засоби наземного транспорту, літальні апарати, плавучі засоби і пов'язані з транспортом пристрої та обладнання» і включає «Засоби наземного транспорту, крім залізничного або трамвайного рухомого складу, їх частини та обладнання».

Пунктом (а) частини четвертої примітки до зазначеного розділу встановлено, що у цьому розділі транспортні засоби, спеціально сконструйовані для переміщення на дорогах чи коліях, слід класифікувати у товарних позиціях групи 87.

Відповідно до Закону № 2371-III до товарної підкатегорії 8716 80 00 00 віднесено «інші транспортні засоби».

Відповідно до цього ж Закону група 84 «Реактори ядерні, котли, машини, обладнання і механічні пристрої; їх частини» входить до розділу XVI «Машини, обладнання та механізми; електротехнічне обладнання; їх частини; звукозаписувальна та звуковідтворювальна апаратура, апаратура для запису або відтворення телевізійного зображення і звуку, їх частини та приладдя». До товарної позиції 8438 включено «Обладнання для промислового приготування виробництва харчових продуктів чи напоїв, не включене до інших угруповань, крім обладнання для екстрагування або виробництва тваринних чи нелетких рослинних жирів, або олій». Товарна підпозиція 843810 охоплює «Обладнання для виробництва хлібобулочних виробів, макаронів, спагеті або подібних виробів», а до товарної підкатегорії віднесено «частини» такого обладнання.

Суди встановили, що Підприємство при декларуванні класифікувало товар «діжа підкатна» за товарною підкатегорією , оскільки згідно з описом, наведеним у відомостях про товар, вона є частиною обладнання для виробництва хлібобулочних виробів і її цільовим призначенням є виготовлення, транспортування опари, бродіння тіста після кінцевого замісу. Згідно з додатковим описом товару «діжа підкатна» призначена для транспортування готового тіста на хлібопекарних підприємствах, малих пекарнях у складі машини тістомісильної «Прима-300».

За таких обставин, ураховуючи визначальні характеристики товару «діжа підкатна», колегія суддів вважає, що висновок суду касаційної інстанції щодо неналежності спірного товару до коду УКТ ЗЕД не ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права.

Слід також зазначити, що Верховний Суд України аналогічний правовий висновок висловив, зокрема, у постанові від 14 квітня 2015 року у справі № 21-115а15.

Враховуючи викладене, а також те, що при вирішенні спору у справі, що розглядається, суд касаційної інстанції, залишаючи в силі рішення суду апеляційної інстанції, неправильно застосував норми матеріального права, про які йдеться у заяві, рішення цих судів підлягають скасуванню із залишенням у силі постанови Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2013 року, що була помилково скасована судом апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 241-243 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України

п о с т а н о в и л а:

Заяву приватного підприємства «Імексмаш» задовольнити.

Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від

18 березня 2014 року та ухвалу Вищого адміністративного суду України від 27 листопада 2014 року скасувати, а постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2013 року залишити в силі.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає, крім випадку, встановленого пунктом 3 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий П.В. Панталієнко Судді: М.І. Гриців О.А. Коротких О.В. Кривенда В.В. Кривенко В.Л. Маринченко О.Б. Прокопенко І.Л. Самсін О.О. Терлецький