Справа № 813/7447/13-а
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2015-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2015 року Справа № 876/11000/14

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії :

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Святецького В.В., Судової-Хомюк Н.М.

за участі секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Лешнівської сільської ради Бродівського району Львівської області на постанову Львівського окружного адміністративного суд від 06 березня 2014 року в адміністративній справі за позовом прокурора Бродівського району Львівської області до Лешнівської сільської ради Бродівського району Львівської області, треті особи: відділ Держземагентства у Бродівському районі Львівської області, публічне акціонерне товариство «Львівський обласний виробничий рибний комбінат», про визнання протиправними і скасування рішень,

встановив:

У жовтні 2014 року позивач прокурор Бродівського району Львівської області звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача Лешнівської сільської ради Бродівського району Львівської області, в якому, з врахуванням уточнення позовних вимог, просив: 1) визнати протиправним і скасувати рішення сесії Лешнівської сільської ради № 214 від 13.09.2013 року «Про розгляд подання прокурора, щодо законності прийнятого рішення № 273 від 20.05.2010 року «Про вилучення земельної ділянки із користування рибгоспу «Броди»; 2) визнати протиправним і скасувати рішення сесії Лешнівської сільської ради № 273 від 20.05.2010 року «Про вилучення земельної ділянки із користування рибгоспу «Броди».

В обґрунтування позовних вимог позивач покликався на те, що оскаржене рішення відповідача № 273 від 20.05.2010 року є незаконним, оскільки суперечить вимогам Земельного кодексу України і Водного кодексу України. Вказував позивач, що при прийнятті цього рішення Лешнівська сільська рада керуючись п.«в» ст.141 ЗК України не врахувала, що рибгосп «Броди» був структурним підрозділом (філією) юридичної особи ВАТ «Львівський обласний виробничий рибний комбінат», який з травня 2013 року перереєстровано на ПАТ «Львівський обласний виробничий рибний комбінат», тобто товариство не припинило своєї діяльності. Також зазначав позивач, що рішенням сесії Лешнівської сільської ради № 214 від 13.09.2013 року безпідставно відхилено подання прокурора Бродівського району № 49-1519вих-13 від 30.08.2013 року щодо питання законності прийняття рішення № 273 від 20.05.2010 року.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 06.03.2014 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним і скасовано рішення Лешнівської сільської ради № 214 від 13.09.2013 року, яким відхилено подання прокурора Бродівського району № 49-1519вих-13 від 30.08.2013 року. Визнано протиправним і скасовано рішення Лешнівської сільської ради № 273 від 20.05.2010 року «Про вилучення земельної ділянки із користування рибгоспу «Броди».

З цією постановою суду від 06.03.2014 року не погодився відповідач Лешнівська сільська рада Бродівського району Львівської області та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що постанова суду першої інстанції є необґрунтованою, прийнята із порушенням норм матеріального і процесуального права, а тому підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт покликається на те, що рибне господарство «Броди» отримало право на земельну ділянку площею 98,7 га. на території Лешнівської сільської ради згідно державного акту на право користування землею, виданого у 1989 році, для ведення рибного господарства. Оскільки після реорганізації ВАТ «Львівський обласний виробничий рибний комбінат» правонаступник не звертався до сільської ради із заявою про надання земельної ділянки у користування і не переоформляв правовстановлюючих документів на земельну ділянку, тому правонаступник реорганізованої юридичної особи не набув права на землю. Отже, на думку апелянта, Лешнівською сільською радою було правомірно прийнято рішення № 273 від 20.05.2010 року «Про вилучення земельної ділянки із користування рибгоспу «Броди», згідно п.«в» ст.141 ЗК України, а також правомірно прийнято рішення № 214 від 13.09.2013 року про відхилення подання прокурора.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції від 06.03.2014 року та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі і які з'явились на апеляційний розгляд справи, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави і межі апеляційної скарги, вважає, що таку апеляційну скаргу слід задоволити частково.

Так, судом встановлено і підтверджено матеріалами справи, що рішенням сесії Лешнівської сільської ради № 273 від 20.05.2010 року «Про вилучення земельної ділянки із користування рибгоспу «Броди» вилучено земельну ділянку площею 98,70 га. із користування рибгоспу «Броди» та включено їх до земель запасу не наданих у власність та користування в межах с. Лешнів (а.с. 5).

30.08.2013 року прокурором Бродівського району внесено до Лешнівської сільської ради подання «Про усунення порушень вимог Земельного та Водного кодексів України, Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», яким заявлено вимогу про винесення і розгляд на сесії Лешнівської сільської ради питання щодо законності прийняття рішення № 273 від 20.05.2010 року із вжиттям заходів щодо усунення причин та умов, що їм сприяли. Цим же поданням (пунктами 2 і 3) заявлено вимоги про вирішення в найкоротші терміни питання про встановлення прибережних захисних смуг вздовж річок, та вирішення питання про притягнення землевпорядника і секретаря Лешнівської сільської ради до дисциплінарної відповідальності (а.с. 10).

