Справа № 822/4406/13-а
Суддя: Ємельянова В.І.
Дата ухвалення: 2015-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2015 року К/800/13013/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Ємельянової В.І.

Рецебуринського Ю.Й., Стародуба О.П.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 6 лютого 2014 року по справі № 822/4406/13-а

за позовом ОСОБА_4

до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області

про визнання неправомірним та скасування наказу, поновлення на службі та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2013 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області про визнання неправомірним та скасування наказу, поновлення на службі та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 4 грудня 2013 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області від 14 жовтня 2013 року № 437.

Поновлено майора служби цивільного захисту ОСОБА_4 начальника режимно-секретного сектору Територіального управління Міністерства надзвичайних справ України у Хмельницькій області на посаді з 15 жовтня 2013 року. Зобов'язано відповідача виплатити позивачу середнє грошове утримання за час вимушеного прогулу з 15 жовтня 2013 року по час поновлення на посаді.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 6 лютого 2014 року рішення суду першої інстанції скасовано, ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, ОСОБА_4 подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду апеляційної інстанції скасувати, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 4 грудня 2013 року залишити в силі.

Перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що Указом Президента України від 24 грудня 2013 року №726/2012 «Про деякі заходи з оптимізації системи центральних органів виконавчої влади» утворено Державну службу України з надзвичайних ситуацій шляхом реорганізації Міністерства надзвичайних ситуацій України та Державної інспекції техногенної безпеки України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21 січня 2013 року № 33 «Про утворення територіальних органів Державної служби України з надзвичайних ситуацій та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України», утворено як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної служби України з надзвичайних ситуацій за переліком згідно з додатком, реорганізувавши шляхом злиття територіальних органів Міністерства надзвичайних ситуацій та Державної інспекції техногенної безпеки в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі.

Відповідно до додатку до постанови, Територіальне управління Міністерства надзвичайних ситуацій України у Хмельницькій області реорганізовано у Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області.

Наказом Міністерства надзвичайних ситуацій України від 13 лютого 2013 року № 74 припинено юридичну особу Територіального управління Міністерства надзвичайних ситуацій України у Хмельницькій області, призначено голову комісії з припинення юридичної особи та затверджено порядок проведення дій, пов'язаних з припиненням юридичної особи.

Наказом від 20 лютого 2013 року № 74 затверджено персональний склад комісії з припинення Територіального управління Міністерства надзвичайних ситуацій України у Хмельницькій області і включено до її складу начальника режимно-секретного сектору Територіального управління Міністерства надзвичайних ситуацій України у Хмельницькій області ОСОБА_4

20 лютого 2013 року позивача попереджено про його можливе звільнення у зв'язку з припиненням юридичної особи, але не раніше ніж за 2 місяці з дати повідомлення, тобто з 22 квітня 2013 року.

З метою виконання вимог щодо переведення працівника на іншу роботу, ОСОБА_4 запропоновано ряд вакантних посад від зайняття яких він відмовився, що підтверджено листами бесід від 12 серпня 2013 року та від 9 жовтня 2013 року.

Наказом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області від 14 жовтня 2013 року № 437 майора служби цивільного захисту ОСОБА_4, колишнього начальника режимно-секретного сектору Територіального управління Міністерства надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області, який перебував у розпорядженні начальника Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області з 14 жовтня 2013 року звільнено у запас у зв'язку зі скороченням штатів.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що фактично у структурному підрозділі, в якому працював відповідач не було скорочення, а відбулися реорганізаційні заходи, в тому числі і щодо посади начальника відділу. Суд зазначив, що тривалий час служби ОСОБА_4 (з листопада 1999 року), відсутність стягнень, відповідна освіта, його бажання служити є переважними підставами для продовження служби позивача на займаній посаді.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції виходив з наступного.

Судами встановлено, що відповідно до записів у трудовій книжки ОСОБА_4 з 5 листопада 1999 року проходив строкову службу в Збройних Силах, з 15 липня 2000 року по 14 жовтня 2013 року проходив службу в Збройних Силах, Міністерстві надзвичайних ситуацій, Державній службі України з надзвичайних ситуацій, органах та підрозділах цивільного захисту.

