Справа № 2а-239/11
Суддя: Жизневська А.В.
Дата ухвалення: 2011-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

іменем України

"20" квітня 2011 р. Справа № 2а-239/11

номер рядка статистичного звіту 10.3.2

Колегія суддів Житомирського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Жизневської А.В.

суддів: Котік Т.С.

ОСОБА_1,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Олевської райдержадміністрації Житомирської області на постанову Олевського районного суду Житомирської області від "28" січня 2011 р. у справі № 2а-239/11 за позовом ОСОБА_3 у своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Олевської райдержадміністрації Житомирської області про визнання бездіяльності протиправною і зобов"язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернулася до суду із позовом, в якому просила визнати неправомірними дії ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Олевської РДА Житомирської області (Далі - УПСЗН) щодо не донарахування та недоплати коштів, передбачених статтями 37,39 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (Далі - Закону №796-ХІІ). Стягнути з УПСЗН на її користь недоплачені кошти, передбачені ст.ст. 37, 39 Закону №796-ХІІ за період з 01.06.2010 року по 01.12.2010 року. Допустити негайне виконання рішення суду у частині стягнення коштів з відповідача. Зобов'язати УПСЗН в подальшому виплачувати їй кошти відповідно до Закону №796-ХІІ.

Постановою Олевського районного суду Житомирської області від 28 січня 2011 року визнано протиправними дії УПСЗН щодо виплати ОСОБА_3 та її неповнолітнім дітям допомоги та доплати не у відповідності із ст.ст. 37, 39 Закону №796-ХІІ. Стягнуто з УПСЗН на користь ОСОБА_3 та її неповнолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 4797,00 грн. допомоги, передбаченої ст. 37 Закону №796-ХІІ, за період з 01 червня 2010 року по 01 грудня 2010 року. Стягнуто з УПСЗН на користь ОСОБА_3 5330,80 грн. доплати до заробітної плати, передбаченої ст. 39 Закону №796-ХІІ, за період з 01 червня 2010 року по 01 грудня 2010 року. Зобов'язано негайно виконати постанову суду в частині стягнення на користь ОСОБА_3 4797,00 грн. допомоги передбаченої ст. 37 Закону №796-ХІІ та 5330,80 грн. доплати до заробітної плати, передбаченої ст. 39 Закону №796-ХІІ з УПСЗН. Зобов'язано УПСЗН в подальшому виплачувати ОСОБА_3 допомогу на чисті продукти харчування та доплату до заробітної плати, відповідно до ст.ст. 37,39 Закону №796-ХІІ, починаючи з 01 грудня 2010 року.

В апеляційній скарзі апелянт, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати вказану постанову.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Позивач звернулася до суду із позовом у грудні 2010 року, як особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 4-ї категорії, проживає та працює у зоні посиленого радіологічного контролю, має двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 та ОСОБА_5. Позивач отримує допомогу у звязку із обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва, передбачену ст.37 Закону №796-ХІІ (довідка - а.с.5), та доплату до заробітної плати відповідно до ст.39 Закону №796-ХІІ (довідка - а.с.6), але у розмірах, встановлених постановою КМУ.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на соціальний захист визначені Законом № 796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» громадянам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, виплачується щомісячна грошова допомога у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства в таких розмірах: у зоні посиленого радіоекологічного контролю - 30 процентів від мінімальної заробітної плати; у зоні гарантованого добровільного відселення - 40 процентів від мінімальної заробітної плати.

Статтею 39 вказаного Закону передбачено, що громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, провадиться доплата в таких розмірах: у зоні посиленого радіологічного контролю - однієї мінімальної заробітної плати.

Водночас суми, з яких здійснювався розрахунок виплат позивачу, передбачених Законом № 796-XII, визначалися згідно постанови Кабінету Міністрів України від 26.07.1996 року № 836 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи». Зазначеною постановою, всупереч вимогам Закону № 796-ХІІ, який встановлює розмір доплат як величину, кратну відносно до розміру мінімальної заробітної плати, визначеної Законом на час здійснення виплати, установлено конкретні розміри таких доплат в твердій грошовій сумі.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що при визначенні розміру доплат застосуванню підлягають саме ст.ст.37,39 Закону №796-ХІІ, а не постанова КМУ від 26.07.1996 р. за №836, яка істотно звужує обсяг встановлених законом прав. Ці кошти мають бути виплачені ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Олевської райдержадміністрації Житомирської області згідно із Порядком використання коштів державного бюджету для використання програм, повязаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженим постановою КМУ від 20.09.2005 р. № 936.

