Справа № 825/3076/15-а
Суддя: Скалозуб Ю.О.
Дата ухвалення: 2015-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

05 жовтня 2015 року Чернігів Справа № 825/3076/15-а

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Скалозуба Ю.О., суддів Клопота С.Л., Лобана Д.В., за участі секретаря Терехової Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Папернянський кар'єр скляних пісків"

до 1. Державної фіскальної служби України

2. Міністерства економічного розвитку і торгівлі України

про визнання протиправними дій та рішень суб'єктів владних повноважень

за участю

представників сторін:

від позивача ОСОБА_1, довіреність від 1993 № 08.12.2014,

ОСОБА_2, довіреність від 06.02.2015 № 202

від відповідача 1. ОСОБА_3, довіреність від 22.12.2014 № 99-99-10-14/25/24, -

В С Т А Н О В И В:

31.08.2015 товариство з обмеженою відповідальністю "Папернянський кар'єр скляних пісків" (далі ТОВ "Папернянський кар'єр скляних пісків") звернулось до суду з позовною заявою до 1. Державної фіскальної служби України (далі ДФС України), 2. Міністерства економічного розвитку і торгівлі України (далі Мінекономрозвитку), в якій просить:

- визнати протиправними дії відповідача 1. - Державної фіскальної служби України щодо складання та надання Міністерству економічного розвитку і торгівлі України подання від 08.09.2014 № 2710/5/99-99-22-04-02-16 про порушення товариством з обмеженою відповідальністю "Папернянський кар'єр скляних пісків" норм Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність".

- визнати протиправним та скасувати Наказ від 27.02.2015 № 189 відповідача 2 - Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, в частині щодо застосування до товариства з обмеженою відповідальністю "Папернянський кар'єр скляних пісків" спеціальної санкції - індивідуального режиму ліцензування зовнішньоекономічної діяльності.

Обґрунтовуючи зміст заявлених позовних вимог, позивач зазначає, що ним повністю дотриманні вимоги ч. 2 ст. 4 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" щодо подачі до Міжнародного комерційного арбітражного суду при ТПП позовів до ТОВ "Мінерал" (Російська Федерація) та ТОВ "Ситалл-Снаб" (Російська Федерація) по стягненню заборгованості при виконанні контрактів від 25.03.2011 N9 03-11э та від 30.11.2012 № 21-12, оскільки такі позови були подані до сплину граничного терміну, визначеного ст. 1 цього Закону, що підтверджується також і Актом перевірки від 18.06.2014 № 56/22-704/22830723 та відповідними рішеннями міжнародних арбітражних судів.

Наголосив, що в такому випадку строки надходження виручки позивача в іноземній валюті зупиняються, а тому за наведених обставин позивач не може вважатись порушником ст. 1 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність".

При цьому зауважив, що ДФС України хибно тлумачить зміст ст.1 та ст.4 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" і протиправно вважає, що позивач в будь якому випадку порушив термін надходження виручки в іноземній валюті.

Зазначив, що подання ДФС України сформоване за результатами перевірки, оформленої з грубими порушеннями чинного законодавства, а позивач, у свою чергу, вжив всіх необхідних та достатніх заходів щодо повернення валютної виручки на територією України і не вчинив будь яких незаконних дій, які б вплинули на неповернення грошових коштів.

Враховуючи зазначене, позивач вважає, що дії відповідача 1. по складанню та направленню до Мінекономрозвитку відповідного подання є протиправними, а оскаржуваний наказ прийнятим з порушенням вимог чинного законодавства, а тому, підлягає скасуванню.

Представники позивача в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, посилаючись на обставини, зазначені у позові з наданням додаткових пояснень.

Представник відповідача 1. проти позову заперечила та просила у його задоволенні відмовити, пояснивши, що спірне подання відповідає вимогам чинного законодавства, а дії по його складанню та наданню Мінекономрозвитку є такими, що знаходяться у межах правового поля.

Представник відповідача 2. у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав факсимільним звязком клопотання про розгляд справи без його участі.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити повністю з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 17.11.1998 ТОВ "Папернянський кар'єр скляних пісків" () зареєстроване в якості юридичної особи та перебуває на обліку в ДПІ у Ріпкинському районі.

Судом встановлено, що у червні 2014 року на підставі службового посвідчення серія НН №116722, виданого 12.03.2014 ДПІ у Ріпкинському районі, начальником відділу податкового аудиту ДПІ у Ріпкинському районі, інспектором податкової та митної справи II рангу ОСОБА_4 згідно із пп. 20.1.4 п.20.1 ст.20, пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78, ст. 79, п. 82.2 ст. 82 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI зі змінами та доповненнями (далі - Податковий кодекс) та відповідно до наказу ДПІ у Ріпкинському районі від 06.06.2014 №112 проведена позапланова невиїзна документальна перевірка ТОВ "Папернянський кар'єр скляних пісків" з питань дотримання вимог валютного законодавства за березень 2011-травень 2014 року.

