Справа № 2а-2775/12/2670
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2015-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

06 жовтня 2015 року № 2а-2775/12/2670

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Огурцова О.П., суддів Арсірія Р.О., Кузьменка В.А., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Комунального підприємства «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго»
до 1) Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, 2) Державного підприємства "Енергоринок"

про часткове визнання нечинним наказу №498 від 18.10.2007 та зобов'язання вчинити дії,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство "Теплові мережі "Ізмаїлтеплокомуненерго" звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Міністерства енергетики та вугільної промисловості України про часткове визнання нечинним наказу №498 від 18.10.2007 та зобов'язання вчинити дії.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.03.2015 до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору залучено Державне підприємство "Енергоринок".

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.05.2015 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 11.06.2013 у справі №2а-2775/12/2670 скасовано постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.05.2015 та ухвалено нову, якою позовні вимоги задоволено частково.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 04.06.2015 у справі №К/800/35017/14 касаційну скаргу задоволено частково, скасовано постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.05.2014 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 11.06.2014, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

В зазначеній ухвалі Вищого адміністративного суду України було вказано наступне: "Суд апеляційної інстанції, зобов'язуючи Розрахунковий центр Державного підприємства "Енергоринок" прийняти відповідне рішення, не врахував, що ДП "Енергоринок" не було залучене відповідачем у цій справі.

Відповідно до статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України відповідач - суб'єкт владних повноважень, а у випадках, передбачених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

При цьому, відповідно до статті 52 Кодексу адміністративного судочинства України суд може залучити до участі у справі другого відповідача.

Проте, судами попередніх інстанцій в порушення вказаних норм процесуального права не вирішено питання про залучення до участі у справі другого відповідача."

12.06.2015, в порядку встановленому статтею 151 Кодексу адміністративного судочинства України та Положенням про автоматизовану систему суду, затвердженого рішенням ради суддів України № 30 від 26.11.2010 справу було розподілено між суддями. За результатом автоматичного розподілу судових справ для розгляду справи №2а-2775/12/2670 було визначено суддю Огурцова О.П.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 16.06.2015 було прийнято до провадження адміністративну справу №2а-2775/12/2670 та залучено до участі у справі у якості другого відповідача Державне підприємство "Енергоринок".

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем-1 було протиправно виключено Комунальне підприємство "Теплові мережі "Ізмаїлтеплокомуненерго" з переліку підприємств паливно-енергетичного комплексу, які прийняли рішення про участь у процедурі погашення заборгованості, відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу" з підстав ненадання звітності за результатами проведених розрахунків із застосуванням механізмів, визначених зазначеним Законом, оскільки виключення з даного Реєстру можливе лише у випадку неподання звітності в період із грудня 2005 року по березень 2006 року, тобто упродовж 3-х місяців з дня видання наказу Міністерства палива та енергетики України від 22.12.2005 року № 612 «Про затвердження Порядку надання звітності підприємствами, внесеними до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості».

У судовому засіданні 24.09.2015 представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача-1 у судове засідання не прибув, в письмових запереченнях на адміністративний позов зазначив, що Державне комунальне підприємство теплових мереж "Ізмаїлтеплокомуненерго" виключено з переліку підприємств паливно-енергетичного комплексу, які прийняли рішення про участь у процедурі погашення заборгованості правомірно, оскільки підприємством не надавалася щомісяця звітність за результатами проведених розрахунків із застосуванням механізмів, визначених Законом.

Представник відповідача-2 у судовому засіданні заперечив проти позовних вимог та просив суд відмовити у їх задоволенні, посилаючись на правомірність наказу № 498 від 18.10.2007 в частині виключення Комунального підприємства "Теплові мережі "Ізмаїлтеплокомуненерго" з переліку підприємств паливно-енергетичного комплексу, які прийняли рішення про участь у процедурі погашення заборгованості, оскільки позивач не подавав звітність за вересень, грудень 2006 року та лютий, квітень - вересень 2007 року.

Відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ухвалив продовжити розгляд справи у письмовому провадженні.

Під час судового розгляду справи, суд,

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго" є юридичною особою та перебуває на обліку в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Рішенням Ізмаїльської міської ради № 667-V від 27.01.2007 року внесено зміни в найменування юридичної особи Державного комунального підприємства теплових мереж "Ізмаїлтеплокоммуненерго" на Комунальне підприємство "Теплові мережі Ізмаїлтеплокоммуненерго" та затверджено Статут Комунального підприємства "Теплові мережі Ізмаїлтеплокоммуненерго".

