Справа № 492/151/15-а
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2015-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2015 р.м.ОдесаСправа № 492/151/15-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Борисова С.П.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого: судді Домусчі С.Д.

суддів: Кравця О.О., Яковлева Ю.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Арцизькому районі Одеської області на постанову Арцизького районного суду Одеської області від 18 лютого 2015 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Арцизькому районі Одеської області про визнання протиправною відмову у проведенні перерахунку розміру пенсії, зобов'язання провести перерахунок розміру пенсії державного службовця, -

ВСТАНОВИВ:

28 січня 2015 року ОСОБА_1 звернувшись до Арцизького районного суду Одеської області з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Арцизькому районі Одеської області, просила суд визнати протиправною відмову відповідача у включенні до розрахунку розміру пенсії, відповідно до Закону України «Про державну службу», матеріальну допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та індексацію заробітної плати, з яких сплачені всі страхові внески; зобов'язати відповідача включити до розрахунку пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», матеріальну допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та індексацію заробітної плати; зобов'язати відповідача перерахувати з 03.04.2014 р., пенсію, яка становить 80% заробітної плати державного службовця, із включенням до заробітної плати, з якою обчислюється пенсія матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати.

Постановою від 18 лютого 2015 року, ухваленою в порядку скороченого провадження, Арцизький районний суд Одеської області частково задовольнив адміністративний позов визнав неправомірними дії пенсійного органу щодо відмови в перерахунку пенсії позивачу з урахуванням щорічної матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати; зобов'язав відповідача здійснити з 29 липня 2014 року перерахунок пенсії державного службовця позивача, виходячи з 80% місячного окладу державного службовця з включенням до розміру пенсії щорічної матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування; у задоволені інших позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду управління Пенсійного фонду України в Арцизькому районі Одеської області і подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржену постанову та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги апелянт обґрунтовує тим, що суд першої інстанції неповно з'ясував обставини, які мають значення для справи, не вірно встановив юридичну сутність і характер спірних правовідносин, що призвело по порушення норм матеріального та процесуального права.

Порушенням норм матеріального права апелянт вважає те, що суд першої інстанції допустив порушення приписів ч. 2 ст. 33 Закону України «Про державну службу», оскільки матеріальна допомога носить разовий характер та не є складовою частиною заробітної плати, а сам факт утримання із сум матеріальної допомоги збору на обов'язкове державне пенсійне страхування не є підставою для її включення до складу заробітної плати державного службовця та врахування при обчислення розмірі пенсії державного службовця.

Також апелянт посилається на те, що стаття 37-1 Закону України «Про державну службу», в редакції Закону України №76-VІІІ від 28.12.2014 р. «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України», чинній з 01 січня 2015 року та не передбачає перерахунок пенсійних виплат на умовах та в порядку визначених Кабінетом Міністрів України, який, на виконання цієї норми не приймав жодного рішення.

Ухвалюючи постанову про задоволення позовних вимог суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_1 з 03 квітня 2014 року призначена пенсія за Законом «Про державну службу» розмірі 80 відсотків суми заробітної плати з якої був сплачений єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 р. - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

19 січня 2015 року позивач звернулась до відповідача із заявою про проведення, з дня призначення, перерахунку розміру пенсії із врахуванням всіх складових заробітної плати, зазначених в довідці № 3711/10/05-017 від 09 квітня 2014 року.

Рішенням засідання комісії для розгляду питань, пов'язаних з призначенням та виплатою пенсій управління Пенсійного фонду України в Арцизькому районі Одеської області, оформленим протоколом № 4 від 23.01.2015 року, позивачу відмовлено в проведені перерахунку розміру пенсії із врахуванням всіх складових заробітної плати, а саме матеріальної допомоги та індексації.

З урахуванням положень ст. 33, ч. 1 ст. 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції чинній на час призначення пенсії), ч. 1 ст. 1, ст. 2 Закону України «Про оплату праці», ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», посилаючись на постанову Верховного Суду України від 20 лютого 2012 року по справі 21-430а11, ст. 244-2 КАС України, суд першої інстанції дійшов висновку про неправомірність відмови відповідача у проведені перерахунку пенсії позивачу з урахуванням всіх складових заробітної плати з якої був сплачений єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 р. - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Вирішуючи питання дотримання позивачем строку звернення до суду, суд першої інстанції встановив, що позивач звернулась до адміністративного суду з пропуском шестимісячного строку звернення, встановленого ст. 99 КАС України, а тому порушені права мають бути відновлені з 29 липня 2014 року, а у задоволені інших вимог має бути відмовлено.

