Справа № 368/1085/15-а
Суддя: Закаблук О. В.
Дата ухвалення: 2015-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Кагарлицький районний суд Київської області
Справа № 368/1085/15-а
Провадження 2 а/368/44/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.07.2015 Кагарлицький районний суд Київської області в складі:

Головуючого судді Закаблук О.В.

При секретарі судового засідання Широкоступ К.М.

Позивача - ОСОБА_1

Розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Кагарлик Київської області в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до сержанта міліції ОСОБА_2, працівника УПС групи ДПС ВДАІ з обслуговування Деснянського р ну м. Києва про визнання дій інспектора ДПС ОСОБА_2 незаконними та скасування постанови ПС № 387730 від 30 червня 2015 року у справі про адміністративне правопорушення, суд, -

В С Т А Н О В И В :

12.06.2015 року на адресу Кагарлицького районного сущду Київської області надійшла адміністративна позовна заява ОСОБА_1 до сержанта міліції ОСОБА_2, працівника УПС групи ДПС ВДАІ з обслуговування Деснянського р ну м. Києва про визнання дій інспектора ДПС ОСОБА_2 незаконними та скасування постанови ПС № 387730 від 30 червня 2015 року у справі про адміністративне правопорушення, в якій позивач просить суд винести рішення, яким:

- прийняти позов до свого провадження;

- визнати дії інспектора ДПС ОСОБА_2 неправомірними при складанні протоколу про адміністративне правопорушення АП1 № 586896 від 06 червня 2015 року;

- Визнати протокол АП1 № 586896 від 06 червня 2015 року недійсним та скасувати його;

- Визнати дії інспектора ДПС ОСОБА_2 неправомірними при складанні постанови про адміністративне правопорушення ПС2 № 387730 від 06 червня 2015 року в справі про адміністративне правопорушення;

- Визнати постанову недійсною та скасувати її, а провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо нього закрити.

- стягнути з відповідача на його користь сплачений мною судовий збір, згідно квитанцій № 11432064-1 та № 11432064-2 від 11 червня 2015 року, в загальній сумі 83 грн. 08 коп. (Вісімдесят три гривні 08 копійок).

Свої вимоги позивач в мотивувальній частині адміністративної позовної заяви обґрунтовує наступним:

Рухаючись автомобілем НОМЕР_1, що належить йому на правах особистої власності (ТП САК 275403) 6-го червня 2015 року близько 14:00 по пр-ту Маяковського у м. Київ він мав намір повернути ліворуч, але наблизившись до перехрестя, помітив, що в даному випадку він перетинатиме подвійну суцільну лінію розмітки, тому продовжив рух прямо до наступного перехрестя, де на зелений сигнал світлофору (у розриві подвійної суцільної лінії розмітки) здійснив розворот свого транспортного засобу для руху у зворотному напрямку. Але його було зупинено працівником ДПС ОСОБА_2, який припустив, що він нібито порушив правила дорожнього руху.

Під час спілкування інспектор не представився, і про його дані він дізнався лише вивчаючи протокол то постанову.

Інспектор звинуватив його в порушенні ПДР, а саме в ігноруванні ним знаку 4.1 (рух прямо). Він зауважив інспектору, що знак 4.1 діє лише до перехрестя, якщо він не встановлений безпосередньо перед перехрестям (а він дійсно не встановлений безпосередньо перед перехрестям, а знак 5.16 (Напрямок руху по смугах) взагалі відсутній), тому розворот транспортного засобу на перехресті не заборонений, що ним і було здійснено у розриві подвійної суцільної лінії та на зелений сигнал світлофора.

На його зауваження інспектор не відреагував належним чином, лише повідомив, що накладе на нього мінімальний штраф у сумі 255 грн. (його це здивувало), і запропонував йому написати у протоколі, що він не помітив дорожній знак.

Зі звинуваченнями у порушенні ПДР я не погодився та зробив про це запис у протоколі: «Притягнення мене до адмінвідповідальності є безпідставним....» (копія протоколу надається).

Потім інспектор дістав чисті бланки постанов, що вже були скріплені гербовими печатками. Він знову зауважив інспектору, що він не має права на місці його штрафувати, що це заборонив конституційний суд, на що інспектор лише засміявся, та відповів йому, що рішення Конституційного суду ще не вступило в законну силу і він керується наказом №111.

При складанні протоколу (копія додається), інспектор зазначив час розгляду адміністративної справи 06.06.2015 р. о 14:10, що фактично збігається в часі зі скоєнням так званого адміністративного порушення.

