Справа № 808/9255/14
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2015-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

12 жовтня 2015 року № 808/9255/14

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Келеберди В.І., суддів Качура І.А. Данилишин В.М. розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк"
до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Дахно Артема Миколайовича, Міністерства юстиції України, треті особи без самостійних вимог на предмет спору: Реєстраційна служба Мелітопольського управління юстиції Запорізької області, ОСОБА_2

провизнання протиправним рішення, зобов'язання вчинити дії
О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» звернулось до суду з позовом до державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Дахно Артема Миколайовича, Міністерства юстиції України, треті особи без самостійних вимог на предмет спору: Реєстраційна служба Мелітопольського управління юстиції Запорізької області, ОСОБА_2 про визнання дій протиправними, скасування рішення від 25.09.2014 №16036004 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень; зобов'язання зареєструвати право власності на нерухоме майно.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що представником позивача було подано відповідачу для проведення державної реєстрації права власності всі визначені Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 №868 "Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень" документи, отже оскаржене рішення є протиправним.

Відповідачі заперечували проти задоволення позову з підстав викладених у письмових запереченнях, які долучено до матеріалів справи та з яких вбачається, що позивачу відмовлено у реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна оскільки зареєстровано обтяження такого нерухомого майна до подачі заяви про реєстрацію права власності. Відповідачі явку уповноважених представників в судове засідання не забезпечили хоча були належним чином повідомлені про час, дату та місце судового вирішення справи.

Третя особа - ОСОБА_2 - також заперечувала проти позову з підстав викладених у письмових поясненнях з яких вбачається, що рішенням Мелітопольського районного суду Запорізької області визнано припиненим іпотечний договір на підставі якого скеровано вимогу та позивачем подано документи для державної реєстрації права власності нерухомого майна.

Третя особа - Реєстраційна служба Мелітопольського управління юстиції Запорізької області - надала суду письмові пояснення та клопотала про вирішення справи без її участі.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у різі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи, що відповідачі належним чином повідомлені про час, дату та місце судового засідання в судове засідання не прибули, а також з огляду на відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд прийшов до висновку про доцільність розгляду справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Представником ПАТ «УкрСиббанк» 12.09.2014 подано заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо права власності) для проведення державної реєстрації права власності на нежитлове приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_1.

За результатом розгляду вказаної заяви та документів наданих позивачем відповідачем прийнято рішення від 25.09.2014 №1603600 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень на підставі ст. 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та п. 20 та 28 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 №868, оскільки щодо нерухомого майна за вказаною адресою зареєстровано обтяження - арешт; не подано завіреної в установленому порядку копії письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, документу, що підтверджує завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником письмової вимоги іпотекодержателя.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Законом, який визначає правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації, та їх обтяжень і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна є Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Як визначено абзацу 2 частини 1 статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно з частини 1 статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація прав є обов'язковою.

У відповідності до частини 1 статті 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме: 1) право власності на нерухоме майно; 2) право володіння; право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами; іпотека; довірче управління майном; 3) інші речові права відповідно до закону; 4) податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, та інші обтяження.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 8 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", орган державної реєстрації прав проводить державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмовляє у їх реєстрації.

У відповідності до пункту 2 частини 2 статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав.

Частиною 1 статті 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" встановлено виключний перелік підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, а саме, у державній реєстрації може бути відмовлено у разі, якщо: заявлене право, обтяження не підлягає державній реєстрації відповідно до цього Закону; об'єкт нерухомого майна розміщений на території іншого органу державної реєстрації прав; із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень звернулася неналежна особа; подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують; заяву про державну реєстрацію прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна, крім випадків, встановлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону; заяву про державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем; заяву про державну реєстрацію речових прав, похідних від права власності, подано за відсутності державної реєстрації права власності, крім випадків, установлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону; під час подання заяви про державну реєстрацію права власності на підприємство як єдиний майновий комплекс, житловий будинок, будівлю, споруду (їх окремі частини), що виникло на підставі документа, за яким правонабувач набуває також право власності на земельну ділянку, не подано заяву про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку; після завершення п'ятиденного строку з дня отримання заявником письмового повідомлення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав не усунено обставин, що були підставою для прийняття такого рішення; заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію; заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка не є державним кадастровим реєстратором або державним виконавцем; заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене право та обтяження такого права вже зареєстровано у Державному реєстрі прав.

Згідно з частини 4 статті 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", відмова в державній реєстрації прав та їх обтяжень з підстав, не передбачених цим Законом, заборонена.

Аналогічна норма міститься й у пункті 28 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №868 від 17.10.2013 року, який передбачає, що державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав виключно за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав, що визначені Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

З матеріалів справи вбачається, що постановою державного виконавця мелітопольського міського управління юстиції при примусовому виконанні наказів від 07.04.2003 №4/2/869, №3/5/1926 виданих Господарським судом Запорізької області накладено арешт на нежитлову будівлю, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Доказів скасування арешту накладеного згадуваною постановою сторонами не надано.

За змістом статті 57 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV "Про виконавче провадження" арешт майна полягає у обмеженні розпорядження, володіння і користування майном.

Це означає, що реєстрація арешту є актом обмеження прав власника, а не актом офіційного визнання прав чи вимог інших осіб на майно.

Тому, наявність в Єдиному реєстрі заборон запису про заборону відчуження майна є перешкодою для здійснення державним реєстратором реєстраційних дій до того часу, поки таке обтяження не буде зняте.

