Справа № 815/3649/15
Суддя: Бойко О.Я.
Дата ухвалення: 2015-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/3649/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2015 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Бойко О.Я.;

за участі:

секретаря судового зсідання - Гацанюк К.В.;

представника позивача - Сємєнеєні І.М.;

представника відповідача - Пятниченко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом приватного підприємства "ЛТК Альянс" до Державної податкової інспекції у Біляївському районі Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про визнання недійсними та скасування податкових повідомлень-рішень від 23.06.2015 року № , № , № , № , -

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Біляївському районі Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області в якому просив суд скасувати податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Біляївському районі Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області від 23.06.2015 року № , № , № , № .

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив наступне.

В період з 27.05.2015 року по 03.06.2015 року співробітники Державної податкової інспекції у Біляївському районі Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області провели позапланову виїзну документальну перевірку ПП «ЛТК Альянс» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість та податку на прибуток по взаємовідносинам із ПП «ІН КАР», , які відбувалися у вересні 2014 року та по взаємовідносинам із ПП «Нікон-Торг», , які відбувались в жовтні 2014 року, відображення результатів даних операцій в податковій звітності за відповідні періоди 2014 року, використання придбаних товарів (робіт, послуг) в оподатковуваних операціях у межах господарчої діяльності ПП «ЛТК Альянс», а також впливу зазначених операцій на формування податкових зобов'язань з податку на додану вартість та на формування доходів, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування з податку на прибуток.

За результатами цієї перевірки 10.06.2015 року відповідач склав акт № 568/22/36587504, яким встановлені порушення позивачем:

- пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України в результаті чого занижено задекларований податок на прибуток за 2014 рік в сумі 396149,00 грн.;

- абз. «а» п.198.1, п.198.2, п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість за вересень та жовтень 2014 року на 440167,00 грн., у тому числі по періодам: за вересень 2014 року - 169000,00 грн., за жовтень 2014 року - 271167,00 грн.

На підставі цього акту перевірки відповідач прийняв податкові повідомлення - рішення:

- від 23.06.2015 року № , яким позивачеві абз. «а» п.198.1, п.198.2, п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України, збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість 660250,50 грн., у тому числі за основним платежем на 440167,00 грн. та за штрафними (фінансовими санкціями) на 220083,50 грн.;

- від 23.06.2015 року № , яким позивачеві за порушення пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового Кодексу України збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 594223,50 грн., у тому числі за основним платежем 396149,00 грн. та за штрафними (фінансовими санкціями) 198074,00грн.

Також, у період з 27.05.2015 року по 03.06.2015 року співробітники Державної податкової інспекції у Біляївському районі Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області провели позапланову виїзну документальну перевірку ПП «ЛТК Альянс» з питань своєчасності, достовірності та повноти нарахування та сплати до бюджету податків, зборів та інших обов'язкових платежів за період часу з 01.03.2014 року по 31.03.2015 року по взаємовідносинах із ПП «Соуф Брок», ПП «Брок Лайн», ПП «ТОП Трейдінг», ПП «Інстал Плюс», ПП «Едгал», ПП «Трейдброк», ПП «Віва-Трейдінг», ПП «Білдінг Стаф», ВВ «Віапласт», ПП «Буд-Сістемс», ПП «Інтеррайс», ПП «Аурум 999», ТОВ «Елтіс Груп», ТОВ «Манко Трейд», ТОВ «Лед-Тек», ТОВ «Оріон прайс», ТОВ «Аметіст-2001», ТОВ «Укрвторсплав», ТОВ «Улюс», ТОВ «Пріма-2014», ТОВ «Аскаль», ТОВ «Велюкс», ТОВ «Фарум-2014», ПП «Віккол», ТОВ «Черномор0Курорт-ЮГ», ПП «Салта АГР», ПП «Санте-Фе», ТОВ «Діжон РС», ПП «Ріола-2014», ПП «Ктамарка», ПП «Верілна», ПП «Ларсан-2014», ПП «Орхус 5», ПП «Савой-Тур», ПП «Ікаст», ТОВ «Трофос», ПП «Антон-М» ТОВ «Норвей», ТОВ «Лофтус», ТОВ «Аргус Люкс», ПП «Крокус ЛТД», ТОВ «Еріда-2014», ТОВ «Лес-Ком», ТОВ «Тейя-2014», ТОВ «Ісовер», ПП «Град-Тент», ТОВ «Прім'єра УКР», ТОВ «Іко-3», ТОВ «Ту Плюс», ТОВ «Грейпфрут ЕПЛ», ТОВ «Буромакс - Еекстра», ТОВ «Кліп Груп», ПП «Мегаформ-Х», ПП «Гео Тріп», ПП «Еко-Тріс», ТОВ «Леруж Плюс», ПП «Овініон М», ПП «Фармасі Тех», ПП «Реймс Експрес», ПП «Інтер Полі Фарб», ТОВ «Копперо», ПП «Вайгар», ТОВ «Аронт», ТОВ «Біаріцц», ТОВ «Довіль 2014», ТОВ «Філлах», ПП «Екстрета», ПП «Люсіанна», ТОВ «Айворі К», ТОВ «Данга Люкс», ТОВ «Одрі 15», ТОВ «Сайбері 12», ТОВ «Пріорі С», ТОВ «Жакот».

