Справа № 809/2565/15
Суддя: Затолочний Віталій Семенович
Дата ухвалення: 2015-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2015 року Справа № 876/7788/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Затолочного В.С.,

суддів Каралюса В.М., Матковської З.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮСТ. Сервіс» на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03.07.2015 року у справі за поданням Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮСТ. Сервіс» про стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

Державна податкова інспекція у м. Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області звернулася до суду з поданням про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮСТ. Сервіс» податкового боргу.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03.07.2015 року подання задоволено повністю, стягнуто з рахунків відповідача, відкритих у банківських установах, які обслуговують такого платника, на користь бюджету кошти для погашення податкового боргу в сумі 289257грн.

Дане судове рішення оскаржив відповідач, просить скасувати його та винести нове про відмову в позові.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що податковий орган не надсилав відповідачу вимогу про сплату податкового боргу. Крім того, податковий борг було сплачено на час звернення ДПІ до суду.

Справа розглядалася в порядку письмового провадження.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач зареєстрований як юридична особа, взятий на облік як платник податків, є платником податку на додану вартість та у відповідності до пункту 16.1.4 статті 16 Податкового кодексу України несе обов'язок по сплаті податків та зборів у строки та розмірах встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 183-3 Кодексу адміністративного судочинства України, провадження у справах за зверненням органів доходів і зборів при здійсненні ними передбачених законом повноважень здійснюється на підставі їх подання щодо стягнення коштів за податковим боргом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

У відповідності до пункту 14.1.175 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Судом першої інстанції встановлено наявність податкового боргу у відповідача в розмірі 289257,00 гривень зі сплати грошових зобов'язань з податку на додану вартість, що підтверджується поданою відповідачем податковою декларацією з податку на додану вартість.

На момент виникнення обов'язку із сплати податку на додану вартість за травень 2015 року у відповідача був наявний непогашений податковий борг з інших податкових платежів та за інші періоди в тому числі й такий податковий борг, щодо сум якого податковою інспекцією надіслано податкову вимогу форми "Ю" за № 39-11 від 10.01.2014року. ( а.с.8).

Пунктом 59.5. статті 59 Кодексу передбачено, у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги.

Як наслідок, заявником внесено подання протягом двадцяти чотирьох годин з моменту закінчення шістдесятиденного строку встановленого пунктом 95.2 статті 95 Податкового кодексу України, завершення перебігу якого є обставинами, що зумовлюють звернення до адміністративного суду з вказаним поданням.

Також судом першої інстанції встановлена відсутність спору щодо правовідносин, існування яких є передумовою виникнення підстав для застосування спеціальних заходів, перелічених у статті 183-3 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки податковий обов'язок зі сплати податку на додану вартість в розмірі 289257,00 грн. самостійно узгоджений поданою відповідачем податковою декларацією за травень 2015 року.

У відповідності до пункту 36.1 статті 36 Податкового кодексу України податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Згідно статті 31 Податкового кодексу України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов'язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Згідно статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що відповідачем не виконано обов'язку зі сплати в порядку та розмірах, встановлених законом податку на додану вартість та допущено утворення податкового боргу в розмірі 289257,00 гривень.

Відповідно підпункту 20.1.18. пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Отже, доводи апеляційної скарги не відповідають законодавству України та не можуть бути підставою для їх задоволення.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції відповідає обставинам справи, наявним в ній доказам, прийнята з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для її скасування колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮСТ. Сервіс» залишити без задоволення.

Постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03.07.2015 року у справі № 809/2565/15 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В.С. Затолочний

Судді В.М. Каралюс

З.М. Матковська