Наказом Міністерства Внутрішніх Справ України № 111 від 27.03.2009 р. «Про затвердження Інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС» (надалі - «Інструкція № 111»):

«П. 16. Дії працівників підрозділів ДПС при порушенні учасником дорожнього руху вимог Правил дорожнього руху:

16.6. За всіма виявленими порушеннями Правил дорожнього руху складаються Протоколи про адміністративні правопорушення, які після закінчення зміни здаються командирові підрозділу ДПС, чи особі, яка його замінює, або працівникові, на якого покладено ці обов'язки, для реєстрації та передачі до відділів (відділень) Державтоінспекції МВС з обслуговування адміністративних територій міст, районів, районів у містах протягом однієї доби. Якщо передача протоколів припадає на вихідний чи святковий день, вона переноситься на наступний за ним робочий день».

Пункт 7 Інструкції № 111 «Права працівників підрозділів ДПС» також дозволяє останнім «складати протоколи про адміністративні правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху. Здійснювати в установленому законодавством порядку особистий огляд, перевірку речей, транспортного засобу і вантажу, вилучення речей і документів, адміністративне затримання» та інш. Але в жодному разі не надає працівникам підрозділів ДПС права розглядати справи про адміністративні правопорушення за складеними ними ж адміністративними матеріалами.

Таким чином, склавши протокол про адміністративне правопорушення, Відповідач мав би здати відповідно до ст.257 КУпАП зазначений протокол за належністю для розгляду адміністративної справи у встановленому законом порядку.

Звертає увагу, що здійснення заходів щодо забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення та дотримання чинного законодавства при складанні адміністративних матеріалів співробітниками ДПС є виключною компетенцією начальників ГУМВС, УМВС та їх заступників (пп. 5.1.4 п. 5.1 Інструкції № 111); начальників управлінь (відділів) Державтоінспекції ГУМВС, УМВС та їх заступників (пп. пп. 5.2.5, 5.2.6 п. 5.2 Інструкції № 111); командира стройового підрозділу ДПС та його заступників (пп. пп. 5.3.15, 5.3.23, 5.3.24 п. 5.3 Інструкції № 111).

З огляду на передбачені законом процесуальні норми порядку розгляду адміністративних справ, викладені вище, вбачається, що складання протоколу та винесення постанови однією і тією ж особою - Відповідачем є порушенням вимог Закону. При цьому КУпАП не передбачає напрям протоколу самому собі, що суперечило б принципам об'єктивності і законності розгляду справи.

Крім того, Відповідач, діючи на стадії збудження адміністративного провадження і що нібито направив власноручно складений протокол самому собі на розгляд, вже вважає що матеріалів у справі вистачає, а помилок немає. При таких обставинах цей посадовець при розгляді справи і винесенні постанови виходитиме з первинних своїх же установок про законність і достатність зібраних матеріалів у справі, а у разі виявлення помилок буде схилятись до їх приховування, тобто він зацікавлений у вирішенні справи, не звертаючи уваги ні на що.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган, посадові особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язані з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Всупереч вказаним вимогам ст. 280 КУпАП, викладені у ній питання не з'ясовувались, та й не могли бути з'ясовані, оскільки адміністративного правопорушення я не вчиняв. На момент складання протоколу про адміністративне правопорушення не можливо було з'ясувати та документально підтвердити обставини, які пом'якшують чи обтяжують вину та ступінь вини водія, також не можливо надати відомості, що характеризують майновий стан водія.

Для підготовки та подання таких документів в якості доказів водію потрібен певний проміжок часу. Склавши протокол про адміністративне правопорушення, відповідач без сповіщення про розгляд адміністративної справи, виніс Постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, що є грубим порушенням Закону, оскільки про розгляд адміністративної справи та винесену Постанову він дізнався лише під час вручення Постанови.

Відповідач одноосібно прийняв рішення про вид та розмір адміністративного стягнення, тим самим перевищив свої службові повноваження, крім того позбавивши його конституційного права на юридичну допомогу при вирішенні адміністративної справи (ст. 59 Конституції України)

Як випливає з наведеного, інспектором ДПС порушений також і процесуальний порядок провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Хоча законодавство України чітко не гарантує презумпцію невинуватості у справах про адміністративні правопорушення, Конституційний суд України (Справа № 1-34/2010) визнав, що презумпція невинуватості поширюється на справи про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, посадова особа, яка має право складати протоколи про адміністративні правопорушення зобов'язана, зокрема, встановити наявність чи відсутність адміністративного правопорушення та принаймні зібрати докази про винність особи, яку звинувачують у вчиненні правопорушення, тим більше, якщо особа, яка притягається до адміністративної відповідальності оспорює допущене правопорушення та адміністративне стягнення, що на неї накладається. Таким чином, якщо протокол - це всього лише підготовка до розгляду справи, то постанова у справі - це, фактично, визнання винним.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення без надання можливості реалізації права на правову допомогу та вибору захисника прав тягне за собою визнання Постанови у справі незаконною з наступним її скасуванням та притягненням особи, що її винесла, до відповідальності за умисні завідомо незаконні дії. Міжнародні гарантії реалізації права на захист:

Ст.6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод, ратифікованої Верховною Радою України 17.07.1997.