Наведений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, висловленій в постанові від 11 листопада 2014 року № 21-357а14.

Враховуючи, що на час прийняття оскарженого рішення на спірне майно було зареєстровано обтяження - арешт (до реєстрації обтяження - іпотеки), що є підставою для відмови у реєстрації права власності, отже оскаржуване рішення прийнято відповідно до згадуваних норм законодавства.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що між позивачем та громадянином ОСОБА_3 було укладено договір іпотеки від 28.05.2008 №0/З, відповідно до якого позивачу передано в іпотеку за кредитними договорами від 28.05.2008 №0, №0 нерухоме майно: нежитлову будівлю, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Крім того, між позивачем та громадянином ОСОБА_3 було укладено договір іпотеки від 03.09.2007 відповідно до якого позивачу передано в іпотеку за зобов'язанням по кредитному договору від 25.06.2005 №2005-116-КІК, нерухоме майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та складається з будівлі літ А-3, котельні літ Б-1, огорожі №1.

Відповідно до п. 36 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень для проведення державної реєстрації речових прав необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення таких прав на нерухоме майно, та інші документи, визначені цим Порядком.

Згідно із п. 37 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, є, зокрема: укладений в установленому законом порядку договір, предметом якого є нерухоме майно, права щодо якого підлягають державній реєстрації, або речове право на нерухоме майно чи його дублікат.

Відповідно до п. 46 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень для проведення державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, заявник, крім документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, подає:

1) завірену в установленому порядку копію письмової вимоги про усунення порушень, надіслану іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця, в якій зазначається стислий зміст порушеного зобов'язання, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш як 30-денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання такої вимоги;

2) документ, що підтверджує завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у письмовій вимозі, надісланій іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця;

3) заставну (якщо іпотечним договором передбачено її видачу).

Наявність зареєстрованої заборони відчуження нерухомого майна, накладеної нотаріусом під час посвідчення договору іпотеки, на підставі якого відбувається перехід права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іпотекодержателя, а також зареєстрованих після державної реєстрації іпотеки прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно не є підставою для відмови у проведенні державної реєстрації права власності за іпотекодержателем.

Згідно картки прийому заяви представником позивача для проведення державної реєстрації права власності на вказане майно було надано: копію паспорту, копію довіреності, вимогу від 11.09.2014, договір іпотеки від 03.09.2007, договір іпотеки від 28.05.2008, копію договору оренди земельної ділянки від 02.10.2008.

З матеріалів справи вбачається, що вимоги від 15.11.2013 та від 05.09.2013 адресовано ОСОБА_2, яка є спадкоємицею померлого 05.08.2010 іпотекодавця ОСОБА_3.

Відповідно до копії повідомлення про вручення поштового відправлення адресату поштове відправлення отримано ОСОБА_2 14.09.2013 та 26.11.2013. З огляду на викладене, доводи відповідача, що позивачем не подано завіреної в установленому порядку копії письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, документу, що підтверджує завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником письмової вимоги іпотекодержателя на думку суду є необґрунтованими.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 15.08.2014 у справі №320/8049/14-ц задоволено позов ОСОБА_2, що діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 до Мелітопольської міської ради Запорізької області, третя особа Орган опіки та піклування Мелітопольської міської ради та визнано за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом ѕ частки нежилої будівлі за адресою: АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_3 померлого ІНФОРМАЦІЯ_1; визнано за ОСОБА_4 право власності в порядку спадкування за законом 1/4 частки нежилої будівлі за адресою: АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_3 померлого ІНФОРМАЦІЯ_1. Судове рішення набрало законної сили 26.08.2014.

Також, рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 02.04.2014 у справі №320/9385/13ц відмовлено в задоволенні позову ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_2, що діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_4, треті особи Реєстраційна служба Головного управління юстиції у Запорізькій області, ТОВ «Техвоєнсервіс», Орган опіки та піклування Мелітопольської міської ради про звернення стягнення на предмет іпотеки. Судове рішення набрало законної сили.

Крім того, рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 12.09.2014 задоволено частково позов ОСОБА_2, що діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 до ПАТ «УкрСиббанк» третя особа Орган опіки та піклування Мелітопольської міської ради та визнано припиненими іпотечні договори від 03.09.2007 та від 28.05.2008 укладені між ОСОБА_3 та ПАТ «УкрСиббанк», припинено обтяження та виключено з Державного реєстру прав на нерухоме майно записи про заборону відчуження нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_1. Відмовлено в задоволенні позову в іншій частині. Судове рішення набрало законної сили 09.12.2014.

З огляду на викладене, станом на час вирішення справи у позивача відсутні підстави для державної реєстрації права власності на нерухоме майно - нежитлову будівлю за адресою: АДРЕСА_1, отже оскаржуване рішення не порушує прав, свобод та інтересів позивача, що вказує на відсутність правових підстави для задоволення позову в частині скасування такого рішення та зобов'язання зареєструвати право власності на згадуване нерухоме майно.

Підсумовуючи викладене: оскільки заяву про державну реєстрацію прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна, враховуючи, що на час вирішення справи у позивача відсутні підстави для державної реєстрації права власності на нерухоме майно - нежитлову будівлю за адресою: АДРЕСА_1, отже позов є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З огляду на викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 128, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні позову.

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова набирає законної сили після закінчення строку для її апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий Суддя В.І. Келеберда

Судді І.А. Качур

В.М. Данилишин