Справа № 826/13842/15
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2015-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

07 жовтня 2015 року 13:16 № 826/13842/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Іщука І.О., при секретарі судового засідання Мині І.І., розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю «Юркомцентр»
до Державної податкової інспекції у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві
провизнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 12.02.2015 р. № ,

за участю представників сторін:

від позивача: Стеценко Ю.В.;

від відповідача: Кравчук В.О.

На підставі частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 07 жовтня 2015 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Виготовлення постанови у повному обсязі відкладено, про що повідомлено осіб, які брали участь у розгляді справи, з урахуванням вимог частини другої статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України. Під час проголошення вступної та резолютивної частин постанови сторонам роз'яснено зміст судового рішення, порядок і строк його оскарження, а також порядок отримання повного тексту постанови, визначеного статтею 167 Кодексу адміністративного судочинства України.

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Юркомцентр» звернулось до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Державної податкової інспекції у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 12.02.2015 р. № .

Позовні вимоги мотивовані тим, що ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві на підставі необґрунтованих висновків акту перевірки від 27.01.2015 р. № 296/26-56-22-04-04/32250229 щодо порушення позивачем приписів податкового законодавства прийнято податкове повідомлення-рішення від 12.02.2015 р. № , яким позивачу визначено грошове зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 306 190,00 грн.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити їх в повному обсязі. Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначив, що податковий кредит сформований позивачем на підставі належним чином оформлених первинних документів. Висновок відповідача ґрунтується виключно на суб'єктивних припущеннях та не підтверджуються доказами.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечував та просив суд відмовити в їх задоволенні, оскільки перевіркою встановлено, що господарські операції позивача з його контрагентом не мають на меті реального настання наслідків, обумовлених укладеними правочинами, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва суд дійшов висновку про наступне.

Державною податковою інспекцією у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ «Юркомцентр» з питань дотримання вимог податкового законодавства по фінансово-господарським взаємовідносинам із ТОВ «Донна-Трейд» та ТОВ «Меріленд Сіті» за період з 01.08.2014 р. по 31.08.2014 р.

Перевіркою встановлено порушення:

- п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість у загальній сумі 244 952,00 грн., в т.ч. за серпень 2014 р. - 244 952,00 грн.

За результатами перевірки складено акт від 27.01.2015 р. № 296/26-56-22-04-04/32250229 та винесено податкове повідомлення-рішення від 12.02.2015 р. № , яким позивачу визначено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 306 190,00 грн., в тому числі за основним платежем в розмірі 244 952,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 61 238,00 грн.

За результатами первинного адміністративного оскарження, Головним управлінням ДФС у м. Києві прийнято рішення від 10.04.2015 р. № 6156/10/26-15-10-05-35, яким податкове повідомлення-рішення від 12.02.2015 р. № залишено без змін, а скаргу - без задоволення.

За результатами повторного адміністративного оскарження, Державною фіскальною службою України прийнято рішення від 17.06.2015 р. № 12577/6/99-99-10-01-01-25, яким податкове повідомлення-рішення від 12.02.2015 р. № та рішення, прийняте за результатами розгляду первинної скарги залишено без змін, а скаргу - без задоволення.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Відповідно до підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду, зокрема, у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно з пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до п. 201.6 ст. 201 Податкового кодексу України, податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний надати покупцю податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно з абзацом 11 статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Відповідно до абзацу другого пункту 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за номером 168/704, господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством.

Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції. Зазначена позиція суду узгоджується із позицією Вищого адміністративного суду України, викладеної у листі останнього від 02.06.2011 №742/11/13-11.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Юркомцентр» зареєстровано Подільською районною у м. Києві державною адміністрацією. Взято на облік в ДПІ у Подільському районі ДФС у м. Києві. У періоді, що перевірявся був зареєстрований платником податку на додану вартість. Основним видом діяльності є виробництво пластмас у первинних формах.