Згідно Послужного списку позивача з 5 вересня 2009 року призначено на посаду начальника режимно-секретного сектору Головного управління Міністерства надзвичайних ситуацій України, з 12 квітня 2012 року займав посаду начальника режимно-секретного сектору Територіального управління Міністерства надзвичайних ситуацій України у Хмельницькій області.

Між Міністерством надзвичайних ситуацій України в особі тимчасово виконуючого обов'язки начальника Територіального управління Міністерства надзвичайних ситуацій України у Хмельницькій області полковника служби цивільного захисту Буровим О.В. та громадянином України ОСОБА_4 7 травня 2013 року укладено Контракт про проходження служби в органах і підрозділах цивільного захисту №326/13 строком на 9 років. Пунктом 5 цього Контракту визначено, що його може бути припинено (розірвано) достроково з ініціативи Міністерства надзвичайних ситуацій України, а особа рядового і начальницького складу, яка проходить службу за цим контрактом, звільняється зі служби у зв'язку із скороченням штатів - у разі неможливості використання на службі у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів.

Відповідно до пункту 13 вказаного Контракту його чинність припинено 14 жовтня 2013 року у зв'язку з звільненням у запас за підпунктом 1 пункту 173, підпунктом 4 пункту 176 (за скороченням штатів) (наказ № 437 від 14 жовтня 2013 року).

Тобто, Контрактом, укладеним між позивачем та відповідачем, чітко передбачено право роботодавця та підстави розірвання цього контракту,

Відповідно до підпункту 4 пункту 176 Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2013 року № 593 (далі - Положення), контракт про проходження служби цивільного захисту припиняється (розривається), а особи рядового і начальницького складу звільняються із служби цивільного захисту у зв'язку із скороченням штатів - у разі неможливості використання на службі у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційно-штатних заходів, про що особи рядового і начальницького складу попереджаються за два місяці.

Пунктами 78 - 79 Положення визначено, що у разі незаконного звільнення особи рядового і начальницького складу або переведення на іншу посаду такі особи підлягають поновленню на посаді, яку займали раніше, або призначенню на іншу рівнозначну посаду. Особа рядового і начальницького складу для вирішення питання щодо подальшого проходження служби може бути звільнена із займаної посади із зарахуванням у розпорядження керівника (начальника) відповідного органу чи підрозділу цивільного захисту в разі: ліквідації (розформування, реорганізації) органу чи підрозділу цивільного захисту, а також у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційно-штатних заходів, якщо до кінця встановленого строку проведення таких заходів не вирішено питання щодо подальшого службового використання вивільнених осіб рядового і начальницького складу, - до двох місяців.

Відповідно до пункту 173 Положення звільнення осіб рядового і начальницького складу із служби цивільного захисту здійснюється у запас Збройних Сил (з постановкою на військовий облік) - якщо звільнені особи не досягли граничного віку перебування в запасі, встановленого Законом України «Про військовий обов'язок і військову службу», і за станом здоров'я придатні до військової служби.

Згідно з підпунктом 4 пункту 176 Положення контракт про проходження служби цивільного захисту припиняється (розривається), а особи рядового і начальницького складу звільняються із служби цивільного захисту у зв'язку із скороченням штатів - у разі неможливості використання на службі у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційно-штатних заходів, про що особи рядового і начальницького складу попереджаються за два місяці.

Пунктом 182 Положення встановлено, що контракт про проходження служби цивільного захисту може бути розірвано достроково з ініціативи Державної служби України з надзвичайних ситуацій, яку представляє керівництво органу чи підрозділу цивільного захисту, і особу рядового чи начальницького складу може бути звільнено із служби цивільного захисту у випадках, передбачених підпунктами 2 - 4, 6 і 8 - 11 пункту 176 і абзацом першим пункту 178 цього Положення.

Відповідно до пункту 184 Положення особи рядового і начальницького складу, стосовно яких прийнято рішення про дострокове розірвання контракту, мають право оскаржити таке рішення у порядку, встановленому законодавством.