Ст.2 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права від 16.12.1966, ратифікованого Указом Президії Верховної Ради Української РСР від 19.10.1973.

Принципи 1,19 «Основних принципів, що стосуються ролі юристів», прийнятих восьмим конгресом ООН з питань попередження злочинності і поводження з правопорушниками 27серпня - 7 вересня 1990 року.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 19 Конституції України «органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України».

Відповідно до ч.4 ст.256 КУпАП, при складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються його права і обов'язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, але інспектором цього зроблено не було. Відповідач грубо порушив вимоги ст. 19 Конституції України, ст.ст.254, 268 КУпАП.

Вважає, що Відповідач, склавши оскаржувану постанову на місці, на вулиці, перевищив свої повноваження, відповідно оскаржувана постанова є незаконною і підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 19 КАС України, адміністративні справи з приводу оскаржень правових актів індивідуальної дії, а також дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які стосуються інтересів конкретної особи, вирішуються адміністративними судами за місцем проживання (перебуванням, знаходження) позивача.

Враховуючи те, що правопорушення він не вчиняв, а також те, що протокол АП1 № 586896 про адміністративне правопорушення від 06 червня 2015 року складений з грубими порушеннями норм передбачених КУпАП, постанову, яка теж винесена з порушенням норм чинного законодавства в справі про адміністративне правопорушення ПС2 № 387730 від 06 червня 2015 року відносно нього має бути скасовано.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 7, 250, 251,254, 287, 288, 289, п. З ст. 293, 295 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. 2, 4, 6-11, 17, 18, 19, 73, 74, 104, 105, 106 Кодексу адміністративного судочинства України ,-

ПРОШУ:

1. Прийняти позов до свого провадження.

2. Визнати дії інспектора ДПС ОСОБА_2 неправомірними при

складанні протоколу про адміністративне правопорушення АП1 № 586896 від 06 червня 2015 року.

3. Визнати протокол АП1 № 586896 від 06 червня 2015 року недійсним та скасувати

його.

4. Визнати дії інспектора ДПС ОСОБА_2 неправомірними при

складанні постанови про адміністративне правопорушення ПС2 № 387730 від 06 червня 2015 року в справі про адміністративне правопорушення.

5. Визнати постанову недійсною та скасувати її, а провадження в справі про

адміністративне правопорушення щодо мене закрити.

6. Стягнути з відповідача на мою користь сплачений мною судовий збір, згідно

квитанцій № 11432064-1 та № 11432064-2 від 11 червня 2015 року, в загальній сумі 83 грн. 08 коп. (Вісімдесят три гривні 08 копійок).

15.06.2015 року Кагарлицьким районним судом на підставі ст. 107 КАС України винесено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено справу до слухання на 30.06.2015 року.

30.06.2015 року слухання справи було відкладено на 13.07.2015 року в зв»язку з неявкою відповідача.

Окремо суд зазначає, що відповідач ОСОБА_2 був належним чином повідомлявся судом про день, час та місце слухання справи, про що маються відповідні відмітки в матеріалах справи.

В судовому засіданні, яке відбулося 13.07.2015 року позивач ОСОБА_1 позовні вимогиуточнив, а саме, зазначив, що не бажає стягувати з відповідача судові витрати, при цьому посилався на обставини, які зазначені в мотивувальній частині адміністративної позовної заяви, та які приведені судом вище.

В судове засідання, яке відбулося 13.07.2015 року відповідач ОСОБА_2 не з»явився, хоча повідомлявся судом належним чином про день, час та місце слухання справи, про що маються відповідні відмітки в матеріалах справи.

Суд, вислухавши позивачаПавлюка Ю.В., який позов уточнив, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо задоволення адміністративного позову, обгрунтовуючи своє рішення наступним.

Фактичні обставини справи, встановлені судом в судовому засіданні.