Предметом перевірки податкового органу стали фінансово-господарські взаємовідносини позивача з ТОВ «Донна-Трейд», ТОВ «Меріленд Сіті» за період з 01.08.2014 р. по 31.08.2014 р.

Перевіркою не встановлено порушень щодо господарських взаємовідносин між позивачем та ТОВ «Донна-Трейд».

Щодо господарських взаємовідносин позивача з ТОВ «Меріленд Сіті» слід зазначити наступне.

20.10.2014 р. до ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві ТОВ «Юркомцентр» подано уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість, у зв'язку із самостійно виявленими помилками по Декларації з податку на додану вартість за серпень 2014 р. № . У додатку до даного уточнюючого розрахунку здійснено заміну ТОВ «Донна-Трейд» на ТОВ «Меріленд Сіті».

Згідно наданих пояснень позивача № 2 від 15.01.2015 р. у серпні 2014 р., позивач не мав взаємовідносин з ТОВ «Донна-Трейд». Відповідно до наданої оборотно-сальдової відомості по рахунку 631 за серпень 2014 р. позивачем не відображено взаємовідносин ТОВ «Юркомцентр» з ТОВ «Донна-Трейд».

Разом з тим, між ТОВ «Меріленд Сіті» (постачальник) та ТОВ «Юркомцентр» (покупець) укладено договір поставки № 6 від 01.08.2014 р., відповідно до умов якого постачальник зобов'язується систематично постачати і передавати у власність покупця хімічну сировину, а покупець приймати товар та оплачувати на умовах даного договору. Кількість товару, згідно письмової або усної заявки покупця.

Відповідно до п. 3.1 договору якість та комплектність товару, що постачається, повинна відповідати вимогам сертифікату відповідності та ТУ.

Відповідно до п. 7.1 договору постачання товару здійснюється автомобільним транспортом згідно із домовленістю між сторонами.

Приймання по кількості і якості проводиться покупцем згідно сертифікату відповідності та накладної (п. 7.2 договору).

Згідно видаткової накладної № РН-0000019 від 01.08.2014 р. позивачем було придбано карбамид на суму 58 800,00 грн. з ПДВ, згідно видаткової накладної № РН-0001520 від 04.08.2014 р. - фенол на суму 59 892,00 грн. з ПДВ, згідно видаткової накладної № РН-002015 від 05.08.2014 р. - формалін на суму 59 220,00 грн. з ПДВ, згідно видаткової накладної № РН-0002515 від 06.08.2014 р. - карбамид на суму 57 120,00 грн. з ПДВ, згідно видаткової накладеної № РН-0003013 від 07.08.2014 р. - формалін на суму 58 656,00 грн. з ПДВ, згідно видаткової накладної № РН-0003512 від 08.08.2014 р. - розчинник марки ФС-Б на загальну суму 59 400,00 грн. з ПДВ, згідно видаткової накладної № РН-005015 від 11.08.2014 р. - калий гидроокись тех на суму 59 400,00 грн. з ПДВ, згідно видаткової накладної № РН-0005512 від 12.08.2014 р. - рідина промивна на суму 59 220,00 грн. з ПДВ, згідно видаткової накладної № РН-0006010 - фенол на суму 57 960,00 грн., згідно видаткової накладної № РН-006513 від 14.08.2014 р. - калий гидроокись тех на суму 57 024,00 грн. з ПДВ, згідно видаткової накладної № РН-0007012 від 15.08.2014 р. - формалін на суму 59 220,00 грн. з ПДВ, згідно видаткової накладної № РН-0007506 від 16.08.2014 р. - моноетиленгликоль на суму 58 320,00 грн. з ПДВ, згідно видаткової накладної № РН-0008529 від 18.08.2014 р. - розчинник марки ТК на суму 59 160,00 грн. з ПДВ, згідно видаткової накладної № РН-0009022 від 19.08.2014 р. - карбамид на суму 59 640,00 грн. з ПДВ, згідно видаткової накладної № РН-0009510 від 20.08.2014 р. - суду акустичну на суму 59 280,00 грн. з ПДВ, згідно видаткової накладної № РН-0010013 від 21.08.2014 р. - калий гидроокись тех на суму 59 400,00 грн. з ПДВ, згідно видаткової накладної № РН-0010506 від 22.08.2014 р. - карбамид на суму 59 220,00 грн. з ПДВ, згідно видаткової накладеної № РН-0010506 від 22.08.2014 р. - карбамид на суму 59 220,00 грн. з ПДВ, згідно видаткової накладної № РН-0011003 від 23.08.2014 р. - формалін на суму 58 656,00 грн. з ПДВ, згідно видаткової накладної № РН-0012006 від 25.08.2014 р. - карбамид на суму 59 220,00 грн. з ПДВ, згідно видаткової накладної № РН-0012512 від 26.08.2014 р. - фенол на суму 59 892,00 грн., згідно видаткової накладної № РН-0013020 від 27.08.2014 р. - формалін на суму 58 938,00 грн. з ПДВ, згідно видаткової накладної РН-0013518 від 28.08.2014 р. - калий гидроокись тех на суму 58 449,00 грн. з ПДВ,згідно видаткової накладної № РН-0014018 від 29.08.2014 р. - карбамид на суму 59 472,00 грн. з ПДВ, згідно видаткової накладної № РН-0014504 від 30.08.2014 р. на суму 59 505,60 грн. з ПДВ, згідно видаткової накладеної №РН-0015017 від 31.08.2014 р. - калий гидроокись тех на суму 54 648,00 грн. з ПДВ.