За результатами цієї перевірки 10.06.2015 року відповідач склав акт № 569/22/36587504, яким встановлені порушення позивачем:

- пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України в результаті чого занижено задекларований податок на прибуток за 2014 рік в сумі 1045125,00 грн.;

- абз. «а» п.198.1, п.198.2, п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість за березень, квітень та травень 2014 року на 587000,00 грн., у тому числі по періодам: за березень 2014 року - 285583,00 грн., за квітень 2014 року - 164417,00 грн., за травень 2014 року - 137000,00грн.

На підставі цього акту перевірки відповідач прийняв податкові повідомлення - рішення:

- від 23.06.2015 року № , яким позивачеві абз. «а» п.198.1, п.198.2, п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України, збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість 880500,00 грн., у тому числі за основним платежем на 587000,00 грн. та за штрафними (фінансовими санкціями) на 293500,00 грн.;

- від 23.06.2015 року № , яким позивачеві за порушення пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового Кодексу України збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 1567687,50 грн., у тому числі за основним платежем 1045125,00 грн. та за штрафними (фінансовими санкціями) 522562,50 грн.

Позивач не погоджується з податковими повідомленнями - рішеннями Державної податкової інспекції у Біляївському районі Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області та вважає їх протиправними, винесеними з порушенням норм чинного законодавства та такими, що належать до скасування.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити посилаючись на обґрунтування викладені в позовній заяві (а.с.3 -16).

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав та заперечував проти його задоволення з підстав, викладених у письмових запереченнях проти позову (а.с.213-219).

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані письмові докази, перевіривши матеріали справи, а також проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов належить до здоволення. Свій висновок суд вмотивовує наступним чином. Так, суд, -

ВСТАНОВИВ:

ПП «ЛТК Альянс» зареєстроване Біляївською районною Державною адміністрацією Одеської області 22.09.2009 року за № 0001599 (а.с.102-103).

Позивач зареєстрований та перебуває на обліку в Державній податковій інспекції у Біляївському районі Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області з 23.09.2009 року № 10972 (а.с.17-тильна сторона). Також позивач отримав свідоцтво платника ПДВ 28.09.2009 року № 100331265 (а.с.17-тильна сторона).

На підставі направлень від 27.05.2015 року № 222/22, № 223/22наказу від 27.05.2015 року № 269 та направлень № 220/22, № 221/22, наказу № 268 від 27.05.2015 року співробітники відповідача провели документальні позапланові виїзні документальні перевірки ПП «ЛТК Альянс»:

- з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість та податку на прибуток по взаємовідносинам із ПП «ІН КАР», , які відбувалися у вересні 2014 року та по взаємовідносинам із ПП «Нікон-Торг», , які відбувались в жовтні 2014 року, відображення результатів даних операцій в податковій звітності за відповідні періоди 2014 року, використання придбаних товарів (робіт, послуг) в оподатковуваних операціях у межах господарчої діяльності ПП «ЛТК Альянс», а також впливу зазначених операцій на формування податкових зобов'язань з податку на додану вартість та на формування доходів, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування з податку на прибуток;