Наказом Міністерства палива та енергетики України від 18.10.2007 року № 498 "Про виключення підприємств з переліку підприємств ПЕК, які прийняли рішення про участь у процедурі погашення заборгованості", Державне підприємство теплових мереж "Ізмаїлтеплокомуненерго" було виключено з переліку підприємств паливно-енергетичного комплексу, які прийняли рішення про участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу", за неподання звітності за результатами проведених розрахунків із застосуванням механізмів, визначених Законом.

31 січня 2012 року позивач звернувся до ДП "Енергоринок" із заявою від 27.01.2012 року № 233, в якій просив підтвердити факт перебування підприємства в Реєстрі підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості.

Листом від 06.02.2012 року № 78 ДП "Енергоринок" повідомило позивача про те, що наказом Міністерства палива та енергетики від 10.11.2005 року № 568 Державне комунальне підприємство теплових мереж "Ізмаїлтеплокомуненерго" було включено до реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу" та виключено з Реєстру наказом Міністерства палива та енергетики України від 18.10.2007 року № 498 "Про виключення підприємств з переліку підприємств ПЕК, які прийняли рішення про участь у процедурі погашення заборгованості" за неподання звітності.

Комунальне підприємство "Теплові мережі "Ізмаїлтеплокомуненерго", не погоджується з наказом Міністерства палива та енергетики України від 18.10.2007 року № 498 в частині, що стосується виключення позивача із переліку, звернулося до суду з даним позовом.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

З метою сприяння поліпшенню фінансового становища підприємств паливно-енергетичного комплексу, запобіганню їх банкрутству та підвищенню рівня інвестиційної привабливості шляхом урегулювання процедурних питань та впровадження механізмів погашення заборгованості, надання суб'єктам господарської діяльності права їх застосування, визначення порядку взаємодії органів державної влади та органів місцевого самоврядування, розпорядників бюджетних коштів із суб'єктами господарської діяльності щодо застосування механізмів погашення заборгованості було прийнято Закон України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу" від 23.06.2005 № 2711-IV.

Відповідно до пункту 3.1 статті 3 Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу", для участі у процедурі погашення заборгованості шляхом застосування механізмів, визначених цим Законом, орган управління підприємства паливно-енергетичного комплексу приймає відповідне рішення. Підприємство паливно-енергетичного комплексу, яке прийняло рішення про участь у процедурі погашення заборгованості, підлягає реєстрації шляхом внесення цього підприємства до Реєстру. Порядок ведення та користування даними Реєстру визначається Кабінетом Міністрів України.

На виконання Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу" від 23.06.2005 № 2711-IV та з метою організації своєчасного складання та надання підприємствами паливно-енергетичного комплексу звітності за результатами застосування механізмів погашення заборгованості, визначених цим Законом, а також моніторингу стану погашення заборгованості наказом Міністерства палива та енергетики України від 22.12.2005 N 612 було затверджено Порядок надання звітності підприємствами, внесеними до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості (далі - Порядок № 612).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 612, підприємства паливно-енергетичного комплексу, які внесені до Реєстру, подають звітність Міністерству палива та енергетики через розрахунковий центр (пп. 2.1). Звіти складаються щомісяця. Звітним періодом вважається строк від першого до останнього числа відповідного місяця у межах дії процедури погашення заборгованості. Першим звітним періодом вважається строк від першого до останнього числа місяця, наступного за місяцем прийняття цього Порядку (пп. 2.2). Підприємства паливно-енергетичного комплексу, які внесені до Реєстру, подають звітність розрахунковому центру до 20-го числа місяця, наступного за звітним періодом (пп. 2.3). Звітність може надаватися розрахунковому центру уповноваженою особою підприємства паливно-енергетичного комплексу, яке внесено до Реєстру, або рекомендованим поштовим листом із повідомленням. До звітності додається супровідний лист, який містить перелік документів (пп. 2.4). Датою надання звітності вважається день її фактичного надходження до розрахункового центру (пп. 2.7). Керівник і головний бухгалтер несуть відповідальність за достовірність, повноту та своєчасність надання звітності (інформації) відповідно до чинного законодавства (пп. 2.9).

Згідно із пунктом 3.3 статті 3 Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу", підприємства, що внесені до Реєстру, зобов'язані надавати звітність Міністерству палива та енергетики України. Відповідальність за достовірність наданої звітності несе керівник підприємства.