ТОВ «Меріленд Сіті» виписано ТОВ «Юркомцентр» наступні податкові накладні: від 01.08.2014 р. № 19, від 04.08.2014 р. № 1520, від 05.08.2014 р. № 2015, від 06.08.2014 р. № 2515, від 07.08.2014 р. № 3013, від 08.08.2014 р. № 3512, від 11.08.2014 р. № 5015, від 12.08.2014 р. № 5512, від 13.08.2014 р. № 6010, від 14.08.2014 р. № 6513, від 15.08.2014 р. № 7012, від 16.08.2014 р. № 7506, від 18.08.2014 р. № 8529, від 19.08.2014 р. № 9022, від 20.08.2014 р. № 9510, від 21.08.2014 р. № 10013, від 22.08.2014 р. № 10506, від 23.08.2014 р. № 11003, від 25.08.2014 р. № 12006, від 26.08.2014 р. № 12512, від 27.08.2014 р. № 13020, від 28.08.2014 р. № 13518, від 29.08.2014 р. № 14018, від 30.08.2014 р. № 14504, від 31.08.2014 р. № 15017.

Як вбачається з матеріалів справи, розрахунки між позивачем та ТОВ «Меріленд Сіті» проводилися наступним чином.

Між ТОВ «Меріленд Сіті» (первісний кредитор) та ТОВ «Діоніс еліт» (новий кредитор) укладено договір про відступлення права вимоги № 8 від 01.09.2014 р., відповідно до умов якого, первісний кредитор передає, а новий кредитор приймає на себе право вимоги, що належить первісному кредиторові, і стає кредитором за договором поставки № 6 від 01.08.2014 р., укладеним між первісним кредитором та ТОВ «Юркомцентр» (далі - боржник) в сумі 88 183,00 грн.

Новий кредитор одержує право (замість первісного кредитора вимагати від боржника залежного виконання своїх зобов'язань за основним договором).

ТОВ «Меріленд Сіті» було повідомлено ТОВ «Юркомцентр» про уступку права вимоги.

Згідно договору про відступлення права вимоги № 8 від 01.09.2014 р. ТОВ «Юркомцентр» було перераховано на рахунок ТОВ «Діоніс еліт» 44 000,00 грн.

