Справа № 816/3259/15
Суддя: Бондар В.О.
Дата ухвалення: 2015-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2015 р.Справа № 816/3259/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бондара В.О.

Суддів: Кононенко З.О. , Калитки О. М.

за участю секретаря судового засідання Вовченко І.В

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 17.08.2015р. по справі № 816/3259/15

за позовом ОСОБА_1

до Реєстраційної служби Семенівського районного управління юстиції Полтавської області треті особи Товариство з обмеженою відповідальністю "Саундерс Агро" , Устимівська сільська рада Семенівського району Полтавської області , Семенівський РВ УМВС України Полтавськійї області

про скасування державної реєстрації права оренди,

ВСТАНОВИЛА:

12 серпня 2015 року, ОСОБА_1 ( далі - позивач) звернувся до суду з позовною заявою до Реєстраційної служби Семенівського районного управління юстиції Полтавської області ( далі - відповідач) треті особи, які не заявляються самостійних вимог на предмет спору - Товариство з обмеженою відповідальністю "Саундерс Агро", Устимівська сільська рада Семенівського району Полтавської області, Семенівський РВ УМВС України в Полтавській області про скасування державної реєстрації за номером 2086663 від 12.08.2013 права оренди ТОВ "Саундерс Агро" до 21.03.2062 року належної йому земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_2 на підставі договору оренди №С-0002 від 21.03.2013.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 17.08.2015 року позовну заяву ОСОБА_1 до Реєстраційної служби Семенівського районного управління юстиції Полтавської області, треті особи, які не заявляються самостійних вимог на предмет спору - Товариство з обмеженою відповідальністю "Саундерс Агро", Устимівська сільська рада Семенівського району Полтавської області, Семенівський РВ УМВС України в Полтавській області про скасування державної реєстрації права оренди залишено без розгляду.

Повернуто ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) з Державного бюджету України сплачену згідно квитанції №0.0.420172760.1 від 11.08.2015 (дата валютування 12.08.2015) суму судового збору в розмірі 73,08 грн.

Позивач, не погодившись із судовим рішенням, подав апеляційну скаргу.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, позивач посилається на те, що залишаючи без розгляду позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов до неправомірного висновку про пропуск позивачем встановленого законом строку на звернення до суду.

Сторони в судове засідання не з'явились, були повідомлені належним чином.

Апеляційна скарга розглядається відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду, що ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовними вимогами щодо скасування державної реєстрації за №2086663 від 12.08.2013 права оренди ТОВ "Саундерс Агро" на належну йому на праві власності земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_2 на підставі договору оренди №С-0002 від 21.03.2013 терміном до 21.03.2062 року.

Як вбачається з матеріалів справи та зазначено позивачем, державну реєстрацію права оренди вказаної земельної ділянки за ТОВ "Саундерс Агро" проведено відповідачем ще 12.08.2013 на підставі договору оренди №С-0002 від 21.03.2013. Дізнавшись про вчинення по відношенню до нього кримінального правопорушення, яке полягало у підробці його підпису у договорі оренди земельної ділянки №С-0002 від 21.03.2013, який слугував підставою для здійснення реєстраційною службою державної реєстрації права оренди за ТОВ "Саундерс Агро" належної йому земельної ділянки, він 27.05.2014 звернувся до Семенівського РВ УМВС України в Полтавській області з відповідною заявою.

Відповідно до витягу з кримінального провадження №0000159, за заявою ОСОБА_1 до ЄРДР 27.05.2014 внесено відомості щодо підроблення невстановленою особою 12.08.2013 підпису від імені ОСОБА_1 у договорі оренди земельної ділянки розміром 3,83 га, який було укладено між останнім та ТОВ "Саундерс Агро".

Відтак, про проведення державної реєстрації права оренди за ТОВ "Саундерс Агро" на належну ОСОБА_1 земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_2 позивачу було відомо ще у травні 2014 року. І саме в травні 2014 року, з посиланням на підроблення його підпису в договорі оренди, позивач звернувся з відповідною заявою до Семенівського РВ. Тобто, про порушення свого права позивач був обізнаний ще в травні 2014 року.

Залишаючи без розгляду позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позивачем без поважних причин пропущено встановлений законодавством процесуальний строк звернення до суду.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Правовідносини з приводу строків звернення до адміністративного суду унормовані ст. 99 КАС України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Правовідносини в даній справі повинні розглядатися, в першу чергу, виходячи з правомірності або неправомірності дій чи бездіяльності органу владних повноважень, на звернення для оскарження яких Кодексом адміністративного судочинства передбачено 6 місяців.

Колегія суддів зазначає, що практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс та інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

Таким чином, для вирішення питання про наявність або відсутність пропуску строку звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів особи необхідно з'ясувати, яким саме рішенням, дією чи бездіяльністю порушені права цієї особи, коли розпочався перебіг цього строку.

Вказаний позов надійшов на адресу суду 12.08.2015 року, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції суду на адміністративному позові, тобто з порушенням встановленого законодавством шестимісячного строку звернення до суду.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що матеріали справи свідчать, що позивач був обізнаний ще в травні 2014 року.

Відповідно до ст. 100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Згідно із ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В силу приписів ч. 4 ст. 11 КАС України суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Вирішуючи питання про поважність причин пропущення строку звернення до суду з даним позовом, колегія суддів виходить з того, що поважними визнаються лише такі причини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами, тобто, які б об'єктивно та істотно перешкоджали його зверненню до суду та не залежали від його волевиявлення.

Однак позивачем, як під час розгляду справи у суді першої інстанції так і під час її апеляційного перегляду, не було надано жодних належних та допустимих доказів наявності об'єктивних причин, що перешкоджали йому своєчасно звернутися до суду з відповідним позовом про захист свого порушеного права, а судом в ході судового розгляду не встановлено.

Колегія суддів звертає увагу на те, що встановлення процесуальних строків законом та судом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності у позивача поважних пропуску строку звернення до суду, та як наслідок правомірності залишення частини позовних вимог без розгляду.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Колегія суддів зазначає, що позивачем, в порушення вищезазначених вимог, не було надано належних та допустимих доказів, в підтвердження факту поважності пропуску строку звернення до суду із даним позовом.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта, позивача у справі.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 17.08.2015р. по справі № 816/3259/15 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Бондар В.О.
Судді(підпис) (підпис) Кононенко З.О. Калитка О.М.
Повний текст ухвали виготовлений 12.10.2015 р.