Справа № 2-а-66/11
Суддя: Хаюк С.М.
Дата ухвалення: 2011-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

іменем України

"07" жовтня 2011 р. Справа № 2-а-66/11

номер рядка статистичного звіту 10.3.1

Колегія суддів Житомирського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Хаюка С.М.

суддів: Капустинського М.М.

ОСОБА_1,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Радивілівському районі Рівненської області на постанову Радивилівського районного суду від "04" лютого 2011 р. у справі № 2-а-66/11 за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Радивілівському районі Рівненської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Радивилівського районного суду від 04.02.2011р. позов задоволено частково. Визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Радивилівському районі щодо відмови позивачу у нарахуванні та виплаті надбавки до пенсії до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком за період з 19.07.2010р. по 31.12.2010р. Зобовязано Управління Пенсійного фонду України в Радивилівському районі Рівненської області нарахувати та виплатити позивачу підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, передбаченої ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»за період з 19.07.2010р. по 31.12.2010р. з врахуванням абз.1 ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»та виплачених сум. Стягнуто з Управління Пенсійного фонду України в Радивилівському районі Рівненської області на користь позивачу судові витрати по справі в розмірі 3 грн. 40 коп. В частині позовних вимог про нарахування і виплату згаданої щомісячної надбавки до пенсії як дитині війни в подальшому відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати вказану постанову та прийняти нову про відмову у позові.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач має статус дитини війни, що підтверджується відповідними доказами (а.с.7).

Відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», у відповідній редакції, дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком.

При розгляді справи судом враховано, що зміни, які вносилися Законом України «Про державний бюджет України на 2008 рік...»до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»визнані рішенням Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22.05.2008 року такими, що не відповідають Конституції України. Законом України «Про державний бюджет на 2010 рік»норму цієї статті не зупинено і не змінено.

Обчислення підвищення до пенсії, виходячи з розміру, встановленого постановою КМУ №530 від 28.05.2008 року, є порушенням засад пріоритету законів над підзаконними актами, а тому розрахунок такого підвищення повинен здійснюватися з розміру, встановленого ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Вихідним критерієм обрахунку підвищення до пенсії виступає мінімальна пенсія за віком. Мінімальний розмір пенсії за віком, згідно ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Будь-яких інших нормативно-правових актів, які б визначали механізм вирахування мінімальної пенсії за віком або встановлювали її розмір, немає.

Суд першої інстанції повно та обєктивно зясував обставини справи, врахував вказані положення та дійшов обґрунтованого висновку про незаконність дій відповідача, зобовязавши УПФ здійснити нарахування та виплату підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Проте, стягуючи з Управління Пенсійного фонду України в Радивілівському районі Рівненської області на користь позивача 3,40 грн. судового збору, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що відповідно до п.34 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України "Про державне мито" Пенсійний фонд України, його підприємства, установи й організації від сплати державного мита звільняються. Покладення судового збору на відповідача є безпідставним, оскільки згідно з ч.1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, зокрема, змінити постанову суду.

Згідно частини 1 статті 201 КАС України підставами для зміни постанови або ухвали суду першої інстанції є правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга - підлягає частковому задоволенню, а постанова суду першої інстанції зміні в частині розподілу судових витрат.

Керуючись ст.ст. 94,160,195,196,198,201,205,207,212,254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Радивілівському районі Рівненської області задовольнити частково.

Постанову Радивилівського районного суду від 04.02.2011р. змінити в частині розподілу судових витрат, виклавши абзац 4 резолютивної частини постанови в наступній редакції:

"Присудити з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 3грн. 40 коп. витрат зі сплати судового збору".

В іншій частині постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя С.М.Хаюк

судді: М.М. Капустинський

ОСОБА_1