Справа № 804/16654/14
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2015-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
і м е н е м У к р а ї н и
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сафронової С.В.
суддів: Чепурнова Д.В. Поплавського В.Ю.
за участю секретаря судового засідання: Олійник Р.І.
13.10.2014 року ОСОБА_1 звернувся суду першої інстанції з адміністративним позовом до начальника Квартирно-експлуатаційного відділу м.Дніпропетровська, в якому просить: визнати протиправними дії начальника Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпропетровська, як керівника органу приватизації, на відповідь №2814 від 01.10.2014р. щодо неприйняття рішення за заявою ОСОБА_1 від 22.09.2014р. вх. №2301 про передачу у приватну власність квартири АДРЕСА_1 , що займає ОСОБА_1 спільно з членами його родини на підставі ордеру №4 від 12 березня 2012 року на території відкритого військового містечка, згідно Закону України Про приватизацію державного житлового фонду та Положенням про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, яке затверджене Наказом МЖКГ № 396 від 16.12.2009 р.; зобов`язати начальника Квартирно - експлуатаційного відділу м. Дніпропетровська, як керівника органу приватизації прийняти рішення по суті заяви ОСОБА_1 щодо приватизації квартири, яка використовується ним та членами його сім`ї на умовах найму, згідно Закону України Про приватизацію державного житлового фонду та Положенням про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, яке затверджене Наказом МЖКГ № 396 від 16.12.2009 р., за адресою: АДРЕСА_2 .
Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2014 року адміністративний позов ОСОБА_1 до начальника Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпропетровська про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпропетровська щодо неприйняття рішення за заявою ОСОБА_1 від 22.09.2014р. вх. №2301 про передачу у приватну власність квартири АДРЕСА_1 згідно Закону України Про приватизацію державного житлового фонду. Зобов`язано Квартирно-експлуатаційний відділ м. Дніпропетровська прийняти рішення по суті заяви ОСОБА_1 від 22.09.2014р. вх. №2301 згідно Закону України Про приватизацію державного житлового фонду. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з постановою суду першої інстанції Начальник квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпропетровська подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити. Свої вимоги обґрунтував тим, що судом не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Апелянтом зазначено, що житлові приміщення, розташовані на території закритих військових поселень не підлягають приватизації. Головнокомандувачем Збройних сил України затверджено 19.08.2013 року перелік закритих військових містечок, які мають у своєму складі житловий фонд, де смт. Гвардійське входить до переліку військових містечок і приватизація майна на його території заборонена. Апелянт вказував на те, що відповідачі не є органом приватизації, оскільки законодавством не передбачено передачу житлового фонду до комунальної власності. Розгляд заяви позивача було проведено у відповідності до Закону України «Про звернення громадян», розглянуто заяву у необхідний строк, відповідь надано листом у належній формі, як того вимагає законодавство.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що позивач проживає в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується копією ордеру № 4 від 12.03.2012 року, який знаходиться у матеріалах справи.
Позивач звернувся із заявою від 22.09.2014 року до відповідача про передачу у приватну власність квартири за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», що є уповноваженим органом з приватизації в с.м.т.
Відповідачем на звернення позивача було надо лист № 2814 від 01.10.2014 року, яким відмовляє, що квартира АДРЕСА_2 перебуває у житловому фонді закритого військового містечка АДРЕСА_3 та не підлягає приватизації.
Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги частково виходив з того, що предметом спору є вжиття або не вжиття заходів щодо приватизації квартири, належний розгляд заяви про приватизацію житла. Суд першої інстанції вказував, що кожен громадянин має право на приватизацію житла, шляхом безоплатної передачі квартир у власність, однак за деякими винятками, такими винятками є приватизація житла у військових містечках щодо яких визначено профільного розпорядника майна. Суд першої інстанції вказував, що позивач має право на належний розгляд свого звернення і відповідачами було порушено порядок розгляду звернення відповідно до норм законодавства, а саме, за кожним зверненням щодо приватизації житла уповноважений орган приватизації зобов`язаний прийняти відповідне рішення щодо приватизації житла.
Судова колегія апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.
Відповідно до статей 1, 3 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України» військове майно - це державне майно, закріплене за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України (далі - військові частини). До військового майна належать будинки, споруди, передавальні пристрої, всі види озброєння, бойова та інша техніка, боєприпаси, пально-мастильні матеріали, продовольство, технічне, аеродромне, шкіперське, речове, культурно-просвітницьке, медичне, ветеринарне, побутове, хімічне, інженерне майно, майно зв`язку тощо. Військове майно закріплюється за військовими частинами Збройних Сил України на праві оперативного управління. З моменту надходження майна до Збройних Сил України і закріплення його за військовою частиною Збройних Сил України воно набуває статусу військового майна.
Міністерство оборони України вправі створювати відповідні територіальні профільні органи для управління своїм майном у тому числі житловим фондом.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» не підлягають приватизації, зокрема, квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані на територіях закритих військових поселень.
Статтею 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачено, що приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку. Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина.
Отже, передача квартир у власність громадян (приватизація) здійснюється за відповідними заявами, які подаються до відповідних органів які здійснюють приватизацію житлового фонду (орган приватизації).
Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції ,що Квартирно-експлуатаційний відділ м. Дніпропетровська розглянув заяву позивача, про те не прийняв по ній відповідного рішення згідно Закону України №2482-XXII, що за результатом звернення мешканців до органу приватизації, вказаний орган зобов`язаний не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина прийняти рішення про передачу квартири у власність, або прийняти рішення про відмову в передачі, про що в той же строк повідомити заявника з посиланням на норму Закону та обставини, що стала підставою для відмови.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про порушене право позивача на належний розгляд її заяви та про необхідність прийняття рішення у межах Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду».
Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11.12.2014 року було відстрочено Квартирно-експлуатаційному відділу м. Дніпропетровська сплату судового збору за подання апеляційної скарги до ухвалення рішення по справі.
Відповідно ч. 1-2 ст. 87 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, постанову суду першої інстанції слід залишити без змін, як таку, що прийнята з додержанням вимог матеріального та процесуального права.
Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 198, ст.ст. 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів, -
Апеляційну скаргу Начальника квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпропетровська - залишити без задоволення.
Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2014 року - залишити без змін.
Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: С.В. Сафронова

Суддя: Д.В. Чепурнов

Суддя: В.Ю. Поплавський