Частинами 1 - 2 статті 101 Кодексу цивільного захисту України визначено, що служба цивільного захисту - це державна служба особливого характеру, покликана забезпечувати пожежну охорону, захист населення і територій від негативного впливу надзвичайних ситуацій, запобігання і реагування на надзвичайні ситуації, ліквідацію їх наслідків у мирний час та в особливий період. Порядок проходження громадянами України служби цивільного захисту визначається цим Кодексом та положенням про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, що затверджується Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини 1 статті 102 зазначеного Кодексу на службу цивільного захисту приймаються на конкурсній та контрактній основі громадяни України з повною загальною середньою освітою, які відповідають кваліфікаційним вимогам і здатні за своїми особистими, діловими та моральними якостями, освітнім і професійним рівнем, станом здоров'я виконувати свій службовий обов'язок.

Частинами 1 - 2 статті 106 Кодексу цивільного захисту України визначено, що звільнення осіб рядового і начальницького складу із служби цивільного захисту проводиться: 1) у запас Збройних Сил України (з постановкою на військовий облік), якщо звільнені особи не досягли граничного віку перебування в запасі, встановленого Законом України «Про військовий обов'язок і військову службу», і за станом здоров'я придатні до військової служби; 2) у відставку, якщо звільнені особи досягли граничного віку перебування в запасі, встановленого Законом України «Про військовий обов'язок і військову службу», або визнані військово-лікарськими комісіями непридатними за станом здоров'я до військової служби із зняттям з військового обліку.

Контракт припиняється (розривається), а особи рядового і начальницького складу звільняються із служби цивільного захисту: 1) у зв'язку із закінченням строку контракту; 2) за віком - у разі досягнення граничного віку перебування на службі; 3) за станом здоров'я - на підставі висновку (постанови) центральної лікарсько-експертної комісії центрального органу виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, про непридатність або обмежену придатність до служби; 4) у зв'язку із скороченням штатів - у разі неможливості використання на службі у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів; 5) відповідно до заяви особи, яка звільняється у зв'язку із сімейними обставинами або з інших поважних причин, перелік яких встановлюється Кабінетом Міністрів України; 6) у зв'язку із систематичним невиконанням умов контракту особою рядового чи начальницького складу; 7) у зв'язку із систематичним невиконанням умов контракту керівництвом органу управління, формування чи підрозділу, навчального закладу, наукової установи, іншої організації центрального органу виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, а також центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки; 8) у зв'язку з набранням законної сили обвинувальним вироком суду; 9) у зв'язку з призовом на строкову військову службу на підставі рішення районної (міської) призивної комісії; 10) у разі неможливості переведення на іншу посаду у зв'язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі; 11) у зв'язку з набуттям громадянства іншої держави; 12) в інших випадках, передбачених законом.

Для вирішення питання щодо подальшого проходження служби наказами Міністерства надзвичайних ситуацій України від 20 лютого 2013 року № 74 та від 29 березня 2013 року №137 позивача виведено із штату 24/35 та включено його до складу комісії з припинення Територіального управління Міністерства надзвичайних ситуацій України у Хмельницькій області.

Наказом Головного управління Міністерства надзвичайних ситуацій України у Хмельницькій області від 5 серпня 2013 року №262 позивача зараховано в розпорядження кадрової служби.

Оскільки, на момент звільнення ОСОБА_4 зі служби посада начальника режимно-секретного сектору в утвореній після злиття установі не була вакантна, а від запропонованих вакантних посад позивач відмовився, то Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області правомірно та з дотриманням норм Положення та Контракту про проходження служби в органах і підрозділах цивільного захисту від 7 травня 2013 року №326/13 позивача звільнено.

Враховуючи викладене, суд касаційної інстанції погоджується із висновками суду апеляційної інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4

За приписами статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Суд апеляційної інстанції не допустив порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судового рішення чи вчиненні процесуальних дій, а тому у відповідності до статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 6 лютого 2014 року - без змін.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 6 лютого 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили протягом п'яти днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі і оскарженню не підлягає, крім як з підстав, у строк та в порядку, визначеними статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий Ємельянова В.І.

Судді Рецебуринський Ю.Й.

Стародуб О.П.