Справа № 820/7234/15
Суддя: Курило Л.В.
Дата ухвалення: 2015-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2015 р.Справа № 820/7234/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого судді: Курило Л.В.,

Суддів: Русанової В.Б. , Присяжнюк О.В. ,

за участю секретаря судового засідання - Дудки О.А.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Климчука С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Індустріальної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 20.08.2015р. по справі № 820/7234/15

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3

до Індустріальної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області , Управління державної казначейської служби України у Фрунзенському районі м. Харкова

про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії та стягнення суми,

ВСТАНОВИЛА:

16.07.2015 року фізична особа-підприємець ОСОБА_3 (далі по тексту ФО-П ОСОБА_3, позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Індустріальної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області, Управління Державної казначейської служби України у Фрунзенському районі м. Харкова, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просив:

- визнати протиправною бездіяльність Індустріальної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області щодо не надання до Управління державної казначейської служби України у Фрунзенському районі м. Харкова висновку про відшкодування ФО - П ОСОБА_3 ПДВ в розмірі 477 079,00 грн. за листопад 2014р. та ПДВ в розмірі 154051,00 грн. за грудень 2014р.

- зобов'язати Індустріальну об'єднану державну податкову інспекцію м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області підготовити та надати до Управління державної казначейської служби України у Фрунзенському районі м. Харкова висновок про відшкодування ФО - П ОСОБА_3 ПДВ в розмірі 477079,00 грн. за листопад 2014р. та ПДВ в розмірі 154051,00 грн. за грудень 2014р. протягом одного дня з моменту вступу рішення в законну силу.

- стягнути з Державного бюджету (Управління державної казначейської служби України у Фрунзенському районі м. Харкова) на користь ФО -П ОСОБА_3 на поточний рахунок (НОМЕР_4 в АТ "УкрСиббанк", МФО 351005) суму податку на додану вартість, що підлягає відшкодуванню з Державного бюджету України у розмірі 477079,00 грн. за листопад 2014р. та бюджетне відшкодування ПДВ в розмірі 154051,00 грн. за грудень 2014р.

- стягнути з Державного бюджету (Управління державної казначейської служби України у Фрунзенському районі м. Харкова) на користь ФО-П ОСОБА_3 на поточний рахунок (НОМЕР_4 в АТ "УкрСиббанк", МФО 351005) пеню на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України у розмірі 107170,61 грн., нараховану на суму бюджетної заборгованості по відшкодуванню податку на додану вартість (за листопад 2014р. у розмірі 83778,89 грн. та за грудень 2014р. у сумі 23391,72 грн.).

- стягнути з Державного бюджету (Управління державної казначейської служби України у Фрунзенському районі м. Харкова) на користь ФО -П ОСОБА_3 на поточний рахунок (НОМЕР_4 в АТ "УкрСиббанк", МФО 351005) пеню на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України нараховану на суму бюджетної заборгованості по відшкодуванню податку на додану вартість за листопад 2014р. та за грудень 2014р. на момент прийняття рішення по справі.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 20.08.2015 року адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з Державного бюджету (Управління державної казначейської служби України у Фрунзенському районі м. Харкова) на користь ФО-П ОСОБА_3 на поточний рахунок (НОМЕР_4 в АТ "УкрСиббанк", МФО 351005) суму податку на додану вартість, що підлягає відшкодуванню з державного бюджету України у розмірі 477079,0 грн. (чотириста сімдесят сім тисяч сімдесят дев'ять гривень 00 копійок) за листопад 2014 р. та бюджетне відшкодування ПДВ в розмірі 154051,0 грн. (сто п'ятдесят чотири тисячі п'ятдесят одна гривня 00 копійок) за грудень 2014 р.

Стягнуто з Державного бюджету України (Управління державної казначейської служби України у Фрунзенському районі м. Харкова) на користь ФО- П ОСОБА_3 на поточний рахунок (НОМЕР_4 в АТ "УкрСиббанк", МФО 351005) пеню на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України у розмірі 107170,61 грн. (сто сім тисяч сто сімдесят гривень 61 копійка), нараховану на суму бюджетної заборгованості по відшкодуванню податку на додану вартість (за листопад 2014 р. у розмірі 83778,89 грн. (вісімдесят три тисячі сімсот сімдесят вісім гривень 89 копійок) та за грудень 2014 р. у сумі 23391,72 грн. (двадцять три тисячі триста дев'яносто одна гривня 72 копійки).

