Справа № 826/13636/14
Суддя: Васильченко Н.В.
Дата ухвалення: 2015-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" жовтня 2015 р. м. Київ К/800/1234/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючої судді – Васильченко Н.В.,

суддів: Калашнікової О. В., Леонтович К.Г.

в с т а н о в и л а :

У вересні 2014 року ТОВ «Євроресурс» звернулось в суд з позовом до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві, в якому просило визнати незаконними та скасувати постанови відповідача № 259/14/7126-36/1908/02/3 та № 260/14/7126-35/1908/02/3 від 19.08.2014 року про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що постанова № 259/14/7129-36/1908/02/3 від 19.08.2014 року та постанова № 260 /14/7126-35/1908/02/3 від 19.08.2014 року про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудування є незаконними, такими, що винесені з грубим порушенням вимог чинного законодавства щодо порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 жовтня 2014 року позовні вимоги задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову № 259/14/7126-36/1908/02/3 від 19.08.2014 року Інспекції державного архітектурно - будівельного контролю у м. Києві. Визнано протиправною та скасовано постанову № 260/14/7126-35/1908/02/3 від 19.08.2014 року Інспекції державного архітектурно - будівельного контролю у м. Києві.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 18 грудня 2014 року, рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог ТОВ «Євроресурс» до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення відмовлено.

Не погоджуючись з ухваленими по справі судовими рішеннями ТОВ «Євроресурс» звернулося до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду апеляційної інстанцій та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши матеріали касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 13 серпня 2014 року головним державним інспектором Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві складено акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил на об’єкті будівництва «Нежитлові приміщення № 30 та № 31 будинку № 3 по вул. JI. Первомайського, у Печерському районі м. Києва». Також, за результатами перевірки відповідачем 13.08.2014 року видано припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил та складено протоколи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Відповідачем 19 серпня 2014 року, за результатами розгляду матеріалів справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, винесено постанови № 259/14/7126-36/1908/02/3 від 19.08.2014 року та № 260/14/7126-35/1908/02/3 від 19.08.2014 року про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що у Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві відсутні права на проведення контрольного заходу, оскільки відповідно до ст. 31 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців контролюючими органами (крім Державної фіскальної служби України) здійснюються протягом серпня - грудня 2014 року виключно з дозволу Кабінету Міністрів України або за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції виходив з того, що Закон України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» було доповнено статтею 31 відповідно до Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» від 31 липня 2014 р. № 1622-VII, який набув чинності 16.08.2014 року. Спірну перевірку Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві проведено 13.08.2014 року, тобто до моменту набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» від 31 липня 2014 року № 1622-VII. При цьому, на думку колегії суддів суду апеляційної інстанції, Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» не містить застережень про те, що його дія поширюється на правовідносини, які виникли до набрання ним чинності.

Також колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку про те, що посилання суду першої інстанції на ч. 1 ст. 58 Конституції України, відповідно до якої Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи, є помилковим, оскільки в даному випадку нормами ст. 31 Закон України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» не передбачається пом'якшення або скасування відповідальності особи, а лише визначається порядок та умови проведення перевірок контролюючими органами.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України не погоджується з висновком суду апеляційної інстанції виходячи з наступного. Закон України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» доповнено статтею 31 згідно із Законом України від 31.07.2014 року № 1622-VII. «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік». Відповідно до ст. 31 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців контролюючими органами (крім Державної фіскальної служби України) здійснюються протягом серпня - грудня 2014 року виключно з дозволу Кабінету Міністрів України або за заявкою суб’єкта господарювання щодо його перевірки.

Згідно положень Розділу 2 Закону України від 31.07.2014 року № 1622-VII. «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування. При цьому, Закон України від 31.07.2014 року № 1622-VII «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» оприлюднено в офіційному виданні – газеті «Голос України» від 02.08 2014 року у № 146. Таким чином, ст. 31 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» набрала чинності з дня, наступного за днем його опублікування, тобто 03 серпня 2014 року.

З наведеного вбачається, що суд першої інстанції обгрунтовано дійшов правильного висновку про те, що у Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві були відсутні права на проведення контрольного заходу, оскільки, починаючи з 03 серпня 2014 року, відповідно до ст. 31 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців контролюючими органами (крім Державної фіскальної служби України) здійснюються протягом серпня - грудня 2014 року виключно з дозволу Кабінету Міністрів України або за заявкою суб’єкта господарювання щодо його перевірки.

Колегія суддів дійшла думки, що суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, вірно встановив характер спірних правовідносин та обґрунтовано застосував норми матеріального права до їх вирішення. Порушень норм процесуального закону, які б призвели до ухвалення незаконного рішення, не вбачається.

Суд апеляційної інстанції помилково скасував рішення суду першої інстанції, яке ухвалене відповідно до закону.

Відповідно до ст. 226 КАС України суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалене відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.

На підставі викладеного, керуючись статтями 220, 222, 223, 226, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Євроресурс" задовольнити.

Ухвала набирає законної сили через п’ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі і оскарженню не підлягає, але може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, в порядку та у строки, визначені ст.ст. 236-239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: