Справа № 2а-540/11
Суддя: Хаюк С.М.
Дата ухвалення: 2011-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
Справа № 2а-540/11
Головуючий у 1-й інстанції: Зейкан Н.М.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

іменем України

"07" листопада 2011 р. м. Житомир

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Хаюка С.М.

суддів: Бондарчука І.Ф.

ОСОБА_2,

розглянувши в письмовому провадженні в м. Житомирі апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Зарічненському районі на постанову Зарічненського районного суду від "21" березня 2011 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Зарічненському районі про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Зарічненського районного суду від 21.03.2011р. позов задоволено. Зобовязано УПФУ в Зарічненському районі провести нарахування та виплату позивачу доплату до пенсії відповідно до ст. 39 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон № 796-XIІ) як непрацюючому пенсіонеру, який проживає в зоні добровільного гарантованого відселення, в розмірі двох мінімальних заробітних плат починаючи з 23.08.2010 року з урахуванням вже проведених виплат.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати вказану постанову.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Позивач звернувся до суду із позовом у лютому 2011 року, як особа, яка постраждала внаслідок ЧАЕС 1-ї категорії, проживає у зоні гарантованого добровільного відселення. Він отримує доплату до пенсії відповідно до ст.39 Закону №796-ХІІ, але у розмірах, встановлених постановою КМУ.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на соціальний захист визначені Законом № 796-XII.

Відповідно до ст. 39 Закону № 796-XIІ передбачено, що громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, провадиться доплата в таких розмірах: у зоні гарантованого добровільного відселення - дві мінімальні заробітні плати. Непрацюючі пенсіонери отримують доплату до пенсії в цих же розмірах.

Водночас сума, з якої здійснювався розрахунок виплати позивачу, передбаченої Законом № 796-XII, визначалася згідно постанови КМУ від 26.07.1996р. №836 Про компенсаційні виплати особам, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи. Зазначеною постановою, всупереч вимогам Закону № 796-ХІІ, який встановлює розмір доплат як величину, кратну відносно до розміру мінімальної заробітної плати, визначеної Законом на час здійснення виплати, установлено конкретний розмір такої доплати в твердій грошовій сумі.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу. Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що при визначенні розміру доплати застосуванню підлягає саме ст.39 Закону №796-ХІІ, а не постанова КМУ від 26.07.1996р. за №836, яка істотно звужує обсяг встановлених законом прав.

Однак, суд першої інстанції у резолютивній частині постанови, про зобов'язання відповідача здійснити донарахування та виплату підвищення до пенсії як пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення відповідно до ст. 39 Закону № 796-XIІ з 23.08.2010р., не зазначив кінцеву дату здійснення такого перерахунку. Тим самим зобов"язав відповідача проводити нарахування та виплату позивачу передбачених Законом коштів на майбутнє без обмеження будь-якими строками в той час, як такі виплати є щомісячними і виплачуються особі в залежності від її статусу потерпілого та місця проживання і є одним із видів соціальних виплат громадянам, які проживають на забруднених територіях. В разі коли потерпілий змінить місце проживання із території забрудненої внаслідок аварії на ЧАЕС на чисту територію, то відповідно він втратить право на отримання доплати до пенсії передбаченої ст.39 Закону №796, так як вказана доплата нараховується та виплачується лише громадянам, які проживають на забруднених територіях і не може бути призначена на майбутнє.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі і на виконання делегованих повноважень. Захист прав, свобод і інтересів осіб передбачає наявність встановленого судом факту їх порушень, тобто необхідною умовою для прийняття рішення по суті є наявність порушення прав, свобод чи інтересів. Захист порушених прав, свобод та інтересів на майбутнє чинним законодавством не передбачено, а тому задоволення позовних вимог судом першої інстанції в частині зобов'язання відповідача здійснювати нарахування та виплату позивачу пенсії на майбутнє не ґрунтується на чинному законодавстві.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду суд апеляційної інстанції має право, зокрема, змінити постанову суду.

Згідно до частини 1 статті 201 КАС України, підставами для зміни постанови суду першої інстанції є правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду першої інстанції - зміні шляхом зазначення в резолютивній частині дати, до якої необхідно здійснити донарахування та виплату позивачу підвищення до пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення відповідно до ст. 39 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Керуючись ст.ст. ст.ст.183-2, 195, 197, 198, 201, 205, 207 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Зарічненському районі задовольнити частково.

Постанову Зарічненського районного суду від 21.03.2011р. змінити, виклавши абзац другий резолютивної частини в наступній редакції:

"Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Зарічненському районі провести нарахування та виплату позивачу доплату до пенсії відповідно до ст. 39 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» як непрацюючому пенсіонеру, який проживає в зоні добровільного гарантованого відселення, в розмірі двох мінімальних заробітних плат починаючи з 23.08.2010 рок по 23.02.2011 року з урахуванням вже проведених виплат.

В решті постанову - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України в частині зміни постанови.

Головуючий суддя С.М.Хаюк

судді: І.Ф.Бондарчук

ОСОБА_2