Справа № 2-а-1794/11
Суддя: Хаюк С.М.
Дата ухвалення: 2011-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
Справа № 2-а-1794/11
Головуючий у 1-й інстанції: Поровський В.А.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

іменем України

"21" жовтня 2011 р. м. Житомир

Колегія суддів Житомирського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Хаюка С.М.

суддів: Бондарчука І.Ф.

ОСОБА_2,

розглянувши в письмовому провадженні в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Володимирецької райдержадміністрації Рівненської області на постанову Володимирецького районного суду від "15" квітня 2011 р. у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Володимирецької райдержадміністрації Рівненської області про визнання бездіяльності протиправною і зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИЛА :

Постановою Володимирецького районного суду Рівненської області від 15.04.2011р. позов задоволено. Визнано протиправною відмову управління праці та соціального захисту населення Володимирецької райдержадміністрації Рівненської області щодо непризначення та невиплати ОСОБА_4 допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку виходячи з розміру прожиткового мінімуму, встановленого для дітей віком до 6-ти років. Зобов'язано управління праці та соціального захисту населення Володимирецької райдержадміністрації Рівненської області нарахувати та виплачувати ОСОБА_4 державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, виходячи з розміру прожиткового мінімуму, встановленого для дітей віком до 6-ти років, починаючи з 04.10.2010р. по 15.04.2011р. - з врахуванням виплат, проведених протягом цього часу.

В апеляційній скарзі управління праці та соціального захисту населення Володимирецької райдержадміністрації Рівненської області, посилаючись на порушення норм матеріального права, просить скасувати зазначену постанову та прийняти нову про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до ст. 195 КАС України чуд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновків, що позивачка має право на отримання державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку виходячи з розміру прожиткового мінімуму, встановленого для дітей віком до 6-ти років з врахуванням приписів ст. 30 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"

Колегія суддів не погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 є матір'ю ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с. 4).

Закон України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" № 2811-XII від 21 листопада 1992 року відповідно до Конституції України встановлює гарантований державою рівень матеріальної підтримки сімей з дітьми шляхом надання державної грошової допомоги з урахуванням складу сім'ї, її доходів та віку дітей і спрямований на забезпечення пріоритету державної допомоги сім'ям з дітьми у загальній системі соціального захисту населення.

Частиною 1 статті 1 вказаного Закону встановлено, що громадяни України, в сім'ях яких виховуються та проживають неповнолітні діти, мають право на державну допомогу у випадках та на умовах, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Ст.3 вищевказаного Закону України передбачено, що право на допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку має особа (один з батьків дитини, усиновитель, опікун, баба, дід або інший родич), яка фактично здійснює догляд за дитиною.

Закон України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" є спеціальним законом, що регулює правовідносини, повязані з призначенням та виплатою державної допомоги на неповнолітніх дітей.

Статтею 1 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" встановлено, що порядок призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми та перелік документів, необхідних для призначення допомоги за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Функції щодо встановлення розміру допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку вказаним Законом Кабінету Міністрів України не делеговані.

Умови призначення допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку передбачені статтею 14 цього Закону. Законом не розмежовані права застрахованих та не застрахованих осіб на отримання вказаної допомоги.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28.12.2007 року, який набрав чинності з 01.01.2008 року, внесені зміни до ч.1 ст.15 Закону України "Про державну допомогу сімям з дітьми", відповідно до яких допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сімї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 грн.

В подальшому, в 2009-2011 роках зміни до Закону України "Про державну допомогу сімям з дітьми", зокрема, щодо розміру виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку не вносились.

Окремо слід зазначити, що статус дитини, потерпілої внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається відповідно до ст. 27 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". З матеріалів справи не вбачається, що ОСОБА_4 є дитиною, яка постраждала внаслідок Чонобилької катастрофи, тому суд першої інстанції помилково дійшов висновку про нарахування та виплату допомоги з урахуванням приписів ст. 30 вищезазначеного Закону.

Отже, при вирішенні спору підлягають застосуванню положення ст.15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми".

Тому, відповідач у вказаний період правомірно виплачував позивачу допомогу у розмірах, встановлених новою редакцією ст. 15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми", що фактично становить 130,00 грн.

З огляду на вищенаведене, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позову за безпідставністю.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Володимирецької районної державної адміністрації Рівненської області задовольнити.

Постанову Володимирецького районного суду Рівненської області від 15 квітня 2011 року скасувати.

В позові ОСОБА_4 до управління праці та соціального захисту населення Володимирецької районної державної адміністрації Рівненської області відмовити в повному обсязі за безпідставністю.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя С.М.Хаюк

судді: І.Ф.Бондарчук

ОСОБА_2

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_4 провул. Соборний 3,смт. Володимирець,Рівненська область,34300

3- відповідачу ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Володимирецької райдержадміністрації Рівненської області вул.Соборна, 23,смт.Володимирець,Рівненська область,34300