Відповідно до пункту 3.5 статті 3 Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу", виключення з Реєстру підприємства паливно-енергетичного комплексу здійснюється у випадках та в порядку, визначених цим Законом, зокрема в підпункті 3.5.1 пункту 3.5 статті 3 Закону зазначено, що у разі, якщо протягом трьох місяців з дня видання Міністерством палива та енергетики України відповідного наказу підприємство паливно-енергетичного комплексу не надає звітності за результатами проведених розрахунків із застосуванням механізмів, визначених цим Законом, Міністерство палива та енергетики України приймає рішення про виключення підприємства з переліку підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості.

Отже, з аналізу вищенаведених норм законодавства України вбачається, що порушення підприємством при наданні звітності за результатами проведених розрахунків строків, встановлених Порядком надання звітності підприємствами, внесеними до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості, затвердженого наказом Міністерства палива та енергетики України від 22 грудня 2005 року № 612, не тягне за собою виключення підприємства з Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, оскільки відповідно до зазначеного Закону підставою для цього є ненадання вказаної звітності протягом трьох місяців з дня видання Міністерством палива та енергетики України відповідного наказу.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 21 лютого 2011 року справа № 21-79а10.

Відповідно до абзацу 2 статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Як вбачається з матеріалів справи, наказом Міністерства палива та енергетики України від 10 листопада 2005 року № 568 Державне комунальне підприємство теплових мереж «Ізмаїлтеплокомуненерго» було включено до реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості згідно Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу».

Матеріалами справи підтверджується, що Державне комунальне підприємство теплових мереж «Ізмаїлтеплокомуненерго» за грудень 2005 року, та січень - лютий 2006 року подавало звітність про обсяги і структуру дебіторської та кредиторської заборгованості, яка утворилась на розрахункову дату і яку передбачається погасити шляхом проведення взаєморозрахунків (т. 1, арк. 21-24).

Зважаючи на те, що упродовж трьох місяців з дня видання Міністерством палива та енергетики України наказу від 10 листопада 2005 року № 568, Державне комунальне підприємство теплових мереж «Ізмаїлтеплокомуненерго», правонаступником якого є Комунальне підприємство «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго», не порушувало порядку участі підприємств паливно-енергетичного комплексу у процедурі погашення заборгованості, визначеного Законом України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу», колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для визнання наказу Міністерства палива та енергетики України № 498 від 18 жовтня 2007 року «Про виключення підприємств з переліку підприємств ПЕК, які прийняли рішення про участь у процедурі погашення заборгованості» в частині щодо виключення позивача нечинним.

Аналогічна позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 06 березня 2012 року по адміністративній справі № К-31911/10.

В той же час, колегія суддів дійшла висновку, що позовна вимога про зобов'язання Міністерство енергетики та вугільної промисловості України вчинити дії щодо поновлення Комунального підприємства «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» у Реєстрі підприємств паливно-енергетичного комплексу, що беруть участь у процедурі погашення заборгованості, шляхом видачі наказу, не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, Міністерством енергетики та вугільної промисловості України було видано наказ № 547 від 29.07.2013, яким Комунальне підприємство «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» (3) було внесено до Переліку підприємств паливно-енергетичного комплексу, які прийняли рішення про участь у процедурі погашення заборгованості, відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу", затвердженого наказом Мінпаливенерго від 10.11.2005 № 568.

Крім того, у судовому засіданні 24.09.2015 представник позивача підтвердив, що підприємство вже включено у Реєстр підприємств паливно-енергетичного комплексу, що беруть участь у процедурі погашення заборгованості.

Відповідно до частин першої та другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням наведеного, керуючись вимогами статей 69-71, 94, 160-165, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов - задовольнити частково.

2. Визнати нечинним наказ Міністерства палива та енергетики України № 498 від 18 жовтня 2007 року з моменту його прийняття в частині виключення Державного комунального підприємства теплових мереж «Ізмаїлтеплокомуненерго» (сьогодні - Комунальне підприємство «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго») з переліку підприємств паливно-енергетичного комплексу, що прийняли рішення про участь у процедурі погашення заборгованості та відповідають вимогам Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу».

3. В решті позовних вимог - відмовити.

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку для її апеляційного оскарження. У разі апеляційного оскарження постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя О.П. Огурцов

Судді Р.О. Арсірій

В.А. Кузьменко