- з питань своєчасності, достовірності та повноти нарахування та сплати до бюджету податків, зборів та інших обов'язкових платежів за період часу з 01.03.2014 року по 31.03.2015 року по взаємовідносинах із ПП «Соуф Брок», ПП «Брок Лайн», ПП «ТОП Трейдінг», ПП «Інстал Плюс», ПП «Едгал», ПП «Трейдброк», ПП «Віва-Трейдінг», ПП «Білдінг Стаф», ВВ «Віапласт», ПП «Буд-Сістемс», ПП «Інтеррайс», ПП «Аурум 999», ТОВ «Елтіс Груп», ТОВ «Манко Трейд», ТОВ «Лед-Тек», ТОВ «Оріон прайс», ТОВ «Аметіст-2001», ТОВ «Укрвторсплав», ТОВ «Улюс», ТОВ «Пріма-2014», ТОВ «Аскаль», ТОВ «Велюкс», ТОВ «Фарум-2014», ПП «Віккол», ТОВ «Черномор0Курорт-ЮГ», ПП «Салта АГР», ПП «Санте-Фе», ТОВ «Діжон РС», ПП «Ріола-2014», ПП «Ктамарка», ПП «Верілна», ПП «Ларсан-2014», ПП «Орхус 5», ПП «Савой-Тур», ПП «Ікаст», ТОВ «Трофос», ПП «Антон-М» ТОВ «Норвей», ТОВ «Лофтус», ТОВ «Аргус Люкс», ПП «Крокус ЛТД», ТОВ «Еріда-2014», ТОВ «Лес-Ком», ТОВ «Тейя-2014», ТОВ «Ісовер», ПП «Град-Тент», ТОВ «Прім'єра УКР», ТОВ «Іко-3», ТОВ «Ту Плюс», ТОВ «Грейпфрут ЕПЛ», ТОВ «Буромакс - Еекстра», ТОВ «Кліп Груп», ПП «Мегаформ-Х», ПП «Гео Тріп», ПП «Еко-Тріс», ТОВ «Леруж Плюс», ПП «Овініон М», ПП «Фармасі Тех», ПП «Реймс Експрес», ПП «Інтер Полі Фарб», ТОВ «Копперо», ПП «Вайгар», ТОВ «Аронт», ТОВ «Біаріцц», ТОВ «Довіль 2014», ТОВ «Філлах», ПП «Екстрета», ПП «Люсіанна», ТОВ «Айворі К», ТОВ «Данга Люкс», ТОВ «Одрі 15», ТОВ «Сайбері 12», ТОВ «Пріорі С», ТОВ «Жакот».

За результатами першої перевірки 10.06.2015 року відповідач склав акт № 568/22/36587504, яким встановлені порушення позивачем:

- пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України в результаті чого занижено задекларований податок на прибуток за 2014 рік в сумі 396149,00 грн.;

- абз. «а» п.198.1, п.198.2, п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість за вересень та жовтень 2014 року на 440167,00 грн., у тому числі по періодам: за вересень 2014 року - 169000,00 грн., за жовтень 2014 року - 271167,00 грн. (а.с.17-31)

На підставі цього акту перевірки відповідач прийняв податкові повідомлення - рішення:

- від 23.06.2015 року № , яким позивачеві абз. «а» п.198.1, п.198.2, п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України, збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість 660250,50 грн., у тому числі за основним платежем на 440167,00 грн. та за штрафними (фінансовими санкціями) на 220083,50 грн. (а.с.32);

- від 23.06.2015 року № , яким позивачеві за порушення пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового Кодексу України збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 594223,50 грн., у тому числі за основним платежем 396149,00 грн. та за штрафними (фінансовими санкціями) 198074,00грн. (а.с.33).

А також за результатами другої перевірки 10.06.2015 року відповідач склав акт № 569/22/36587504, яким встановлені порушення позивачем:

- пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України в результаті чого занижено задекларований податок на прибуток за 2014 рік в сумі 1045125,00 грн.;

- абз. «а» п.198.1, п.198.2, п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість за березень, квітень та травень 2014 року на 587000,00 грн., у тому числі по періодам: за березень 2014 року - 285583,00 грн., за квітень 2014 року - 164417,00 грн., за травень 2014 року - 137000,00грн (а.с.68-79).

На підставі цього акту перевірки відповідач прийняв податкові повідомлення - рішення:

- від 23.06.2015 року № , яким позивачеві абз. «а» п.198.1, п.198.2, п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України, збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість 880500,00 грн., у тому числі за основним платежем на 587000,00 грн. та за штрафними (фінансовими санкціями) на 293500,00 грн. (а.с.80);

- від 23.06.2015 року № , яким позивачеві за порушення пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового Кодексу України збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 1567687,50 грн., у тому числі за основним платежем 1045125,00 грн. та за штрафними (фінансовими санкціями) 522562,50 грн. (а.с.81).

Висновки відповідача щодо наявності вказаних порушень обґрунтовані тим, що у позивача відсутні належним чином оформлені первинні документи, що свідчить про відсутність ділової мети господарських операцій.

Суд вважає, що вказані висновки відповідача про наявність зазначених порушень податкового законодавства позивачем є не обґрунтованими.