Справа розглянута апеляційним судом в порядку письмового провадження відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС України.

Заслухавши суддю доповідача, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга може бути задоволена частково.

Апеляційний суд встановив, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 4), з 03 квітня 2014 року отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про державну службу», в розмірі 80 % від заробітку (а.с.11), яка обчислена із заробітку до складу якого пенсійний орган не включив індексацію заробітної плати, матеріальну допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань.

Відповідно до матеріалів справи (письмові заперечення та апеляційна скарга) при звернені до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії ОСОБА_1 надала довідку, яка містила відомості щодо нарахування та отримання нею матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, але які не враховано у заробітну плату, з якою обчислена пенсія.

Відповідно до довідки № 3711/10/05-017 від 09 квітня 2014 року (а.с. 10), за формою, затвердженою Постановою Правління Пенсійного Фонду України № 5-1 від 14.02.2011 р., яка містить відомості про складові заробітної плати (за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», а саме про складові заробітної плати позивача за останні 24 календарні місяці роботи підряд перед зверненням за пенсією, за період з жовтня 2012 року по березень 2014 року, позивачу виплачені як «інші виплати» індексація заробітної плати, матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, всього у загальному розмірі 13411,68 грн. Також в цій довідці зазначено про те, що на всі виплати, включені в довідку, нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 року - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

19 січня 2015 року ОСОБА_1 звернулась до відповідача із заявою про проведення, з дня призначення, перерахунку розміру пенсії із врахуванням всіх складових заробітної плати (а.с. 5).

У задоволені заяви про проведення перерахунку розміру пенсії, відмовлено рішенням комісії для розгляду питань, пов'язаних з призначенням та виплатою пенсії управління Пенсійного фонду України в Арцизькому районі Одеської області № 4 від 23.01.2015 р. (а.с. 8), про що позивача повідомлено листом від 22.01.2015 р. (а.с. 6-7).

При цьому відмова, яка зазначено в листі від 22.01.2015 р., вмотивована тим, що відповідно до переліку складових заробітної плати, визначеного ст. 33 Закону України «Про державну службу», індексація заробітної плати, матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань не є складовою частиною заробітної плати. В той час як рішення № 4 від 23.01.2015 р. (а.с. 8), як на підставі для відмови у проведенні перерахунку розміру пенсії, посилається на те що «не виконуються вимоги ст. 37-1 Закону України «Про державну службу»

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції щодо протиправності відмови пенсійного органу в проведенні перерахунку розмірі у пенсії, яка оформлена рішенням № 4 від 23.01.2015 р.

Постановою Правління Пенсійного Фонду України № 5-1 від 14.02.2011 року «Про виконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва по справі № 2а-4753/09/2670» внесені зміни до п.п. 1.2 п. 1 постанови Правління Пенсійного Фонду України № 19-11 від 30.10.2008 р. «Про затвердження форм довідок про заробітну плату, що подаються для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», та окрім іншого, затверджено нову форму довідки про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», з додатковою колонкою «Інші виплати».

За змістом ч. 1, ч. 6 ст. 37 Закону України «Про державну службу» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, на час призначення позивачу пенсії - 03 квітня 2014 року) пенсія державним службовцям, призначається в розмірі 80 % від сум їх заробітної плати, з якої був сплачений єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 р. - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

У ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону України «Про державну службу» передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що оплата за заміщення посади, матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань, компенсація за невикористану відпустку і суми індексації заробітної плати входили, до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої зазначеної статті до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу)).

Згідно зі статтею 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Така правова позиція зі спірного питання висловлена Верховним Судом України у постанові від 20 лютого 2012 року у справі № 21-430а11, від 28 травня 2013 року у справі № 21-97а13.

Враховуючи викладене, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції щодо порушення прав позивача та наявності правових підстав для їх відновлення, але не шліхом включення до розміру пенсії сум матеріальних допомог та індексації заробітної плати, а шляхом зобов'язання відповідача провести, перерахунок розміру пенсії по інвалідності державного службовця, включивши до заробітку для обчислення розміру пенсії суми оплати матеріальної допомоги на оздоровлення, допомоги для вирішення соціально-побутових питань, і суми індексації заробітної плати.