06.06.2015 року інспектором, сержантом міліції ОСОБА_2, працівником УПС групи ДПС ВДАІ з обслуговування Деснянського р ну м. Києва було складено протокол про адміністративне правопорушення серії Ап12 № 586896, з якого видно, що громадянин ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючий за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, 06.06.2015 року о 13 год 35 хв. в м. Києві на проспекті Маяковського, 34, керуючи автомобілем НОМЕР_2, не виконав вимогу дорожнього знаку 4.1 (рух прямо), здійснив лівий розворот, чим порушив вимоги п. 8.4, 4.1 (дод1).

В графі «підпис особи, яка ознайомлена з місцем та часом розгляду справи» зазначено наступне: «притягнення мене до адміністративної відповідальності є безпідставним, так як я здійснив розворот на перехресті на зелений сигнал світлофору».

В графі «свідки» відсутні будь які підписи та зазначення прізвищ.

06.06.2015 року інспектором, сержантом міліції ОСОБА_2, працівником УПС групи ДПС ВДАІ з обслуговування Деснянського р ну м. Києва було складено постанову про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 387730.

В мотивувальній частини постанови вказано, що:

- громадянин ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючий за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, 06.06.2015 року о 13 год 35 хв. в м. Києві на проспекті Маяковського, 34, керуючи автомобілем НОМЕР_2, не виконав вимогу дорожнього знаку 4.1 (рух прямо), здійснив лівий розворот, чим порушив вимоги п. 8.4, 4.1 (дод1), чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Згідно постановляючої частини даної постанови:

- постановив, - застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягненя у вигляді штраф 255 ( двісті п»ятдесят п»ять) грн.

Суд вважає, що вищевказаний протокол та постанова, яка винесена на підставі протоколу, є незаконними, підлягають скасуванню на підставі наступного.

- при складанні Протоколу інспектором ДПС було грубо порушено процедуру розгляду справ про адміністративне правопорушення, зокрема: інспектор не роз'яснив позивачу ОСОБА_1 права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, де,зокрема, зазначено, що «особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитись з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання: при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи; оскаржити постанову по справі».

Таким чином, були порушені вимоги наступних статей КУпАП:

- ст.245 КУпАП, яка вказує, що з'ясування обставин справи при її розгляді повинно бути всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом;

- ст. 251 КУпАП вказує, що протокол про адміністративне правопорушення є одним із доказів по справі, а ст..279 та 283 КУпАП визначають, що при розгляді справи оголошується протокол про адміністративне правопорушення, заслуховується особа, яка притягається до відповідальності та бере участь у справі, а вже потім приймається рішення та виноситься постанова по справі.

Відповідно до ст.. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

На місці вчинення Відповідач має право розглядати справу та виносити постанову тільки у випадках передбачених ст.283 КУпАП, в інших випадках на місці вчинення інспектор не має такого права і відповідно, до вимог ст.257 КупАП повинен надіслати протокол іншій уповноваженій особі за місцем скоєння, проживання, або обліку.

Це положення підтверджується Наказом Міністерства Внутрішніх Справ України N111 від 27.03.2009 року «Про затвердження інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС», зокрема, п. 15, де, зокрема, зазначено: «Дії працівників підрозділів ДПС при порушенні учасником дорожнього руху вимог Правил дорожнього руху:

П. 15.6. «За всіма виявленими порушеннями Правил дорожнього руху складаються Протоколи про адміністративні правопорушення, які після закінчення зміни здаються командирові підрозділу ДПС, чи особі, яка його замінює, або працівникові, на якого покладено ці обов'язки, для реєстрації :а передачі до відділів (відділень) Державтоінспекції МВС з обслуговування адміністративних територій міст, районів, районів у містах протягом однієї доби.

Якщо передача протоколів припадає на вихідний чи святковий день, вона переноситься на наступний за ним робочий день».

Згідно п. 7 Інструкції № 111 «Права працівників підрозділів ДПС» також дозволяє останнім:

- складати протоколи про адміністративні правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху;

- здійснювати в установленому законодавством порядку особистий огляд, перевірку речей, транспортного засобу і вантажу, вилучення речей і документів, адміністративне затримання » та інш.

Проте суд зазначає, що працівники ДПС не мають права розглядати справи про адміністративні правопорушення за складеними ними же адміністративними матеріалами.

Таким чином, склавши протокол про адміністративне правопорушення, сержант міліції ОСОБА_2, працівник УПС групи ДПС ВДАІ з обслуговування Деснянського р ну м. Києва повинен був спрямувати відповідно до ст.257 КУпАП зазначений протокол за належністю, для розгляду адміністративної справи у встановленому законом порядку.

