Справа № 733/1334/15-а
Суддя: Кобаль М.І.
Дата ухвалення: 2015-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 733/1334/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Овчарик В.М.,
Суддя-доповідач: Кобаль М.І.
ПОСТАНОВА
Іменем України

07 жовтня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Кобаля М.І.,

суддів: Епель О.В., Карпушової О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження матеріали апеляційної скарги Управління Пенсійного фонду України в Ічнянському районі Чернігівської області на постанову Ічнянського районного суду Чернігівської області від 02 вересня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Ічнянському районі Чернігівської області про призначення пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2015 року ОСОБА_1 (далі Позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Ічнянському районі Чернігівської області (далі - Відповідач) у якому просив визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови в призначенні пільгової пенсії на підставі ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» після досягнення 50 років.

Постановою Ічнянського районного суду Чернігівської області від 02 вересня 2015 року позовні вимоги задоволено повністю.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні зазначеного адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Главою 6 КАС України встановлено особливості провадження в окремих категоріях адміністративних справ. Зокрема, частиною першою ст.183-2 КАС України, яка є імперативною нормою, встановлюється перелік адміністративних справ щодо яких обов`язково застосовується скорочене провадження. Проте, частиною другою цієї статті передбачається можливість розгляду в скороченому провадженні за умови, що вимоги не стосуються прав, свобод, інтересів та обов`язків третіх осіб. Тобто, лише у випадку залучення до участі у справі третіх осіб адміністративна справа не може бути розглянута в скороченому провадженні.

Крім того, зазначені у частині першій ст.183-2 КАС України адміністративні справи щодо яких застосовується скорочене провадження, можуть бути розглянуті не у скороченому провадженні у випадку, передбаченому частиною четвертою ст.183-2 цього Кодексу з обов`язковим постановленням відповідної ухвали.

При відкритті провадження в адміністративних справах за позовними вимогами, зазначеними у частині першій ст.183-2 КАС України, суди першої інстанції мають зазначати, що саме скорочене провадження відкривається в адміністративній справі, а постанови суду першої інстанції за результатом розгляду таких справ мають містити виключно відомості, зазначені у частині шостій цієї статті.

Тому порушення судом першої інстанції особливості провадження справи, а саме розгляд її не у скороченому провадженні, не є перешкодою для апеляційного її розгляду в порядку письмового провадження, в зв`язку з чим і оскарження постанови суду першої інстанції здійснюється в порядку, передбаченому частинами восьмою-десятою ст.183-2 КАС України.

Крім того, порушення судом першої інстанції норм процесуального права не призвели до неправильного вирішення справи.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є зокрема, порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1 (а.с.8).

Після досягнення 50 років позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку на 10 років відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі по тексту Закон).

Як вбачається з виписки з протоколу від 03.07.2015 №2 Управління Пенсійного фонду України в Ічнянському районі Чернігівської області відмовило ОСОБА_1 в призначенні пенсії зі зменшенням пенсійного віку на 10 років відповідно до ст. 55 Закону. Підставою для вищезазначеної відмови стала неможливість підтвердження первинними документами роботи в зоні відчуження позивача (а.с.5).

Не погоджуючись із зазначеним рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом для захисту своїх прав та законних інтересів.

Приймаючи рішення про задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що відмова відповідача в призначенні пенсії ОСОБА_1 зі зменшенням пенсійного віку на 10 років є протиправною, оскільки матеріали справи підтверджують право позивача на призначення пенсії відповідно до ст. 55 Закону.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він не знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи, проте, підлягає зміні дата призначення пенсії відповідно до правових положень адміністративного судочинства.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, в період з 09.05.1986 року по 25.06.1986 року позивач виконував роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі військової частини 34003.

Вищезазначене підтверджується копією №179/1/9358 від 17.08.2015 архівної довідки Галузевого державного архіву Міністерства оборони України, в якій зазначено, що ОСОБА_1 приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в період з 09.05.1986 року по 25.06.1986 року (а.с.23), копією військового квитка серії НОМЕР_2 від 28.10.1981 року (а.с.7), довідкою Ічнянського районного комісаріату №125-к 1993 року (а.с.7) та копією довідки акціонерного сільськогосподарського товариства «Світанок», в якій зазначено, що за період перебування в Чорнобилі на ліквідації наслідків аварії позивачу було виплачено 100% тарифної ставки і 100% надбавки в сумі 460 рублів 11 копійок (а.с.9).

