Справа № 2а-53/11
Суддя: Котік Т.С.
Дата ухвалення: 2011-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

іменем України

"29" квітня 2011 р. Справа № 2а-53/11

номер рядка статистичного звіту 10.3.1

Колегія суддів Житомирського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Котік Т.С.

суддів: Малахової Н.М.

ОСОБА_1,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Зарічненському районі Рівненської області на постанову Зарічненського районного суду Рівненської області від "31" січня 2011 р. у справі № 2а-53/11 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Зарічненському районі Рівненської області про зобов'язання вчинити певні дії та відшкодування збитків ,

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2011 року позивачка звернулась до суду з вказаним адміністративним позовом та в обґрунтування вимог зазначила, що відповідно до статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" має право на отримання підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Посилаючись на те, що такі виплати не проводяться у розмірі, встановленому вказаною статтею, позивачка просила визнати дії відповідача неправомірними та зобовязати відповідача провести перерахунок та виплату коштів за період, що дорівнює останнім шести місяцям, які передують дню її звернення до суду з даним позовом.

Постановою Зарічненського районного суду Рівненської області від 31 січня 2011 року позов задоволено.

Визнано неправомірними дії ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Зарічненському районі Рівненської області щодо виплати ОСОБА_3 надбавки до пенсії відповідно до статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" починаючи з 17.07.2010 року.

Зобовязано ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Зарічненському районі Рівненської області нарахувати та виплатити ОСОБА_3 недоплачену соціальну допомогу як дитині війни у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком починаючи з 17.07.2010 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Зарічненському районі Рівненської області просить постанову суду скасувати. Зазначає, що фінансування витрат, повязаних з реалізацією Закону України "Про соціальний захист дітей війни", здійснюється за рахунок Державного бюджету, а кошти Пенсійного фонду не включаються до складу Державного бюджету України. Крім того, суд першої інстанції всупереч ст.2 КАС України не зазначив кінцевої дати задоволення позову.

Розглянувши справу та перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах, передбачених статті 195 КАС України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Як було встановлено судом, позивачка є дитиною війни в розумінні ст. 1 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" і відповідно до ст. 6 цього ж Закону має право на державну соціальну підтримку у вигляді підвищення до пенсії в розмірі 30 % від мінімальної пенсії за віком.

Згідно з частиною 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.03р. - мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

З матеріалів справи вбачається, що нарахування коштів проводилось у розмірах, встановлених пунктом 8 постанови КМ України від 28.05.2008р. № 530 "Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян".

Державні соціальні гарантії дітям війни встановлені Законом України "Про соціальний захист дітей війни" та не можуть бути обмежені іншими нормативно-правовими актами.

Частиною 3 статті 22 Конституції України передбачено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до статті 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

З огляду на викладене, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що права позивачки порушені та підлягають відновленню.

Доводи апеляційної скарги про те, що Пенсійний фонд не може проводити виплату спірних сум, оскільки такі кошти є бюджетними, та їх не вистачає на фінансування видатків, передбачених статтею 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", а кошти Пенсійного фонду України не включаються до складу Державного бюджету України, є необґрунтованими.

Відповідно до Положення "Про Пенсійний фонд України", затвердженого Указом Президента України № 121/2001 від 01.03.2001 року, саме на територіальні управління Пенсійного фонду України покладені такі функції і питання фінансування цих видатків не є предметом цього спору.

Вихідним критерієм обрахунку доплати до пенсії дітям війни виступає мінімальна пенсія за віком, розмір якої, згідно зі статтею 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Будь-яких інших нормативно-правових актів, які б визначали механізм обрахування мінімальної пенсії за віком або встановлювали її розмір, немає. А відтак, положення ч.3 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" щодо застосування мінімального розміру пенсії за віком, встановленого частиною 1 цієї статті тільки стосовно визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, не є перешкодою для застосування даної величини для обрахування доплат, передбачених ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", а тому, доводи апеляційної скарги щодо неправильного застосування вище вказаних норм, є безпідставними.

Однак, задовольняючи позов про визнання дій відповідача протиправними та зобов'язуючи останнього провести перерахунок і виплату позивачу коштів, передбачених статтею 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", суд не зазначив період за який необхідно провести перерахунок та виплатити позивачу передбачені кошти, а тому рішення суду в цій частині підлягає зміні із зазначенням періоду порушення прав позивача на отримання доплати до пенсії, з 17.07.2010 року по 17.01.2011 року.

Керуючись ст.ст. 195,197,198,201,207,212 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Зарічненському районі Рівненської області задовольнити частково.

Постанову Зарічненського районного суду Рівненської області від 31 січня 2011 року змінити в частині визначення періоду порушених прав позивача.

Визнати неправомірними дії ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Зарічненському районі Рівненської області щодо виплати ОСОБА_3 надбавки до пенсії відповідно до статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", за період з 17.07.2010 року по 17.01.2011 року.

Зобовязати ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Зарічненському районі Рівненської області нарахувати та виплатити ОСОБА_3 недоплачену соціальну допомогу як дитині війни у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, за період з 17.07.2010року по 17.01.2011 року.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Т.С. Котік

судді: Н.М. Малахова

ОСОБА_1

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_3 вул.Набережна 6,смт.Зарічне,Рівненська область,34000

3- відповідачу ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Зарічненському районі Рівненської області вул. Л.Українки, 3,смт.Зарічне,Зарічненський район, Рівненська область,34000