Висновки відповідача щодо порушення позивачем приписів податкового законодавства зроблені з огляду на те, що господарські операції позивача не мали на меті настання реальних наслідків. При проведенні аналізу податкової звітності з податку на додану вартість за серпень 2014 р., поданої ТОВ «Юркомцентр» встановлено формування податкового кредиту у серпні 2014 р. по взаємовідносинах з ТОВ «Донна-Трейд» за рахунок маніпулювання звітними даними, а саме: до складу податкового кредиту віднесено 25 податкових накладних, виписаних ТОВ «Донна-Трейд» на адресу ТОВ «Юркомцентр» суми ПДВ у яких становить менше 10 000,00 грн. за податковими накладними, тому неможливе дослідження номенклатури товару, згідно додатку № 5 «Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» до податкової декларації за серпень 2014 р.

В ході перевірки не підтверджено факт надання послуг та реалізації товарів ТОВ «Меріленд Сіті» на користь ТОВ «Юркомцентр» та зв'язок із господарською діяльністю підприємства.

Позивач, обґрунтовуючи свою правову позицію, посилається на постанову Київського окружного адміністративного суду від 17.12.2014 р. по справі № 810/6642/14, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 12.03.2015 р., за позовом ТОВ «Меріленд Сіті» до Броварської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Київській області про визнання протиправними дії та зобов'язання вчинити дії, яка набрала законної сили.

Вказаним судовим рішенням позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області щодо невизнання податкової звітності Товариства з обмеженою відповідальністю «Меріленд Сіті» () з податку на додану вартість за липень, серпень 2014 року, а також поданих разом із декларацією документів - додаток 5 «Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5)» за липень, серпень 2014 р., довідка (Д 6) за липень, серпень 2014 року. Зобов'язано Броварську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Київській області визнати податкову звітність Товариства з обмеженою відповідальністю «Меріленд Сіті» () з податку на додану вартість за липень, серпень 2014 року, а також поданих разом із декларацією документів - додаток 5 «Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5)» за липень, серпень 2014 р., довідка (Д 6) за липень, серпень 2014 року. В решті позовних вимог відмовлено.

Вирішуючи питання щодо правомірності формування позивачем податкового кредиту суд виходить з наступного.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд не може погодитись з доводами позивача та критично ставиться до наданих позивачем первинних документів бухгалтерського обліку, підтверджуючих здійснення господарських операцій з вказаними контрагентами, з огляду на нижченаведене.

В даній справі судом встановлено, що господарські операції за період з 01.08.2014 р. по 31.08.2014 р. не підтверджуються з урахування реального часу здійснення операцій, вартості наданих послуг, які економічно необхідні для здійснення даних господарських операцій.

Зважаючи на викладене вище, з наданих позивачем документів не можливо встановити зв'язок між укладеними договорами та результатом їх виконання: формування основних фондів, отримання економічної вигоди.

Позивачем не надано суду доказів, які б свідчили про наявність трудових ресурсів (звіту форми 1-ДФ); доказів, які б свідчили про наявність основних фондів; доказів перевезення товарів, позаяк товаром, який придбавався позивачем була хімічна сировина, що потребує спеціальних умов транспортування; доказів узгодження ціни товару щодо кожної партії замовленого товару; доказів наявності спеціально обладнаного складського приміщення для зберігання хімічних речовин; доказів подальшого використання товару у господарській діяльності позивача; сертифікатів відповідності товару; доказів, якими силами та засобами здійснювалося завантаження та/чи розвантаження товару.

Також позивачем не надано суду довіреностей на отримання матеріальних цінностей. Судом встановлено, що видаткові накладні від покупця підписані ОСОБА_3 за довіреністю № 55 від 01.08.2014 р. Однак, доказів того, що вказана особа уповноважена здійснювати приймання-передачу товарів, перевіяти їх якість та комплектність, суду не надано. Крім того, судом приймається до уваги той факт, що видаткові накладні складені у м. Київ, тоді як податковою адресою ТОВ «Меріленд Сіті» є Київська область, м. Бровари, вул. Лісова, буд. 2.

Крім того, суд враховує, що позивачем не надано доказів розрахунків в повному обсязі за придбані товари.

Як вбачається з матеріалів справи, договір про відступлення права вимоги № 8 від 01.09.2014 р. укладений на суму 88 183,00 грн. Однак, розрахунки за вказаним договором здійснені лише у сумі 44 000,00 грн.

