Справа № 405/4248/15-а (2-а/405/206/15)
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2015-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

405/4248/15-а (2-а/405/206/15)

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

06 жовтня 2015 року

справа № 405/4248/15-а (2-а/405/206/15)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Шлай А.В.

суддів: Іванова С.М. Чабаненко С.В.

при секретарі: Горшкові В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Ліки Плюс» на ухвалу Ленінського районного суду м.Кіровограда від 12 червня 2015 року у справі №405/4248/15-а(2-а/405/206/15) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ліки Плюс» до Виконавчого комітету Кіровоградської міської ради про визнання протиправним та скасування п.1 рішення Виконавчого комітету Кіровоградської міської ради №264 від 07.05.2015 року, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ліки Плюс» (далі по тексту – ТОВ «Ліки Плюс») звернулося до суду з адміністративним позовом, в якому просило визнати протиправним та скасувати п.1 рішення Виконавчого комітету Кіровоградської міської ради №264 від 07.05.2015 року. Одночасно, позивач просив суд забезпечити позов шляхом зупинення дії пункту 1 рішення Виконавчого комітету Кіровоградської міської ради №264 від 07.05.2015 року

Ухвалою Ленінського районного суду м.Кіровограда від 12 червня 2015 року у задоволенні клопотання про забезпечення адміністративного позову відмовлено. Підставою для такої відмови зазначено не наведення позивачем достатніх підстав очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам, інтересам позивачів до ухвалення рішення в адміністративній справі, а також очевидних ознак протиправності рішення, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень.

Не погодившись з ухвалою суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову ухвалу, якою задовольнити клопотання.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

За правилами, встановленими частиною 1 статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

З аналізу наведеної статті вбачається, що обов'язковою передумовою вжиття заходів для забезпечення позову, яке допускається протягом всього терміну розгляду справи, є обґрунтоване клопотання сторони, в тому числі й із зазначенням очевидних ознак протиправності оскаржуваного рішення, очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам останньої, неможливість в подальшому без вжиття таких заходів відновлення прав особи.

З цією метою обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Тому, у вирішенні питання про забезпечення позову адміністративний суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору є визнання протиправним та скасування п.1 рішення Виконавчого комітету Кіровоградської міської ради №264 від 07.05.2015 року. При цьому, будь-яких обґрунтованих підстав, доводів, доказів на підтвердження викладених у адміністративному позові обставин не наведено та не надано.

Таким чином, очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі при розгляді даного спору, суд не вбачає. Крім того, колегія суддів зазначає, що оскільки рішення відповідача є предметом оскарження у даній справі, тому його оцінка із точки зору законності буде надаватися при розгляді справи по суті, а не при вирішенні клопотання про забезпечення позову.

У пункті 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" № 2 від 06.03.2008 р., Пленум надав роз'яснення, що в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування обставин, які б свідчили про наявність зазначених вище підстав для забезпечення позову.

Проте, розглядаючи клопотання у справі, колегією суддів наявності вказаних обставин не встановлено. Так, в силу частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Позивач, звернувшись із клопотанням, не навів підстав, які б свідчили про наявність передбачених статтею 117 Кодексу адміністративного судочинства України, підстав для забезпечення позову.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання позивача про забезпечення адміністративного позову.

Відповідно до статті 200 цього ж Кодексу суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на те, що при прийнятті оскарженої ухвали, судом першої інстанції дотриманні норми процесуального права, підстави для його скасування відсутні, у зв'язку з чим апеляційна скарга залишається без задоволення.

Керуючись статтями 195-196, 199, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Ліки Плюс» - залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м.Кіровограда від 12 червня 2015 року у справі №405/4248/15-а(2-а/405/206/15) - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення її тексту у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: А.В. Шлай

Суддя: С.М. Іванов

Суддя: С.В. Чабаненко