Справа № 366/1870/15-а
Суддя: Шостак О.О.
Дата ухвалення: 2015-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 366/1870/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Тетервак Н.А.
Суддя-доповідач: Шостак О.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 жовтня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Шостака О.О.,

суддів Желтобрюх І.Л., Мамчура Я.С.,

при секретарі Лебедєвій Ю.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Іванківського районного суду Київської області від 14 серпня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Іванківському районі Київської області про зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернулась до Іванківського районного суду Київської області з позовом до управління Пенсійного фонду України в Іванківському районі Київської області про зобов'язання перевести її з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника із застосуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України в розмірі 2960,62 грн., тобто за три роки, що передують зверненню за призначенням пенсії (2012-2014 рік), та виплатити з урахуванням виплачених сум, починаючи з 02.03.2015 р.

Постановою Іванківського районного суду Київської області від 14 серпня 2015 року в задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятими судовими рішеннями, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду від 14.08.2015 року та прийняте нове рішення, яким позов задовольнити повністю. Свої вимоги обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу задовольнити частково, виходячи із наступного.

Відповідно до п. 1, 4 ч.1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено судом першої інстанції, позивач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України у Іванківському районі Київської області (далі - відповідач, УПФ України у Іванківському районі Київської області) та отримує пенсію за віком.

02 березня 2015 року ОСОБА_2 звернулась до УПФ України у Іванківському районі Київської області з заявою про переведення її на пенсію у разі втрати годувальника із застосуванням середньої заробітної плати по країні за три роки, що передують року перед зверненням за призначенням пенсії в розмірі 2960,62 грн.

Проте, відповідач листом № 1253/0602 від 10.03.2015 року відмовив позивачу в даному переведенні, оскільки пенсія у разі втрати годувальника за документами померлого ОСОБА_3 призначалася в 2005 році, а тому при переведенні ОСОБА_2 на пенсію у разі втрати годувальника застосовувати середню заробітну плату по країні за три роки передуючі року перед зверненням підстав немає.

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача позивач звернулася до суду з даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції погодився з доводами відповідача про відсутність підстав для переведення позивача на пенсію у зв'язку з втратою годувальника із застосуванням середньої заробітної плати по країні за три роки, що передують року перед зверненням за призначенням пенсії.

Проте, колегія суддів не погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду в Іванківському районі. З 2002 року позивач отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення». З 01.01.2004 року після набрання чинності Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», пенсію було перераховано згідно вимог цього Закону.

З заяви ОСОБА_2 до УПФ в Іванківському районі від 02.03. 2015 року слідує, що позивач виявила бажання перевестися на пенсію у зв'язку з втратою годувальника, ОСОБА_3, із застосуванням середньої заробітної плати по країні за три роки, передуючі року зверення за призначенням пенсії (2012-2014 р.р.), оскільки годувальник на дату смерті не досяг пенсійного віку.

Так, як встановлено судом першої інстанції, право позивача на отримання пенсії по втраті годувальника відповідач не заперечує, а спірним є право позивача на застосування при здійсненні перерахунку її пенсії при переході з одного виду пенсії на інший, а саме: на пенсію по втраті годувальника, - показника середньої заробітної плати робітників, зайнятих в галузях економіки України, за період з 2012-2014 рр., які передували переходу з одного виду пенсії на інший.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною першою статті 7 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV) передбачено, що загальнообов'язкове державне пенсійне страхування здійснюється за принципами, зокрема, диференціації розмірів пенсій залежно від тривалості страхового стажу та розміру заробітної плати (доходу); державних гарантій реалізації застрахованими особами своїх прав, передбачених цим Законом; відповідальності суб'єктів системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування за порушення норм цього Закону, а також за невиконання або неналежне виконання покладених на них обов'язків.

Відповідно до частини першої статті 9 вказаного Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Згідно з частиною першою статті 10 Закону № 1058-IV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Переведення з одного виду пенсії на інший провадиться з дня подання заяви з усіма необхідними документами (частина третя статті 45 цього Закону).

Статтею 36 Закону № 1058-IV визначено, що пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, - незалежно від тривалості страхового стажу.

Частиною 3 ст. 45 Закону № 1058-IV передбачено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може бути враховано заробітну плату (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій ст. 40 Закону № 1058-IV (за весь період страхового стажу, починаючи з 1 липня 2000 року, або за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв і за весь період страхового стажу починаючи з цієї дати), із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховували під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що ч.3 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи колегія суддів зазначає, що переведення особи з пенсії за віком за Законом України «Про пенсійне забезпечення» на пенсію у зв'язку з втратою годувальника за Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не є переходом з одного виду пенсії на інший, та має бути оформлений, як перше призначення пенсії відповідно до вимог Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а саме: з приписів статті 40 вказаного Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року призначення пенсії.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 23.09.2015 року по справі № К/800/40818/15.

Крім того, згідно абз. 4 ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» «зс» - середня заробітна плата (дохід) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади у галузі статистики, економіки, соціальної політики і фінансів.

Таким чином, при розрахунку середньої заробітної плати при призначенні пенсії у зв'язку з втратою годувальника, застосовується показник середньої заробітної плати, який був би застосований годувальнику при переведення на інший вид пенсії та відповідачу слід розрахувати пенсію позивачу по втраті годувальника з застосуванням середньої заробітної плати за три календарні роки, а саме: за 2012, 2013, 2014 роки.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 18.04.2013 року по справі № К/9991/80001/12.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що управління управління Пенсійного фонду України в Іванківському районі Київської області неправомірно відмовило ОСОБА_2 у переведенні на пенсію у зв'язку з втратою годувальника із застосуванням середньої заробітної плати по країні за три роки, що передують року перед зверненням за призначенням пенсії.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що при поданні позовної заяви позивач просила зобов'язати відповідача перевести її з пенсії за віком на пенсію у зв'язку з втратою годувальника із застосуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України в розмірі 2960,62 грн.

Разом з тим, за змістом статей 105 та 162 КАС України способами захисту порушених прав позивача у спірних правовідносинах є зобов'язання відповідача перевести ОСОБА_2 з пенсії за віком на пенсію у зв'язку з втратою годувальника та здійснити її перерахунок відповідно до ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а визначення показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України за 2012-2014 роки належить до компетенції відповідача.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_2 слід задовольнити частково, постанову суду першої інстанції - скасувати та ухвалити нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити частково.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Постанову Іванківського районного суду Київської області від 14 серпня 2015 року - скасувати та ухвалити нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Іванківському районі Київської області перевести ОСОБА_2 із пенсії за віком на пенсію у зв'язку з втратою годувальника з 02 березня 2015 року та здійснити її перерахунок відповідно до ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки передбачені ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя

Судді

Головуючий суддя Шостак О.О.

Судді: Желтобрюх І.Л.

Мамчур Я.С