З приводу вказаних в акті порушень податкового законодавства суд зазначає наступне.

Підпунктом 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України передбачено, що не включаються до складу витрат, витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Разом з тим, окремі недоліки у оформленні документів не можуть бути підставою для висновків про відсутність господарської операції, або не підтвердження первинними документами вчинених операцій, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю дійсно мали місце.

Тобто, суд не погоджується, що відсутність у актах здачі-прийняття робіт (надання послуг) даних щодо місця здійснення інспектування вагонів, інформації щодо номерів ваганів та особи яка безпосередньо здійснювала інспектування вагонів можуть свідчити про фіктивність господарських операцій.

Також, не знайшло свого обґрунтування твердження позивача, що відповідач не здійснював огляду чистоти та цілісності, вагонів та проведення їх зачистки перед навантаженням зернових. Оскільки, відповідно до пп.2.3-2.7 Розділу 14 Правил перевезення вантажів навалом і насипом, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 20 серпня 2001 року № 542, крім іншого встановлено, що під навантаження хлібних вантажів подаються справні та очищені, а в разі потреби промиті вагони. Відправник зобов'язаний перед навантаженням переконатися, що вагони справні та придатні для перевезення (очищені, не заражені шкідниками, не мають отворів та щілин, через які можливе просоння вантажу).

Так, позивач 18.09.2015 року позивач (замовник) уклав із ПП «Нікон-Торг» (виконавець) договір № 18/09 на надання послуг з перевірки готовності та проведення зачистки вагонів перед навантаженням (а.с.34-35).

Згідно з п.1.1 зазначеного договору, замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов'язання з виконання робіт з огляду цілісності, чистоти та проведення зачистки вагонів перед навантаженням різних вантажів (зернові та олійні культури).

На підтвердження виконання умов даного договору позивач надав до суду відповідні первинні документи (а.с.36-44).

22.08.2014 року позивач (замовник) уклав аналогічний договір на надання послуг з перевірки готовності та проведення зачистки вагонів перед навантаженням № 22/08 із ПП «Ін Кар» (виконавець) (а.с.49-59). Згідно з яким замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов'язання з виконання робіт з огляду цілісності, чистоти та проведення зачистки вагонів перед навантаженням різних вантажів (зернові та олійні культури).

Відповідно до п.3.3 даного договору підставою оплати ж рахунок на оплату та Акт виконаних робіт, який складається сторонами після виконання робіт.

На підтвердження виконання умов даного договору позивач також надав до суду відповідні первинні документи (а.с.51-61).

Тобто, позивач уклав зазначені договори для виконання обов'язків покладених на нього законодавством, що свідчить про наявність ділової мети господарських операцій позивача.

Крім того, суд не приймає до уваги документи, які були надані відповідачем в матеріали справи, а саме листи Укрзалізниці (а.с.227-229). Суд вважає, що дані документи не можуть в повному обсязі відобразити підприємницьку діяльність позивача щодо здійснення ним діяльності у сфері транспорту. Оскільки, позивач пояснив в судовому засіданні, що він користується не тільки послугами ДП «Одеська залізниця». Також, позивач зазначив, що для здійснення своєї діяльності у нього немає необхідності укладати саме договори оренди вантажних вагонів. Відповідач ні в акті перевірки, ні в судовому засіданні не спростував дані доводи позивача.

Той факт, що протягом 2014 року позивач здійснював діяльність у сфері транспорту також підтверджується довідкою по навантаженню за 2014 рік щодо ПП «ЛКТ Альянс» (а.с.204-209)

Пункт 44.2 ст. 44 Податкового кодексу України передбачає, що для обрахунку об'єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку щодо доходів та витрат з врахуванням положень цього Кодексу.

З сукупного аналізу вказаних норм законів суд робить висновок, що до складу валових можуть бути віднесені будь-які витрати, здійснені (нараховані) як компенсація за отримані платником товари (послуги), пов'язані з його господарською діяльністю.

З наданих позивачем первинних документів вбачається, що вказаними контрагентами надавалися позивачеві послуги, а позивач в свою чергу здійснював оплату за ці послуги, що підтверджується матеріалами справи (а.с.34-44).

Відповідно до п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

З огляду на матеріали справи та із врахуванням норм законодавства суд дійшов висновку, що позовні вимоги належать до задоволення.

Крім того, суд не приймає до уваги посилань відповідача на порушення податкового законодавства з боку контрагентів позивача. Такої ж позиції дотримується Верховний Суд України в постанові від 31.01.2011 року в адміністративній справі за позовом закритого акціонерного товариства «Мукачівський лісокомбінат» до Мукачівської об'єднаної державної податкової інспекції в Закарпатській області про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення.