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі по тексту Закон).

Згідно із ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за віком мають: чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років; жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про пенсійне забезпечення» умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом або надається їм право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.

Згідно із ст. 15 Закону довідки про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення є підставою для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, зокрема, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів, на 10 років.

Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637, передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Крім того, для підтвердження періодів роботи можуть прийматись документи, які передбачені постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 року № 51 «Про порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зокрема, довідки про підвищену оплату праці в зоні відчуження, в яких зазначено кількість днів роботи в зоні і населений пункт (об`єкт) чи кратність.

В даному випадку, довідкою від 24.02.1993 року акціонерного сільськогосподарського товариства «Світанок», відповідно до якої, позивачу було виплачено 100% тарифної ставки і 100% надбавки в сумі 460 рублів 11 копійок, підтверджено перебування ОСОБА_1 в зоні відчуження у зазначений період.

В силу вимог ч. 3 ст.65 Закону, посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

З огляду на вищезазначені правові норми, єдиним документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користування пільгами, встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зокрема призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» або «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи», а тому відмова відповідача в призначенні позивачу пенсії за віком є необґрунтованою та такою, що порушує права та законні інтереси ОСОБА_1 .

Проте, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, оскільки судом першої інстанції прийнято рішення без додержання правових норм ст. 99 КАС та безпідставно задоволено позов починаючи з 2012 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Таким чином, правовий припис «в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого законом» означає, що позов має подаватися лише в тих межах часу, які встановлені законом. Крім того, можливість захисту прав та інтересів залежить від дотримання строків, встановле них на цей випадок законом.

У ч. 2 ст. 99 КАС України встановлено шестимісячний строк для звернення до адміністративного суду, що пов`язане зі специфікою правовідносин, а також має сприяти наданню доказів, підвищує їхню достовірність і тим самим сприяє встановленню істини у конкретній адміністративній справі.

Дана норма закону означає, що за загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Необхідно зазначити, що процесуальним строком є проміжок часу, встановлений законом або судом, у який суд та особи, що беруть участь у справі, та інші учасники процесу вчиняють певні процесуальні дії, передбачені Кодексом адміністративного судочинства України, в результаті вчинення яких настають певні правові наслідки.

За частиною 1 ст. 100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Як свідчать матеріали справи, позивач звернувся до суду з даним позовом 20.07.2015 року, оскільки останнім не зазначено, а в матеріалах справи не міститься, дата звернення ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Ічнянському районі Чернігівської області з заявою про призначення пенсії відповідно до ст. 55 Закону, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню починаючи з 03.07.2015 року, тобто прийняття відповідачем рішення про відмову в призначені пенсії позивачу.

Відтак, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що частковому задоволенню підлягають позовні вимоги ОСОБА_1 починаючи з 03.07.2015 року відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а з 18.10.2012 року по 02.07.2015 року залишенню без розгляду.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції рішення прийнято з порушення норм матеріального та процесуального права. У зв`язку з цим, колегія суддів вважає необхідним рішення суду першої інстанції скасувати, а адміністративний позов задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 99, 100, 160, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, Київський апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Ічнянському районі Чернігівської області задовольнити частково.

Постанову Ічнянського районного суду Чернігівської області від 02 вересня 2015 року - скасувати.

Позовні вимоги починаючи з 18.10.2012 року по 02.07.2015 року - залишити без розгляду.

Ухвалити нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Ічнянському районі Чернігівської області про призначення пенсії задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Ічнянському районі Чернігівської області щодо відмови ОСОБА_1 в призначені пенсії за віком на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку на 10 років.

Зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в Ічнянському районі Чернігівської області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку на 10 років відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» починаючи з 03.07.2015 року.
Постанова набирає законної сили з моменту ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя М.І. Кобаль

судді: О.В. Епель

О.В. Карпушова

Головуючий суддя Кобаль М.І.

Судді: Епель О.В.

Карпушова О.В.