Справа № 820/7633/15
Суддя: Бершов Г.Є.
Дата ухвалення: 2015-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2015 р.Справа № 820/7633/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бершова Г.Є.

Суддів: Ральченка І.М. , Катунова В.В.

за участю секретаря судового засідання Кудіної Я.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Чернігівської митниці Державної фіскальної служби на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 13.08.2015р. по справі № 820/7633/15

за позовом Приватного підприємства "Технобазіс"

до Чернігівської митниці Державної фіскальної служби

про скасування рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Приватне підприємство "Технобазіс", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №102000010/2015/000118/2 від 22.07.2015 року;

- скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №102110000/2015/00150 Чернігівської митниці ДФС.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач, ігноруючи положення чинного законодавства України, приймаючи спірне рішення про коригування митної вартості товарів, поставлених відповідно до умов контракту №RK-TBS4/05/15 від 04.05.2015р., №102000010/2015/000118/2 від 22.07.2015 року за другорядним методом, обмежився загальною фразою про те, що декларантом заявлені не повні відомості про митну вартість товару, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, і не вказав, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими. Окрім того, відповідач не зазначив, чому саме з документів, які були подані декларантом, неможливо встановити дані складових. На думку позивача, зауваження, викладені Чернігівською митницею ДФС у згаданому рішенні, не можна віднести до таких, які можуть слугувати підставою для відмови у визначенні митної вартості товарів за ціною договору (контракту), адже вказані обставини не впливають на формування митної вартості товару.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 13.08.2015 задоволено позов Приватного підприємства "Технобазіс".

Скасовано рішення про коригування митної вартості товарів №102000010/2015/000118/2 від 22.07.2015 року.

Скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №102110000/2015/00150 Чернігівської митниці ДФС.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на прийняття оскаржуваного рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Сторони в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду судової справи повідомлялись належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У відповідності до ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши постанову суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що позивач - ТОВ "Технобазіс", пройшов передбачену законодавством процедуру державної реєстрації, набув правового статусу суб'єкта господарювання - юридичної особи, включений до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, код - 38630430.

04.05.2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Технобазіс" (покупець) та ZHEJIANG RONGKUN MAOYI LIMITED (постачальник) був укладений контракт № RK-TBS4/05/15, за умовами якого постачальник взяв на себе зобов'язання поставити покупцю товари в асортименті, а покупець зобов'язався оплатити товар згідно з умовами даного Контракту.

Згідно статті 3 Контракту №RK-TBS4/05/15 від 04 травня 2015 року, поставка товару за даним контрактом здійснюється у повній відповідності з "ІНКОТЕРМС-2010", а умови поставки для кожної партії товару визначаються і узгоджуються Сторонами в рахунку-фактурі.

Відповідно до статті 2 Контракту №RK-TBS4/05/15 від 04 травня 2015 року, загальна кількість і асортимент товару, що підлягає поставці складається з товарних партій, кількість яких визначається у рахунку-фактурі на кожну партію товару.

Згідно з інформацією, зазначеною в інвойсі №RNA2015261 від 15 червня 2015 року та пакувальному листі до зазначеного інвойсу, партія товару, яка підлягає поставці складається з товару у асортименті, загальною вартістю 33473 доларів США.

З метою митного оформлення товару, 22.07.2015 року декларантом - Товариством з обмеженою відповідальністю "Технобазіс", було подано до митного органу митну декларацію ІМ 40 ДЕ №102110000/2015/023940, в якій заявлена митна вартість за основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну, вказавши в декларації ціну товару, зазначену в інвойсі №RNA2015261 від 15 червня 2015 року з додаванням витрат на транспортування (а.с. 25-33).

Митна вартість зазначеного товару визначена позивачем, виходячи з ціни контракту, тобто за основним (першим) методом.

Для підтвердження заявленої митної вартості товару, митному органу позивачем надано: контракт №RK-TBS4/05/15 від 04 травня 2015 року; міжнародну товарно-транспортну накладну №7591 від 18 липня 2015 року; коносамент ZIMUNGB9093747; калькуляцію №RA000261/010 від 24 червня 2015 року; інвойс №RNA2015261 від 15 червня 2015 року; пакувальний лист до інвойсу №RNA2015261 від 15 червня 2015 року; видаткова накладна №RNK1206/5/1 від 12 червня 2015 року; відвантажувальна специфікація №RNK1506/5 від 15 червня 2015 року; відвантажувальна специфікація №RNK1506/5/1 від 15 червня 2015 року; звіт про оцінку майна №04-04/07/90 від 21 липня 2015 року; лист №148/30-6 від 30 червня 2015 року; лист №149/30-6 від 30 червня 2015 року; лист №150/30-6 від 30 червня 2015 року; лист №23 від 22 липня 2015 року; лист №RNK1506/Wz від 15 червня 2015 року; лист №RA000261/006 від 29 червня 2015 року; лист №RA000261/007 від 29 червня 2015 року; лист №RA000000221 від 30 червня 2015 року; прайс-лист №RNK1106/5 від 11 червня 2015 року.

Після розгляду документів наданих позивачем для митного оформлення товарів, поставлених на виконання умов Контракту №RK-TBS4/05/15 від 04 травня 2015 року, Чернігівською митницею ДФС було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №102000010/2015/0001182/2 від 22 липня 2015 року, збільшивши суму митних платежів, які підлягають сплаті при митному оформленні товарів на 116 208, 23 грн. та картку відмови №102110000/2015/00150.

