Справа № 2а-134/11
Суддя: Котік Т.С.
Дата ухвалення: 2011-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
УХВАЛА

іменем України

"09" червня 2011 р. Справа № 2а-134/11

номер рядка статистичного звіту 6.3

Колегія суддів Житомирського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Котік Т.С.

суддів: Жизневської А.В.

ОСОБА_1,

при секретарі Лабунській Ю.В. ,

за участю позивача, представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Корольовського районного суду м. Житомира від "12" квітня 2011 р. у справі № 2а-134/11 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 міської ради, ОСОБА_4 про визнання рішення нечинним ,

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2010 року ОСОБА_5 звернувся до суду з вказаним позовом та просив визнати нечинним п.4.1 рішення ОСОБА_6 міської ради № 417 від 29.09.2004 року "Про інвентаризацію земельних ділянок, надання їх у власність та оренду громадянам м.Житомира", оскільки вказане рішення було прийнято на підставі рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 20.01.2004 року, яке в подальшому було скасовано.

Постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 12 квітня 2011 року позов задоволено.

Поновлено ОСОБА_5 строк звернення до суду та визнано нечинним п.4.1 рішення ОСОБА_6 міської ради № 417 від 29.09.2004 року "Про інвентаризацію земельних ділянок, надання їх у власність та оренду громадянам м.Житомира".

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить судове рішення скасувати та прийняти нове про відмову в задоволенні позову. Зазначає, що позивач пропустив строк звернення до суду та не просив його поновити. Суд з власної ініціативи вирішив вказане питання, хоча позивачем не надано доказів на підтвердження поважності пропуску такого строку. Окрім того, апелянт зазначає, що законність виділення земельної ділянки встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили.

Зазначені доводи підтримані представником відповідача і при розгляді справи в апеляційній інстанції.

В судовому засіданні позивач та його представник доводи апеляційної скарги не визнали та пояснили, що позивач не ставив питання про пропущення строку при зверненні до суду, однак таке питання ним було заявлено під час розгляду справи. Обставини з приводу пропуску строку, були виклавдені під час розгляду справи.

Заслухавши пояснення осіб, що з'явилися в судове засідання, розглянувши справу в межах, визначених ст.195 КАС України та перевіривши законність і обгрунтованість постанови суду, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Поновлюючи позивачу строк звернення до суду та задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що такий строк пропущено позивачем з поважних причин, оскільки міська рада вводила ОСОБА_5 в оману, постійно завіряючи його в скасуванні оскаржуваного рішення.

Проте, погодитися з таким висновком суду не можна, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч.2 ст.99 КАС України).

За приписами ст.100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Виходячи з аналізу зазначених норм, чинним законодавством не передбачено право суду вирішувати питання про поновлення строку звернення з адміністративним позовом під час розгляду справи, а також приймати постанову з вказаного питання.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач в лютому 2010 року звернувся до суду з даним позовом та просив визнати нечинним рішення міської ради від 29.04.2004 року. Звертаючись з таким позовом, питання про поновлення строку на звернення до суду не заявляв, та не наводив докази на підтвердження поважності причин пропуску такого строку, оскільки з часу прийняття рішення пройшло майже шість років (а.с.5-8).

Доводи представника позивача про те, що строк звернення до суду не пропущено, оскільки позивач в порядку цивільного судочинства намагався вирішити спір є необгрунтованими, та не підтвердженні належними доказами. Так, при розгляді справи в суді першої інстанції та при апеляційному розгляді, позивач та його представник не надали доказів з приводу того, що позивач в іншому порядку, з 2004 року, намагався захистити своє право.

Крім того, такі доводи не узгоджуються з проханням про поновлення строку, яке було заявлено представником позивача перед судовими дебатами при розгляді справи в суді першої інстанції.

Апеляційний суд не приймає до уваги заявлене представником позивача клопотання про поновлення строку звернення до суду, оскільки воно заявлене з порушенням норм ст.106 КАС України, а також порушено порядок його вирішення судом першої інстанції.

Статтею 106 КАС України визначені вимоги до позовної заяви, зокрема в пункті пятому зазначено, що у разі необхідності, у позовній заяві має бути заява (клопотання) про поновлення строку звернення до адміністративного суду.

З огляду на викладене, відсутність заяви про поновлення пропущеного строку звернення з адміністративним позовом, у свою чергу, повинна розцінюватися судом як недолік позову, для усунення якого, суд має надати строк відповідно до вимог ст.108 КАС України.

На зазначені обставини, суд першої інстанції уваги не звернув, помилково відкрив провадження у справі за адміністративним позовом, який подано із порушенням строку звернення до суду, та ухвалив судове рішення з порушенням норм процесуального права.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду підлягає скасуванню, а позовні вимоги ОСОБА_5 залишенню без розгляду на підставі п.7 ст. 155 КАС України.

Керуючись ст.ст.160,196,203,206,212 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 12 квітня 2011 року скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_6 міської ради та ОСОБА_4 про визнання нечинним рішення залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Т.С. Котік

судді: А.В. Жизневська

ОСОБА_1

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_5 АДРЕСА_1,10000

3- відповідачу ОСОБА_6 міська рада майдан ОСОБА_7, 4/2,м.Житомир,10014

4- ОСОБА_4, АДРЕСА_2, 10014