Справа № 2а-641/12/2670
Суддя: Шейко Т.І.
Дата ухвалення: 2012-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

20 січня 2012 року № 2а-641/12/2670

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Шейко Т.І., розглянувши позовну заяву і додані до неї матеріали

за позовом ОСОБА_1
до Святошинський районний суд м. Києва
про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії
встановила:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва в порядку адміністративного судочинства з позовом до Відповідача, в якому просить:

- визнати протиправними дії відповідача Святошинського районного суду м. Києва щодо невиконання вимог закону : ч.1 ст. 27, ч. 3,5 ст. 197 ЦПК України при проваджені в справі за зустрічним позовом ОСОБА_2 до КП УЖК (КП ДУОЖГ) Святошинського району м. Києва про визнання права на житлове приміщення;

- зобовязати відповідача Святошинський районний суд м. Києва вчинити дії щодо видачі ОСОБА_1, належно здійснену копію технічного запису судових засідань за період 2008-2011 року в справі за зустрічним позовом ОСОБА_2 до КП УЖГ (КП ДУОЖГ) Святошинського району м. Києва про визнання права на житлове приміщення, а також надати можливість прослухати в приміщенні суду технічний запис по розгляду зазначеної справи та здійснити роздрукування технічного запису судових засідань по даній справі за зустрічним позовом.

Відповідно до частини 2 статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави, зокрема, для відмови у відкритті провадження в адміністративній справі.

Статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у звязку з здійсненням субєктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у звязку з публічним формуванням субєкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.17 Кодексу адміністративного судочинства України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Пунктом 4.2 рішення Конституційного Суду України № 6-рп/2001 від 23.05.2001 (Справа за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень абзаців третього, четвертого, п'ятого статті 248-3 Цивільного процесуального кодексу України та за конституційними зверненнями громадян ОСОБА_3 і ОСОБА_4 щодо офіційного тлумачення положення абзацу четвертого статті 248-3 Цивільного процесуального кодексу України (справа щодо конституційності статті 248-3 ЦПК України)) визначено, що відповідно до ч.1 ст. 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. При здійсненні правосуддя судді незалежні і підкоряються лише закону (ч.1 ст. 129 Конституції України). Виключно законами України визначаються судоустрій і судочинство. Порядок здійснення правосуддя регламентується відповідним процесуальним законодавством України. Процесуальні акти і дії суддів, які стосуються вирішення питань підвідомчості судам спорів, порушення і відкриття справ, підготовки їх до розгляду, судовий розгляд справ у першій інстанції, в касаційному і наглядовому порядку та прийняття по них судових рішень належать до сфери правосуддя і можуть бути оскаржені лише в судовому порядку відповідно до процесуального законодавства України. Позасудовий порядок оскарження актів і дій суддів, які стосуються здійснення правосуддя, неможливий.

Відповідно до ч. 2 п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України Про незалежність судової влади№8 від 13.06.2007р. виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається, і суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом.

Порядок здійснення технічного запису, надання роздруківок технічного запису судового засідання, відтворення запису, визначені положеннями ст. 197 Цивільно процесуального кодексу України зокрема, ч. 5 цієї статті встановлено, що за клопотанням особи, яка бере участь у справі, може бути за плату здійснено повне або часткове роздрукування технічного запису судового засідання за розпорядженням головуючого. Особа, яка бере участь у справі, має право отримати копію інформації з носія, на який здійснювався технічний запис цивільного процесу.

Таким чином, враховуючи те, що позовні вимоги позивачки зводяться до оскарження ним процесуальних дій відповідача, слід дійти висновку, що даний спір не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, оскільки Святошинський районний суд міста Києва, при розгляді справи не є субєктом владних повноважень, який здійснює владні управлінські функції, в розумінні зазначених вище статей Кодексу адміністративного судочинства України, і не може бути відповідачем у справі про оскарження їх рішень, дій чи бездіяльності, вчинених у звязку з розглядом судових справ.

Відповідно до вимог статті 109 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

На підставі наведеного, керуючись п.1 ч.1 ст.109, ст. 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя Окружного адміністративного суду міста Києва, -

ухвалила:

1.Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі.

2.Ухвалу про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі з позовними матеріалами направити позивачу.

Ухвала про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі може бути оскаржена особою, яка подала позовну заяву в порядку, визначеному ст.ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.І. Шейко