Справа № 2-а-121/11
Суддя: Майор Г.І.
Дата ухвалення: 2011-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
Справа № 2-а-121/11
Головуючий у 1-й інстанції: Невмержицький І.М.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"22" листопада 2011 р. м. Житомир

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Майора Г.І.

суддів: Бучик А.Ю.

ОСОБА_2,

розглянувши в порядку письмового провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Радомишльському районі Житомирської області на постанову радомишльського районного суду Житомирської області від "25" березня 2011 р. у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Радомишльському районі Житомирської області про визнання бездіяльності протиправною і зобов"язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

21 лютого 2011 року ОСОБА_4 звернулась до Радомишльського районного суду Житомирської області з адміністративним позовом до ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Радомишльському районі Житомирської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Радомишльського районного суду Житомирської області від 25 березня 2011 року позов задоволено: визнано неправомірними дії ОСОБА_3 Пенсійного Фонду в Радомишльському районі щодо виплати щомісячного підвищення до пенсії, як дитині війни, з порушенням вимог ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" та зобов'язано ОСОБА_3 Пенсійного Фонду України в Радомишльському районі Житомирської області перерахувати та виплатити ОСОБА_4 державну соціальну допомогу, передбачену ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" у вигляді надбавки до пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року, з 22.05.2008 року по 31.12.2010 року з урахуванням проведених виплат.

Не погоджуючись прийнятим рішенням, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову. В апеляційній скарзі відповідач посилається на незаконність, необєктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Позивач та відповідач не скористалися своїм правом на участь в судовому засіданні: повноважних представників в засідання суду не направили, про причини неявки суд не повідомили, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

За таких підстав, з врахуванням приписів ч.4 ст.196 КАС України, п.2 ч.1 ст.197 КАС України розгляд апеляційної скарги здійснюється судової колегією за відсутності позивача та представника відповідача, в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з такого.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 має статус дитини війни.

Таким чином ОСОБА_4 є особою, що належить до соціальної категорії громадян "діти війни" в розумінні статті 1 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", а відтак, на нього повністю розповсюджуються всі пільги та соціальні гарантії, передбачені зазначеним вище Законом України.

Згідно статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" особам, що належать до соціальної категорії громадян "діти війни", з 01.01.2006 року відповідач повинен був нараховувати та виплачувати щомісячне підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Розмір мінімальної пенсії за віком визначений статтею 28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року №1058, згідно якої мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму, встановленому для осіб, що втратили працездатність.

Розмір прожиткового мінімуму для осіб щорічно встановлюється Законом України "Про Державний бюджет України" на відповідний рік.

На момент звернення позивача до суду, нарахування доплати до його пенсії в розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком, відповідно до положень статті 6 вищезазначеного Закону відповідачем не здійснено, у звязку з чим він звернувся до суду за захистом своїх прав.

Всупереч статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" позивачу щомісячне підвищення до пенсії виплачувалась відповідно до пункту 8 Постанови Кабінету Міністрів України "Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян" від 28.05.2008 року №530, якою встановлено, що дітям війни до пенсії або щомісячного довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення проводиться у твердих розмірах.

З огляду на загальні засади пріоритетності законів над підзаконними актами, Закону України "Про соціальний захист дітей війни" має вищу юридичну силу в порівнянні з Постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року №530. Отже, відповідач неправомірно виплачував щомісячне підвищення до пенсії в меншому розмірі ніж це передбачено статтею 6 зазначеного Закону.

Крім того, відповідно до частини 4 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Щодо задоволення позову в частині зобов'язання ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Радомишльському районі Житомирської області провести перерахунок та виплатити ОСОБА_4 державну соціальну допомогу, передбачену ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" у вигляді надбавки до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період 09.07.2007 року по 31.12.2007 року, з 22.05.2008 року по 20.08.2010 року слід зазначити таке.

Відповідно до статті 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом порушених прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня , коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно статті 100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, встановлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи , яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Позивачка звернулася із позовною заявою до суду 21 лютого 2011 року про зобов'язання ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Радомишльському районі Житомирської області провести перерахунок та виплатити ОСОБА_4 щомісячну соціальну допомогу у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. За періоди з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року, з 22.05.2008 року по 20.08.2010 року позов поданий після закінчення визначеного ст.99 КАС України шестимісячного строку.

Висновок суду першої інстанції про те, що позивачем не пропущено строк звернення до суду за захистом своїх прав є помилковим.

Зважаючи на ту обставину, що позов поданий 21.02.2011 року, жодних уточнень, доповнень або змін до позову від позивача не надходило, суд першої інстанції повинен був прийти до висновку, що позовні вимоги щодо зобовязання перерахувати позивачці доплату до пенсії як дитині війни підлягають задоволенню в межах заявлених позовних вимог, а саме починаючи з 21.08.2010 року по 31.12.2010 року.

Тобто суд першої інстанції не правомірно задовольнив позов в частині зобов'язання ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Радомишльському районі Житомирської області провести перерахунок та виплатити ОСОБА_4 щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за періоди з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року, з 22.05.2008 року по 20.08.2010 року.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду першої інстанції скасуванню в частині задоволення позову щодо зобов'язання ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Радомишльському районі Житомирської області провести перерахунок та виплатити ОСОБА_4 щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період 09.07.2007 року по 31.12.2007 року, з 22.05.2008 року по 20.08.2010 року. Позовні вимоги в цій частині слід залишити без розгляду.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 202, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Радомишльському районі Житомирської області задовольнити частково.

Постанову Радомишльського районного суду Житомирської області від 25 березня 2011 року в частині зобов'язання ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Радомишльському районі Житомирської області провести перерахунок та виплатити ОСОБА_4 щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період 09.07.2007 року по 31.12.2007 року, з 22.05.2008 року по 20.08.2010 року скасувати та залишити без розгляду позовні вимоги в цій частині.

В решті постанову залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Г.І. Майор

судді: ОСОБА_5 ОСОБА_2

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_4 вул.Руднянська 3,м.Радомишль,Житомирська область,12200

3- відповідачу ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Радомишльському районі Житомирської області вул.М.Житомирська, 8,Радомишль,Житомирська область,12201