Крім того, суд зауважує, що позивачем було придбано товарів у ТОВ «Меріленд Сіті» на суму більше ніж 88 183,00 грн. При цьому, доказів розрахунків з ТОВ «Меріленд Сіті» за решту товарів суду не надано.

Наведені у сукупності обставини та досліджені судом документальні докази, суд вважає достатніми для висновку про те, що господарські операції з виконання робіт фактично не мали реального характеру, замовлення послуг оформлені лише документально та не спрямовані на реальне настання правових наслідків, що обумовлені укладеними договорами.

Суд зазначає, що наявність належним чином оформлених податкових накладних є обов'язковою, але не вичерпною обставиною для формування податкового кредиту. Зокрема, якщо наведені у договорах товари чи послуги фактично не поставлялися, то, відповідно, придбання таких товарів або послуг не відбулося, право на податковий кредит у такого платника податків не виникає, оскільки при цьому не дотримано обов'язкових умов для виникнення такого права на придбання товарів (послуг) з метою їх використання у господарській діяльності.

Тому наявність у позивача необхідних документів, які відповідно до Податкового кодексу України та Закону України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні», що є підставою для віднесення певних сум до податкового кредиту (податкових та видаткових накладних, актів виконаних робіт, тощо) сама по собі не є підставою для їх включення до складу податкового кредиту, оскільки судом встановлено, що господарських правовідносин у дійсності не було.

Отже, із наданих позивачем документів не можливо встановити зв'язок між його господарською діяльністю, придбанням послуг та їх реалізацією, руху активів, а відтак позивач не довів, що його дії по формуванню податкового кредиту є правомірними.

Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що наслідки порушення податкового законодавства застосовуються незалежно від того, чи визнані відповідні цивільні чи господарські зобов'язання недійсними, оскільки відповідальність за порушення норм податкового законодавства є самостійним видом юридичної відповідальності і застосовується незалежно від відповідальності за порушення правил здійснення господарської діяльності.

Як зазначено в Інформаційному листі Вищого адміністративного суду України від 02.06.2011 р. № 742/11/13-11 установлення факту недійсності, в тому числі нікчемності цивільно-правового правочину, який опосередковує відповідну господарську операцію, не є необхідною умовою для визначення контролюючим органом грошових зобов'язань платнику податків у разі якщо буде встановлено відсутність реального вчинення цієї господарської операції або відсутність зв'язку між такою операцією та господарською діяльністю платника податків.

У зв'язку з вищенаведеним, суд приходить до висновку про відсутність сукупності умов, обставин та підстав з якими Податковий кодекс України у взаємозв'язку з положеннями Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» пов'язують виникнення у позивача права на спірні суми податкового кредиту з ПДВ.

Враховуючи вищенаведене, суд погоджується із висновком податкового органу про те, що в порушення п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, позивачем занижено податок на додану вартість, що підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет в загальній сумі 244 952,00 грн. за період з 01.08.2014 р. по 31.08.2014 р.

Враховуючи те, що судом не встановлено підстав для скасування податкового повідомлення-рішення від 12.02.2015 р. № , відповідно, відсутні підстави для задоволення даних позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Як зазначено в ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд вважає, що відповідачем надано достатні докази, які свідчать що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийнято в межах повноважень податкового органу та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, обґрунтовано та правомірно. В той же час, позивач не довів обставин в обґрунтування своїх вимог, в зв'язку з чим суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати не підлягають відшкодуванню.

Керуючись вимогами ст.ст. 69-71, 94, 160-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва

П О С Т А Н О В И В:

1. У позові Товариства з обмеженою відповідальністю «Юркомцентр» відмовити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Юркомцентр» решту суми судових витрат у розмірі 4 384,80 грн. до Державного бюджету України.

3. Стягнення решти суми судових витрат доручити ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її отримання особою, яка оскаржує постанову, за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.О.Іщук

Повний текст постанови виготовлено 15.10.2015 р.