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу відповідача ФО-П ОСОБА_3, посилаючись на законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, просив апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 07.10.2015 року допущено заміну відповідача на правонаступника - Індустріальну об'єднану державну податкову інспекцію м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області.

Представник відповідача в судовому засіданні суду апеляційної інстанції вимоги апеляційної скарги підтримав в повному обсязі, просив постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Представник позивача в судовому засіданні суду апеляційної інстанції просила постанову суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача без задоволення.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, вислухавши представників сторін, переглянувши в межах апеляційної скарги постанову суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що Індустріальною об'єднаною державною податковою інспекцією м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області в період з 22.12.2014 р. по 16.01.2015 р. проведена перевірка з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за листопад 2014р., за результатами якої складений акт № 653/20-36-17-02-11/НОМЕР_1 від 18.02.2015р. ( а.с.35-43).

У вищевказаному Акті перевірки відповідач послався на акт перевірки №2444/20-36-17-02-11/НОМЕР_1 , складений 15.09.2014р. Індустріальною ОДПІ м. Харкова, відповідно до якого встановлено порушення п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, в частині завищення податкового кредиту (р.17) за період вересень 2013р., жовтень 2013р., листопад 2013р. на загальну суму 90115,54 грн., у зв'язку з цим зменшено від'ємне значення (р. 19) на 32966,0 грн. та донараховано позитивне значення (р.18) - 57149,54 грн. за період вересень 2013р. - листопад 2013р. Однак, підприємцем відповідно до дод.2 податкової декларації з ПДВ за вересень 2014 р. залишок від'ємного значення попереднього звітного (податкового) періоду не відкориговано.

Згідно висновків акту перевірки № 653/20-36-17-02-11/НОМЕР_1 від 18.02.2015р. за результатами перевірки з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за листопад 2014 р. у розмірі 477079,00 грн., у зв'язку з порушенням п.200.1 та п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України зменшено суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню на 32966 грн.

Рішенням Головного управління ДФС у Харківській області за результатами розгляду скарги ФО-П ОСОБА_3 на податкове повідомлення - рішення Індустріальної ОДПІ м.Харкова від 24.03.2015 р. № , прийняте контролюючим органом на підставі акту перевірки № 653/20-36-17-02-11/НОМЕР_1 від 18.02.2015р.,скаргу платника задоволено, податкове повідомлення - рішення від 24.03.2015 р. № скасовано. ( а.с.49-52).

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 25.03.2015 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 14.05.2015р. адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Індустріальної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова головного управління Міндоходів у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення задоволено. Скасовано податкове повідомлення-рішення Індустріальної ОДПІ м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області від 26.09.2014р. №, яке було винесено на підставі висновків акту перевірки №2444/20-36-17-02-11/НОМЕР_1 від 15.09.2014р. ( а.с.88-98).

Крім того, контролюючим органом в період з 26.02.2015р. по 12.03.2015р. проведена документальна позапланова виїзна перевірка ФО-П ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку у сумі 154051,0 грн., відображених у податковій декларації з ПДВ, поданій за звітній (податковий) період грудень 2014р. (вх. від 19.01.2015р.), за результатами якої складена довідка "Про результати документальної виїзної перевірки ФО-П ОСОБА_3 з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за грудень 2014 року" від 19.03.2015р. вих. №1207/20-36-17-02-12 НОМЕР_1 ( а.с.13-17).

Згідно висновків вищевказаної довідки за результатами документальної позапланової виїзної перевірки з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за листопад 2014 р. у розмірі 154051,0 грн., заявленої до відшкодування на рахунок платника у банку порушень не встановлено.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що вимоги позивача про стягнення з Державного бюджету суми податку на додану вартість, що підлягає відшкодуванню з державного бюджету України у розмірі 477079,0 грн. за листопад 2014 р., бюджетне відшкодування ПДВ в розмірі 154051,0 грн. за грудень 2014 р., а також пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України у розмірі 107170,61 грн., нарахована на суму бюджетної заборгованості по відшкодуванню податку на додану вартість (за листопад 2014 р. у розмірі 83778,89 грн. та за грудень 2014 р. у сумі 23391,72 грн. є обґрунтованими та доведеними матеріалами справи.