Не погодившись з винесеним рішенням та карткою відмови, позивач звернувся за захистом своїх прав до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що Чернігівською митницею, з урахуванням приписів ст.ст. 53-55 Митного кодексу України, було неправомірно прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 22.07.2015 року №102000010/2015/000118/2 і відповідно, винесено картку відмови Чернігівської обласної митниці в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №102110000/2015/00150 від 22.07.2015 pоку, а тому таке рішення і картка відмови у митному оформленні підлягають скасуванню.

В доводах апеляційної скарги відповідач зазначив, що подані позивачем документи до митного оформлення не містили відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та, що, враховуючи наявні в документах розбіжності та відсутність відомостей, митницею було правомірно здійснено коригування митної вартості товару.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та не приймає доводи апеляційної скарги з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1-3 ст.54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Згідно зі ст. 49 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Правовідносини з визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, та порядок їх застосування врегульовані положеннями ст.ст.57-64 МК України.

За правилами ст.57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції); кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу; застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності; у разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу; при цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу; методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи; у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Статтею 58 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов'язаних із продавцем осіб для виконання зобов'язань продавця за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. При визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: 1) витрати, понесені покупцем: а) комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов'язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів; б) вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами; в) вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов'язаних із пакуванням; 2) належним чином розподілена вартість нижчезазначених товарів та послуг, якщо вони поставляються прямо чи опосередковано покупцем безоплатно або за зниженими цінами для використання у зв'язку з виробництвом та продажем на експорт в Україну оцінюваних товарів, якщо така вартість не включена до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: а) сировини, матеріалів, деталей, напівфабрикатів, комплектувальних виробів тощо, які увійшли до складу оцінюваних товарів; б) інструментів, штампів, шаблонів та аналогічних предметів, використаних у процесі виробництва оцінюваних товарів; в) матеріалів, витрачених у процесі виробництва оцінюваних товарів (мастильні матеріали, паливо тощо); г) інженерних та дослідно-конструкторських робіт, дизайну, художнього оформлення, ескізів та креслень, виконаних за межами України і безпосередньо необхідних для виробництва оцінюваних товарів; 3) роялті та інші ліцензійні платежі, що стосуються оцінюваних товарів та які покупець повинен сплачувати прямо чи опосередковано як умову продажу оцінюваних товарів, якщо такі платежі не включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.

Відповідно до ч.1 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Згідно ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Як свідчать матерали справи, позивачем до митного оформлення було надано наступні документи: контракт №RK-TBS4/05/15 від 04 травня 2015 року; міжнародну товарно-транспортну накладну №7591 від 18 липня 2015 року; коносамент ZIMUNGB9093747; калькуляцію №RA000261/010 від 24 червня 2015 року; інвойс №RNA2015261 від 15 червня 2015 року; пакувальний лист до інвойсу №RNA2015261 від 15 червня 2015 року; видаткова накладна №RNK1206/5/1 від 12 червня 2015 року; відвантажувальна специфікація №RNK1506/5 від 15 червня 2015 року; відвантажувальна специфікація №RNK1506/5/1 від 15 червня 2015 року; звіт про оцінку майна №04-04/07/90 від 21 липня 2015 року; лист №148/30-6 від 30 червня 2015 року; лист №149/30-6 від 30 червня 2015 року; лист №150/30-6 від 30 червня 2015 року; лист №23 від 22 липня 2015 року; лист №RNK1506/Wz від 15 червня 2015 року; лист №RA000261/006 від 29 червня 2015 року; лист №RA000261/007 від 29 червня 2015 року; лист №RA000000221 від 30 червня 2015 року; прайс-лист №RNK1106/5 від 11 червня 2015 року.

Проте, митний орган під час митного контролю дійшов висновку, що заявлена позивачем митна вартість товару занижена та було прийнято рішення про коригування митної вартості товару №102000010/2015/000118/2 від 22.07.2015 року із застосування резервного методу визначення митної вартості товарів.

Відповідно до п.2 ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу.

Підставою для відмови у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю та витребування додаткових документів може бути лише наявність у митного органу обґрунтованих сумнівів щодо наданих декларантом документів, а саме наявність в них розбіжностей, ознак підробки, відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

Згідно ч. 3 ст. 53 МК України встановлено обов'язок декларанта або уповноваженої ним особи на письмову вимогу митного органу протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з ч. 4 ст. 53 МК України у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) визначені в ній документи.

Тобто, митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів.

Посилання відповідача щодо недоліків додаткових документів, поданих до митного оформлення, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки позивачем було надано митному органу всі необхідні документи на підтвердження митної вартості відповідно до ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, претензій до яких Чернігівською митницею ДФС заявлено не було.

Виходячи з наведеного, колегія суддів зазначає, що позивачем під час митного оформлення товарів був наданий весь перелік документів, передбачений статтею 53 МК України, надані документи не містили розбіжностей, ознак підробки, містили всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, та відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідачем не надано доказів, які б об'єктивно свідчили про те, що подані до митного оформлення документи містять розбіжності чи ознаки підробки, не підтверджують числові значення складових митної вартості товарів або не містять відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Враховуючи викладене, колегія суддів доходить висновку про відсутність підстав для застосування другорядного методу митним органом.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо неправомірності рішення митного органу про коригування митної вартості товару та прийнятої картки відмови.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що постанова суду є законною і обґрунтованою, ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для її скасування немає.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги колегія суддів не приймає до уваги, оскільки викладена правова позиція не є обґрунтованою та підтвердженою матеріалами справи.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Чернігівської митниці Державної фіскальної служби залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 13.08.2015р. по справі № 820/7633/15 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Бершов Г.Є.
Судді Ральченко І.М. Катунов В.В.
Повний текст ухвали виготовлений 12.10.2015 р.