Разом із тим, суд першої інстанції помилково стягнув з відповідача на користь ОСОБА_3 конкретно визначену суму доплат, залишивши поза увагою, що це виходить за межі компетенції суду, встановленої Кодексом адміністративного судочинства України.

Тому, рішення районного суду в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про зобов'язання УПСЗН нарахувати та виплатити ОСОБА_3 та неповнолітнім дітям ОСОБА_4 і ОСОБА_5 грошову допомогу у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства, передбачену ст. 37 Закону №796-ХІІ, у розмірі 30 процентів від мінімальної заробітної плати, та доплату до заробітної плати у відповідності до ст. 39 Закону №796-ХІІ у розмірі однієї мінімальної заробітної плати за період з 01 червня 2010 року по 01 грудня 2010 року.

Оскільки рішення суду у частині стягнення з відповідача на користь ОСОБА_3 конкретно визначених розмірів доплат скасовується, то вказівка суду про негайне виконання постанови суду в цій частині також підлягає до скасування. Позовні вимоги у цій частині залишаються без задоволення.

Крім того, суд першої інстанції помилково вирішив питання про покладення зобов'язань на УПСЗН щодо виплати в подальшому ОСОБА_3 допомоги на чисті продукти харчування та доплату до заробітної плати, відповідно до ст.ст. 37,39 Закону №796-ХІІ, починаючи з 01 грудня 2010 року, залишивши поза увагою положення ч. 1 ст.2 КАС України. Із змісту вказаної статті випливає, що захисту підлягають права, свободи та інтереси фізичної особи, які вже порушені на момент звернення до суду за їх захистом. Вирішення питання про покладення зобов'язань на УПСЗН у подальшому є безпідставним, оскільки, на момент розгляду справи, відсутні докази про можливе порушення прав та законних інтересів ОСОБА_3 у майбутньому. Рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на викладене, постанову від 28 січня 2011 року у частині зобовязання УПСЗН виплачувати в подальшому ОСОБА_3 допомогу на чисті продукти харчування та доплату до заробітної плати, відповідно до ст.ст. 37,39 Закону №796-ХІІ, починаючи з 01 грудня 2010 року скасувати. Позовні вимоги у цій частині залишити без задоволення. У решті постанова підлягає залишенню без змін.

З урахуванням наведеного та керуючись ст.ст.197,198,202,203,205,207,254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Олевської райдержадміністрації Житомирської області задовольнити частково.

Постанову у частині стягнення з ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Олевської райдержадміністрації Житомирської області на користь ОСОБА_3 та її неповнолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 4797,00 грн. допомоги, передбаченої ст. 37 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", за період з 01 червня 2010 року по 01 грудня 2010 року, доплати до заробітної плати у розмірі 5330,80 грн., передбаченої ст. 39 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", за період з 01 червня 2010 року по 01 грудня 2010 року, та зобов'язання негайно виконати постанову суду в частині стягнення на користь ОСОБА_3 4797,00 грн. допомоги передбаченої ст. 37 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та 5330,80 грн. доплати до заробітної плати, передбаченої ст. 39 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Олевської райдержадміністрації Житомирської області, скасувати та прийняти в цій частині нову постанову.

Зобов'язати ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Олевської райдержадміністрації Житомирської області нарахувати та виплатити ОСОБА_3 та неповнолітнім дітям ОСОБА_4 і ОСОБА_5 грошову допомогу у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства, передбачену ст. 37 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у розмірі 30 процентів від мінімальної заробітної плати, та доплату до заробітної плати у відповідності до ст. 39 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у розмірі однієї мінімальної заробітної плати за період з 01 червня 2010 року по 01 грудня 2010 року, щомісяця, з урахуванням фактично виплачених коштів.

Постанову суду про її негайне виконання у частині стягнення на користь ОСОБА_3 4797,00 грн. допомоги, передбаченої ст. 37 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та 5330,80 грн. доплати до заробітної плати, передбаченої ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з управління праці та соціального захисту населення Олевської районної державної адміністрації Житомирської області невиплачених коштів, та у частині зобовязання ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Олевської райдержадміністрації виплачувати в подальшому ОСОБА_3 допомоги на чисті продукти харчування та доплату до заробітної плати, відповідно до ст.ст. 37,39 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", починаючи з 01 грудня 2010 року, скасувати. Позовні вимоги у цій частині залишити без задоволення.

У решті постанову залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя А.В. Жизневська

судді: Т.С. Котік

ОСОБА_1

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_3 АДРЕСА_1,11000, прос

3- відповідачу ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Олевської райдержадміністрації Житомирської області вул.Привокзальна 5,м.Олевськ,Житомирська область,11002, прос