Рішенням сесії Лешнівської сільської ради № 214 від 13.09.2013 року «Про розгляд подання прокурора, щодо законності прийняття рішення № 273 від 20.05.2010 року «Про вилучення земельної ділянки із користування рибгоспу «Броди», вирішено залишити без змін рішення № 273 від 20.05.2010 року. Цим же рішенням (пунктами 2 і 3) вирішено: -вишукати кошти для виготовлення проекту землеустрою щодо встановлення прибережних захисних смуг вздовж річок, які протікають на території сільської ради; - службовим особам сільської ради: секретарю ОСОБА_3 та спеціалісту-землевпоряднику ОСОБА_2 вказати, а при повторному допущенні зазначених порушень притягнути їх до дисциплінарної відповідальності (а.с. 15).

Вказане рішення № 214 від 13.09.2013 року було направлено прокурору Бродівського району за № 02-21/141 від 18.09.2013 року (а.с. 15).

До Бродівської районної ради було направлено листа № 02-21/138 від 18.09.2013 року щодо виділення коштів для виготовлення проекту землеустрою щодо створення прибережних захисних смуг вздовж річок та навколо водойм на території сільської ради (а.с. 16).

Суд апеляційної інстанції погоджується із доводами позивача та із висновками суду першої інстанції щодо протиправності і наявності підстав для скасування вказаного вище рішення сесії Лешнівської сільської ради № 273 від 20.05.2010 року «Про вилучення земельної ділянки із користування рибгоспу «Броди», з врахуванням наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Повноваження сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин передбачені статтями 12, 122 ЗК України.

Згідно ст. 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються, зокрема, питання регулювання земельних відносин (п.34 ст. 26 Закону).

Із матеріалів адміністративної справи та змісту оскарженого позивачем рішення відповідача № 273 від 20.05.2010 року видно, що таке рішення було прийнято Лешнівською сільською радою на підставі п.«в» ст.141 ЗК України.

Відповідно до п.«в» ст.141 ЗК України, підставою припинення права користування земельною ділянкою є припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій.

Матеріалами адміністративної справи підтверджується, що підставою користування рибгоспом «Броди» розглядуваною земельною ділянкою площею 98,7 га. для ведення рибного господарства був Державний Акт на право користування землею серії Б № 040158 виданий у 1989 році, а також Державний Акт на право постійного користування землею серії ІІ-ЛВ № 001010, виданий на підставі рішення Лешнівської сільської ради № 18 від 25.08.1998 року (а.с. 99-102, 19-22, 70-73).

Судом першої інстанції вірно враховано, що рибгосп «Броди» на час прийняття Лешнівською сільською радою рішення № 273 від 20.05.2010 року не припиняв своєї діяльності, а був структурним відділом (філією) юридичної особи ВАТ «Львівський обласний виробничий рибний комбінат», правонаступником якого являється ПАТ «Львівський обласний виробничий рибний комбінат» (а.с. 17, 23-25, 46, 49, 53-81, 93-97, 115-119, 120-136).

Крім цього, суд апеляційної інстанції зазначає, що статтею 141 ЗК України, якою керувалась Лешнівська сільська ради, передбачено підстави для припинення права користування земельною ділянкою, а не для вилучення земельної ділянки (ст. 149 ЗК України).

Таким чином, є підставними позовні вимоги про визнання протиправним і скасування рішення сесії Лешнівської сільської ради № 273 від 20.05.2010 року «Про вилучення земельної ділянки із користування рибгоспу «Броди».

Однак, суд апеляційної інстанції не погоджується із доводами позивача та із висновками суду першої інстанції щодо протиправності і наявності підстав для скасування рішення сесії Лешнівської сільської ради № 214 від 13.09.2013 року «Про розгляд подання прокурора, щодо законності прийнятого рішення № 273 від 20.05.2010 року «Про вилучення земельної ділянки із користування рибгоспу «Броди», з врахуванням наступного.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Статтею 6 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. У випадках, установлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб.

Суб'єкти ж владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду у випадках, передбачених Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди повинні перевірити чи прийняті (вчинені) вони: - на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; - з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; - обґрунтовано; - безсторонньо (неупереджено); - добросовісно; - розсудливо; - з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; - пропорційно; - з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; - своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Із змісту наведених вище правових норм видно, що при розгляді адміністративної справи обов'язково повинна бути наявність публічно-правового спору між конкретним позивачем і конкретним відповідачем, з метою судового захисту прав, свобод чи інтересів такого позивача від порушень з боку такого відповідача як суб'єкта владних повноважень при здійсненні ним владних управлінських функцій. Задоволення адміністративного позову є можливим в разі встановлення судом фактів того, що оскаржені позивачем рішення, дії чи бездіяльність відповідача вчинені з порушенням ознак, передбачених частиною 3 статті 2 КАС України.

Відповідно до ст. 36-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції на час розглядуваних правовідносин), представництво прокуратурою інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів громадянина або держави у випадках, передбачених законом. Підставою представництва в суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень інтересів держави. Обираючи форму представництва, передбачену частиною п'ятою цієї статті, прокурор визначає, в чому полягає порушення або загроза порушення інтересів держави чи громадянина, обґрунтовує необхідність їх захисту.

Статтею 20 цього Закону передбачено, що при здійсненні прокурорського нагляду за додержанням і застосуванням законів прокурор має право, зокрема, при виявленні порушень закону у межах своєї компетенції вносити подання.

Згідно ст. 23 вказаного Закону, подання - це акт реагування прокурора на виявлені порушення закону з вимогою (вимогами) щодо: - усунення порушень закону, причин та умов, що їм сприяли; - притягнення осіб до передбаченої законом відповідальності; - відшкодування шкоди; - скасування нормативно-правового акта, окремих його частин або приведення його у відповідність із законом; - припинення незаконних дій чи бездіяльності посадових і службових осіб.

У разі відхилення подання в цілому чи частково або неповідомлення прокурора про результати розгляду подання, а також якщо подання не вносилося, прокурор може звернутися до суду щодо: - визнання незаконним нормативно-правового акта відповідного органу повністю чи в окремій його частині; - визнання протиправним рішення чи окремих його положень і щодо скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень; - визнання протиправними дій чи бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії або утриматися від вчинення певних дій.

Таким чином, наведеними вище правовими нормами визначено як повинен діяти прокурор у разі відхилення подання прокурора органом, якому таке подання адресовано. Тобто, в цьому випадку прокурор може звернутися до суду із вимогами щодо оскарження того рішення суб'єкта владних повноважень, яке на думку прокурора являється незаконним і відносно якого було внесено відповідне подання, а не про оскарження того рішення суб'єкта владних повноважень, яке прийнято за результатами розгляду подання прокурора.

Із матеріалів адміністративної справи та змісту оскарженого прокурором Бродівського району рішення Лешнівської сільської ради № 214 від 13.09.2013 року видно, що таке рішення прийнято на сесії сільської ради, в межах повноважень сільської ради і у визначений законодавством спосіб.

Цим рішенням Лешнівської сільської ради № 214 від 13.09.2013 року вирішено усі питання, які були заявлені у поданні прокурора № 49-1519вих-13 від 30.08.2013 року, зокрема, щодо законності рішення Лешнівської сільської ради № 273 від 20.05.2010 року, щодо встановлення прибережних захисних смуг вздовж річок, щодо притягнення землевпорядника і секретаря сільської ради до дисциплінарної відповідальності.

Таким чином, є помилковими висновки суду першої інстанції щодо протиправності і необхідності скасування вказаного вище рішення Лешнівської сільської ради № 214 від 13.09.2013 року.

З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції від 06.03.2014 р. винесена з частковим порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи в частині деяких позовних вимог.

Тому, постанову суду першої інстанції слід скасувати частково, а саме, в частині визнання протиправним і скасування рішення Лешнівської сільської ради № 214 від 13.09.2013 року, і в цій частині слід прийняти нову постанову про відмову в задоволенні цієї позовної вимоги.

Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Лешнівської сільської ради Бродівського району Львівської області - задоволити частково.

Постанову Львівського окружного адміністративного суд від 06 березня 2014 року в адміністративній справі за позовом прокурора Бродівського району Львівської області до Лешнівської сільської ради Бродівського району Львівської області про визнання протиправними і скасування рішень - скасувати частково, а саме, в частині визнання протиправним і скасування рішення Лешнівської сільської ради № 214 від 13.09.2013 року, яким відхилено подання прокурора Бродівського району від 30.08.2013 року № 49-15вих-13, - і в цій частині прийняти нову постанову.

Відмовити у задоволенні позовної вимоги прокурора Бродівського району Львівської області про визнання протиправним і скасування рішення Лешнівської сільської ради Бродівського району Львівської області № 214 від 13.09.2013 року «Про розгляд подання прокурора щодо законності прийнятого рішення № 273 від 20.05.2010 року «Про вилучення земельної ділянки із користування рибгоспу «Броди».

У решта частині постанову Львівського окружного адміністративного суд від 06 березня 2014 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення.

На постанову протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: В.В. Гуляк

Судді: В.В. Святецький

Н.М. Судова-Хомюк

Повний текст постанови виготовлено та підписано 05.10.2015 року.