Справа № 213/2502/14-а
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2015-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2015 року м. Київ К/800/14656/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Калашнікової О.В.
Васильченко Н.В.,
Леонтович К.Г.,
розглянувши в порядку письмового провадження справу за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19 лютого 2015 року щодо заяви, яку подано відповідно до ч. 9 ст. 267 КАС України у справі за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Інгулецькому районі м. Кривий Ріг Дніпропетровської області про зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу від 06 лютого 2015 року заяву ОСОБА_4 про визнання дій Управління Пенсійного фонду України в Інгулецькому районі м.Кривого Рогу Дніпропетровської області протиправними та зобов'язання вчинити певні дії відповідно до ст.267 ч.9 КАС України залишено без задоволення.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19 лютого 2015 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження відповідно до ч.2 ст. 185 КАС України.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та справу направити до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про прийняття апеляційної скарги.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, постановою Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 липня 2014 року у справі за зазначеним вище позовом, яка набрала законної сили 19 вересня 2014 року, позовні вимоги задоволено: визнано право ОСОБА_4 на отримання державної пенсії по інвалідності та додаткової пенсії у розмірах, встановлених статтями 49, 50, 53, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 01.01.2014 року до зміни законодавства, що регулює ці виплати та зобов'язано здійснити нарахування і виплату позивачу державної пенсії (по інвалідності ) відповідно до ст. ст. 49, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі шести мінімальних пенсій за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 01.01.2014 року до зміни законодавства, що регулює ці виплати, з урахуванням зміни розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, та фактично здійснених виплат; зобов'язано відповідача здійснити нарахування і виплату позивачу додаткової пенсії відповідно до ст. ст. 49, 50, 53, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 01.01.2014 року до зміни законодавства, що регулює ці виплати, з урахуванням зміни розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, та фактично здійснених виплат.

26 січня .2015 року ОСОБА_4 в порядку ст.267 ч.9 КАС України звернувся до суду з заявою про визнання протиправними дій Управління Пенсійного фонду України в Інгулецькому районі м.Кривого Рогу Дніпропетровської області щодо не нарахування та виплати державної (по інвалідності) та додаткової (за шкоду заподіяну здоров'ю) пенсій відповідно до постанови Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.07.2014 року, посилаючись на те, що 14.01.2015 року з відповіді Управління Пенсійного фонду України в Інгулецькому районі м.Кривого Рогу Дніпропетровської області він дізнався про те, що нарахування державної та додаткової пенсій згідно вищезазначеної постанови Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу здійснено з 01.01.2014 року по 01.08.2014 року.

Ухвалою Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу від 06 лютого 2015 року заяву залишено без задоволення.

Заявник ОСОБА_4 оскаржив зазначену ухвалу до суду апеляційної інстанції, який своєю ухвалою від 19 лютого 2015 року відмовив у відкритті апеляційного провадження. При цьому суд апеляційної інстанції зазначив, що згідно ч. 10 ст. 267 КАС України апеляційному оскарженню підлягають тільки прийняті судом постанови, якими вимоги заяви задоволено. Порядок оскарження ухвали суду про відмову у задоволенні такої заяви вказана норма процесуального закону не містить, тому є всі правові підстави для відмови у відкритті апеляційного провадження.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України не погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 9 статті 267 Кодексу адміністративного судочинства України особа-позивач, на користь якої ухвалено постанову суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, що вчинені суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або на порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду.

Згідно з частиною 10 статті 267 Кодексу адміністративного судочинства України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, а так само якщо заяву подано із порушенням правил, що передбачені частинами першою і другою цієї статті, суд залишає заяву без задоволення. У разі наявності підстав для задоволення заяви суд ухвалює одну із постанов, що передбачені частиною другою статті 162 цього Кодексу.

Така постанова може бути оскаржена лише в апеляційному порядку

Таким чином, постановлена на підставі положень статті 267 КАС України судом першої інстанції ухвала від 06 лютого 2015 року підлягає оскарженню, проте лише в апеляційному порядку.

Таким чином, доводи касаційної скарги заслуговують на увагу, у зв'язку з чим наявні підстави для її задоволення та скасування оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції.

Частиною першою статті 227 КАС України визначено, що підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до постановлення незаконної ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі..

Керуючись статтями 220, 222, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19 лютого 2015 року скасувати, справу направити до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і оскарженню не підлягає.

Судді