Суд зазначає, що здійснення заходів щодо забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення та дотримання чинного законодавства при складанні адміністративних матеріалів співробітниками ДПС є виключною компетенцією начальників ГУМВС УМВС та їх заступників (пп. 5.1.4 п. 5.1 Інструкції № 111); начальників управлінь (відділів) Державтоінспекції ГУМВСУМВС та їх заступників (пп. пп. 5.2.5, 5.2.6 п. 5.2 Інструкції № 111); командира стройового підрозділу ДПС та його заступників (пп. пп. 53.15, 5.3.23, 5.3.24 п. 5.3 Інструкції № 111).

З огляду на передбачені законом процесуальні норми порядку розгляду адміністративних справ, викладені вище, убачається, що складання протоколу та винесення постанови однією і тією ж особою працівником УПС групи ДПС ВДАІ з обслуговування Деснянського р ну м. Києва ОСОБА_2 є порушенням вимог Закону.

При цьому КУпАП не передбачає спрямування протоколу тій особі, яка складала протокол, так як це суперечить принципам об'єктивності і законності розгляду справи.

Відповідно до вимог ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов»язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 278 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання:

1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи:

2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення;

3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду;

4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали:

5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Крім того, статтею 279 КУпАП передбачено, що справа розпочинається з представлення посадової особи. яка розглядає дану справу.

Посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа піддягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки.

Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення, заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Крім того, відповідач всупереч ст. 280 КУПАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення не з'ясував, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також не з'ясував інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та за відсутності ознак і складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУПАП, і виніс Постанову якою застосував штраф до Позивача ОСОБА_3

Згідно із ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, проте, відповідач по даній справі не скористався вищевказаним правом, двічі не з»явившись в судове засідання, та не надіславши на адресу суду письмове заперечення, чому, на думу суду, перепон не було, тому у суду немає відомостей про правову позицію відповідача по даній справі.

Ст. 69 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимети і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Крім цього, в п 3 ст. 70 КАС України встановлено, що докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги, а відповідно до п.4 ст. 70 КАС України, обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідно, при вирішенні даного спору суд керувався п. 2 ст. 71 КАС України, де, зокрема, зазначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб»єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, Інспектор ДПС не довів вину Позивача у вчиненні даного правопорушення, чим порушив ст. 251 КУпАП.

Крім того, судом при вирішенні даного спору було враховано Узагальнення судової практики Верховного Суду України з розгляду адміністративних справ «про деякі правопорушення на транспорті» від 04.08.2008 року, що мали невідповідності ст..256 КУпАП, підлягали скасуванню, а саме "..посадові особи ДАІ не виконували належним чином вимоги ст. 256 КпАП, а саме: вказували не всі анкетні дані правопорушника ( рік, число, місяць та місце народження), його точну адресу, місце роботи, посаду, а також необхідні відомості про особу, яка складала протокол ( прізвище, ім.»я та по батькові, посада, службові телефони).

Відповідно до ст. 256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення крім місця, часу вчинення і сутті адміністративного правопорушення, слід зазначати нормативний акт, яким передбачено відповідальність за нього, наводити пояснення правопорушника, інші відомості, необхідні для вирішеним справи.

У матеріалах справи нерідко не було доказів, які б підтверджували факт вчинення особою правопорушень, даних, про те, чи притягалася вона до адміністративної відповідальності раніше, а також пояснень цієї особи, свідків або підписів останніх.».

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 17,18,19,49,104, 160 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Уточнений адміністративний позов ОСОБА_1 до сержанта міліції ОСОБА_2, працівника УПС групи ДПС ВДАІ з обслуговування Деснянського р ну м. Києва про визнання дій інспектора ДПС ОСОБА_2 незаконними та скасування постанови ПС № 387730 від 30 червня 2015 року у справі про адміністративне правопорушення, - задовольнити.

Визнати дії інспектора ДПС ОСОБА_2 неправомірними при складанні протоколу про адміністративне правопорушення АП1 № 586896 від 06 червня 2015 року;

Визнати незаконним та скасувати протокол про адміністративне правопорушення серії АП1 № 586896 від 06 червня 2015 року, складений у відношенні ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати дії інспектора ДПС ОСОБА_2 неправомірними при винесенні постанови про адміністративне правопорушення ПС2 № 387730 від 06 червня 2015 року в справі про адміністративне правопорушення, яке передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП у відношенні ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати незаконною та скасувати постанову ПС2 № 387730 від 06.06.15 року про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення штрафу в розмірі 255 грн.

Провадження по адміністративній справі справі закрити в звязку з відсутністтю в діях ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, складу правопорушення, яке передбачено ст.122.ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту проголошення, а особами, які беруть участь у справі і не були присутні при проголошення постанови, протягом 10 днів з моменту отримання копії постанови.

Суддя ОСОБА_4