Така позиція узгоджується із практикою Європейського Суду з прав людини. Так, у справі «БУЛВЕС» АД проти Болгарії» (заява №3991/03) Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 22.01.2009 року зазначив, що платник податку не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобов'язань зі сплати податку і в результаті сплачувати ПДВ другий раз, а також сплачувати пеню. На думку Суду, такі вимоги стали надмірним тягарем для платника податку, що порушило справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності.

Також суд звертає увагу на рішення Європейського Суду з прав людини від 9 січня 2007 року, про порушення Україною статті 1 Першого протоколу у справі «Інтерсплав проти України».

Так, у п.37 рішення вказується: «Заявник стверджував, що він сплачував податки відповідно до Закону і ці платежі перевірялись декілька разів державними органами. Він зазначив, що він не несе відповідальності за діяльність інших компаній, у яких він купував металевий брухт, ціна на який включала ПДВ. Обов'язок сплачувати це ПДВ покладався на ці компанії, а не на заявника. Заявник підкреслив, що він не мав ні компетенції, ні можливості контролювати господарську діяльність інших підприємств і ситуація, на яку посилається Уряд, вказує на незадовільну діяльність податкових органів, за які заявник не повинен нести відповідальність. Він далі підкреслював, що численні перевірки його діяльності які здійснювалися податковими органами, не виявили порушень, на підставі яких останні могли б ґрунтувати свої відмови».

Відповідно до п.38 рішення зазначено: «На думку Суду, коли державні органи володіють будь-якою інформацією про зловживання в системі відшкодування ПДВ, що здійснюються конкретною компанією, вони можуть вжити відповідних заходів для запобігання або усунення таких зловживань. Суд, однак, не може прийняти зауваження Уряду щодо загальної практики з відшкодування ПДВ за відсутності будь-яких ознак, які б указували на те, що заявник був безпосередньо залучений до таких зловживань».

Тобто, суд вважає, що позивач не порушував податкове законодавство.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч.2 ст.72 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, враховуючи викладене вище, суд встановив, що відповідач всупереч нормам Податкового кодексу України безпідставно прийняв спірні податкові повідомлення-рішення.

Згідно з ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), добросовісно; розсудливо; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України: «Якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідно місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його службова або посадова особа».

Відповідно до пп.3 п.9 розділу VI Прикінцевих та перехідних положень Бюджетного кодексу України у разі безспірного списання коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) Державна казначейська служба України відображає в обліку відповідні бюджетні зобов'язання розпорядника бюджетних коштів, з вини якого виникли такі зобов'язання. Погашення таких бюджетних зобов'язань здійснюється виключно за рахунок бюджетних асигнувань цього розпорядника бюджетних коштів. Одночасно розпорядник бюджетних коштів зобов'язаний привести у відповідність з бюджетними асигнуваннями інші взяті бюджетні зобов'язання.

Водночас п.19 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року № 845 встановлено, що безспірне списання коштів державного та місцевих бюджетів і їх перерахування на рахунок, зазначений у виконавчому документі про стягнення надходжень бюджету та/або заяві про виконання рішення про стягнення надходжень бюджету, здійснюються органами Казначейства з відповідного рахунка, на який такі кошти зараховані, шляхом оформлення розрахункових документів.

З огляду на викладене та з урахуванням принципу пріоритетності законів над підзаконними актами, орган Державної казначейської служби України зобов'язаний стягнути судові витрати із Державного бюджету України шляхом їх безспірного списання із рахунка суб'єкта владних повноважень - відповідача.

В даному випадку стягнення судових витрат необхідно провести шляхом їх безспірного списання із рахунка Державної податкової інспекції у Біляївському районі Головного управління ДФС в Одеській області.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, Податковим кодексом України, ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 27, 69-71, 86, 94, 159-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Біляївському районі Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області від 23.06.2015 року № , № , № , № .

3. Стягнути з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області на користь ПП «ЛТК Альянс» () суму сплаченого судового збору в розмірі 487(чотириста вісімдесят сім),20 грн.

Порядок і строки оскарження постанови визначаються ст.ст. 185, 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Відповідно до частини першої статті 185, частини першої-другої, четвертої статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, сторони які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку дану постанову повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Одеського апеляційного адміністративного суду через адміністративний суд першої інстанції, який ухвалив судове рішення.

Повний текст постанови складений 12 жовтня 2015 року.

Суддя О.Я. Бойко

.