Відмовляючи в решті позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку про безпідставність позову в цій частині.

Враховуючи оскарження відповідачем судового рішення першої інстанції фактично лише в частині задоволення позовних вимог та межі перегляду, передбачені ст.195 Кодексу адміністративного судочинства України, слід зазначити наступне.

Відповідно до пп.14.1.18 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України (далі по тексту - Кодекс) бюджетне відшкодування - відшкодування від'ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків визначено ст. 200 Податкового кодексу України.

Пунктом 200.1. статті 200 Податкового кодексу України визначено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п.200.4. ст.200 Податкового кодексу України, якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг;

б) залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

Відповідно до пунктів 200.7 та 200.10 цієї статті платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, контролюючий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних.

Згідно з пунктами 200.11, 200.12, 200.13, 200.14 статті Податкового кодексу України за наявності достатніх підстав, які свідчать, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, контролюючий орган має право провести документальну позапланову виїзну перевірку платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном проведення камеральної перевірки. Контролюючий орган зобов'язаний у п'ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету. На підставі отриманого висновку відповідного контролюючого органу орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п'яти операційних днів після отримання висновку контролюючого органу.

Як правомірно враховано судом першої інстанції, Індустріальна об'єднана державна податкова інспекція м. Харкова в порушення вимог п.200.12 ст.200 Податкового кодексу України, не подала висновок із зазначенням суми, яка підлягає відшкодуванню з бюджету органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Відповідно до п. 200.17 ст. 200 Податкового кодексу України джерелом сплати бюджетного відшкодування (у тому числі заборгованості бюджету) є доходи бюджету, до якого сплачується податок.

Забороняється обумовлювати або обмежувати виплату бюджетного відшкодування наявністю або відсутністю доходів, отриманих від цього податку в окремих регіонах України.

Суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення (п. 200.23 статті 200 ПК України).

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що у платника податку, який не отримує бюджетне відшкодування в порядку та строки, визначені ст.200 Податкового кодексу України, виникає право на нарахування пені на суму такої заборгованості на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

При цьому, чинним законодавством не передбачено, що стягнення пені, нарахованої на суму наявної бюджетної заборгованості по ПДВ, можливе та здійснюється лише після фактичного погашення платнику цієї заборгованості.

Зазначена позиція висловлена у постанові Верховного суду України від 03 червня 2014 року № 21-131а14.

Як правомірно враховано судом першої інстанції, що позивач по справі виконав всі вимоги та умови, визначені чинним законодавством України, для отримання відшкодування ПДВ з бюджету.

Зміст статті 25 Бюджетного кодексу України закріплює положення про те, що Державне казначейство здійснює безспірне списання з рахунків, на яких обліковуються гроші Державного бюджету та місцевих бюджетів, за рішенням, яке було прийнято державним органом, що відповідно до закону має право на його застосування.

Таким чином, у разі невідшкодування бюджетної заборгованості з податку на додану вартість право позивача порушується внаслідок неодержання коштів з бюджету, а тому вимога про стягнення заборгованості є належним способом захисту цього права.

Саме така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 24.02.2009р. №09/81.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що належним способом захисту прав позивача є саме стягнення з Державного бюджету на користь ФО-П ОСОБА_3 суми податку на додану вартість, що підлягає відшкодуванню з Державного бюджету України у розмірі 477079,0 грн.- за листопад 2014 р. та бюджетне відшкодування ПДВ в розмірі 154051,0 грн. - за грудень 2014 р., а також пені на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України у розмірі 107170,61 грн., нарахованої на суму бюджетної заборгованості по відшкодуванню податку на додану вартість (за листопад 2014 р. - у розмірі 83778,89 грн. та за грудень 2014 р. - у розмірі 23391,72 грн.).

Відповідно до ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що постанова Харківського окружного адміністративного суду від 20.08.2015 року відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта - відповідача у справі.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Індустріальної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 20.08.2015р. по справі № 820/7234/15 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Курило Л.В.
Судді Русанова В.Б. Присяжнюк О.В.
Повний текст ухвали виготовлений 12.10.2015 р.