Не приймає апеляційний суд доводи апелянта щодо відсутності законодавчого обов'язку проводити будь-які перерахунки пенсійних виплат, з посиланням на те, що ст. 37-1 Закону України «Про державну службу», в редакції Закону України №76-VІІІ від 28.12.2014 р. «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України», чинного з 01 січня 2015 року, передбачає перерахунок пенсійних виплат на умовах та в порядку визначених Кабінетом Міністрів України, який, на виконання цієї норми не вчинив жодних дій щодо встановлення умов та порядку перерахунку пенсійних виплат державним службовцям.

Апеляційний суд зазначає, що неналежне виконання Кабінетом Міністрів України свого обов'язку, встановленого п. 16 розділу ІІІ Прикінцеві положення Закону України від 28.12.2014 р. № №76-VІІІ «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України», щодо забезпечення прийняття нормативно-правових актів, необхідних для реалізації цього Закону, не може бути підставою для позбавлення позивача права на належне пенсійне, соціальне забезпечення, яке гарантовано ст. 46 Конституції України, що в свою чергу є порушенням основоположної складової принципу верховенства права - принципу правової певності, а саме якості закону.

Спотвореними є доводи пенсійного органу щодо звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії у зв'язку з із збільшенням заробітку, оскільки вони спростовані матеріалами справи та наданими як пенсійному органу, так і суду, довідками, на підставі яких позивач просив провести перерахунок розміру пенсії з дня її призначення.

Перевіряючи доводи суду першої інстанції щодо порушення позивачем строку звернення до адміністративного суду, апеляційний суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 43, ч. 4 ст. 44 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» заява про перерахунок пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду в порядку визначеному уповноваженим органом, а перерахунок пенсії, у разі виникнення права на підвищення пенсії, проводиться з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Позивачу призначена пенсія з 03 квітня 2014 року, довідка отримана позивачем 09 квітня 2014 року, із заявою про перерахунок розміру пенсії позивач звернулась 19 січня 2015 року, відмова у перерахунку розміру пенсії датована 23.01.2015 року.

При цьому матеріали справи не містять відомостей щодо повідомлення позивача про неприйняття пенсійним органом до розрахунку пенсії «Інших виплат», а тому причини пропуску строку звернення до суду, апеляційний суд вважає поважними.

При цьому апеляційний суд зазначає, що за приписами статті 100 та 155 КАС України, наслідком пропуску строку звернення до адміністративного суду без поважних причин, є залишення позовних вимог без розгляду, а не відмова у їх задоволенні.

Таким чином, порушені права позивача мають бути відновлені шляхом зобов'язання пенсійного органу провести перерахунок розміру пенсії позивача з 03 квітня 2014 року.

Доводи апелянта про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, апеляційний суд не приймає до уваги, як такі що не вплинули на правильність судового рішення.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку про помилкове застосування норм процесуального права, в частині питання щодо дотримання строків звернення до суду, у зв'язку з чим, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, це є підставою для часткового задоволення апеляційної скарги, скасування оскарженої постанови та ухвалення нового судового рішення про задоволення адміністративного позову.

Керуючись ст. ст. 19, 46, 55 Конституції України, ст. ст. 2, 11, 70, 71, 99, ч. 10 ст. 183-2, 195, п. 3 ч. 1 ст. 197, п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 4 ч. 1 ст. 202, ст. 207, ч. 2 ст. 211, ст. 244-2, КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Арцизькому районі Одеської області задовольнити частково.

Постанову Арцизького районного суду Одеської області від 18 лютого 2015 року скасувати та ухвалити нову постанову.

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною відмову управління Пенсійного фонду України в Арцизькому районі Одеської області у проведені перерахунку розміру пенсії, оформлену рішенням комісії комісією для розгляду питань, пов'язаних з призначенням та виплатою пенсії 4 від 23 січня 2015 року.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Арцизькому районі Одеської області (ідентифікаційний код юридичної особи: 24528378, місцезнаходження: 68400, Одеська обл., Арцизький? район, місто Арциз, вул. Орджонікідзе, будинок 27, корпус "Б") провести, починаючи з 03 квітня 2014 року, перерахунок та виплату ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1; ідентифікаційний код НОМЕР_1) пенсії державного службовця, в розмірі 80 відсотків від заробітної плати, врахувавши при обчисленні заробітної плати «інші виплати» (індексацію заробітної плати, матеріальну допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань), які зазначені в довідці Арцизської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів в Одеській області 3711/10/05-017 від 09 квітня 2014 року.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий: суддя С.Д.Домусчі

суддя О.О.Кравець

суддя Ю.В.Яковлев