Повідомлення №706 від 06.06.2014 та копію наказу ДПІ у Ріпкинському районі від 06.06.2014 №112 вручено під розписку головному бухгалтеру ОСОБА_5.

У журналі реєстрації перевірок запис не проводився.

Перевірка проводилась з 10.06.2014 по 11.06.2014, за результатами якої складено акт перевірки від 18.06.2014 № 56/22-704/22830723.

В ході проведення перевірки ДПІ у Ріпкинському районі встановлено порушення:

- статті 1 Закону України від 23.09.1994 № 185/94-ВР "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" зі змінами та доповненнями, а саме, було встановлено наявність простроченої дебіторської заборгованості по наступним контрактам: № 03-11э від 25.03.2011 року у сумі 12505600,00 рос. руб. з ТОВ "Мінерал" (Російська Федерація), № 21-12 від 30.11.2012 з ТОВ "Ситалл-Снаб" у сумі 12379142,00 рос. руб.

На підставі акта перевірки від 18.06.2014 № 56/22-704/22830723 листом ДФС України від 08.09.2014 №2710/5/99-99-22-04-02-16 було направлено подання до Мінекономрозвитку для застосування спеціальних санкцій згідно зі ст. 37 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність", до якого також було включено і ТОВ "Папернянський кар'єр скляних пісків" (а.с. 22-23).

За результатами опрацювання зазначеного листа наказом Мінекономрозвитку від 27.02.2015 № 189 до ТОВ "Папернянський кар'єр скляних пісків" застосовано спеціальну санкцію - індивідуальний режим ліцензування зовнішньоекономічної діяльності (а.с. 10).

Як вбачається з матеріалів справи, подання щодо товариства винесене на підставі отриманих від Міндоходів у Чернігівській області пропозицій, сформованих за результатами перевірки ТОВ "Папернянський кар'єр скляних пісків", згідно яких станом на 30.05.2014 прострочена дебіторська заборгованість ТОВ "Папернянський кар'єр скляних пісків" за контрактом від 25.03.2011 №03-11э укладеного з ТОВ "Мінерал" становить 12505600,00 рос. руб.

ТОВ "Папернянський кар'єр скляних пісків" надало на перевірку позовну заяву від 26.04.2013 №660 до ТОВ "Мінерал" про стягнення заборгованості по контракту №03-11э на загальну суму 3943500,00 рос. руб. По даній позовній заяві було прийнято рішення Міжнародним комерційним арбітражним судом при Торгово-промисловій палаті від 19.09.2013, в якому повністю задоволено вимоги позивача про стягнення з ТОВ "Мінерал" заборгованості у 3943500,00 рос. руб. А також позовну заяву від 26.12.2013 №1331 на загальну суму позову 5979600,00 рос. руб., та рішення про призначення судового розгляду від 23.12.2013. Також надано постанову про призначення справи до провадження від 12.03.2014 на загальну суму позову 2582500,00 рос. руб.

Також, станом на 30.05.2014 прострочена дебіторська заборгованість ТОВ "Папернянський кар'єр скляних пісків" за контрактом від 30.11.2012 № 21-12 укладеного з нерезидентом ТОВ "Ситалл-Снаб" становить 12379769,00 рос. руб.

ТОВ "Папернянський кар'єр скляних пісків" надало для перевірки позовну заяву від 07.03.2013 №675 до ТОВ "Ситалл-Снаб" про стягнення заборгованості по контракту №21-12 на загальну суму 6661272,00 рос.руб. По даній позовній заяві було прийнято рішення МКАС при ТИП України від 19.09.2013, в якому повністю задоволені вимоги позивача про стягнення з ТОВ "Ситалл-Снаб" заборгованості у сумі 6661272,00 рос. руб. А також позовну заяву від 26.12.2013 № 1330 на загальну суму позову 887400 рос. руб., та постанову про прийняття справи до провадження від 27.12.2013, позовну заяву від 26.12.2013 № 1332 до ТОВ "Ситалл-Снаб" на суму заборгованості 8550342,00 рос. руб. з постановою про прийняття справи до провадження від 27.12.2013. Також на перевірку надано Рішення МКАС при ТПП України від 24.04.2014, в якому повністю задоволені вимоги позивача про стягнення з ТОВ "Ситалл-Снаб" заборгованості у сумі 8550342,00 рос.руб.

Таким чином, перевіркою встановлено порушення ст. 1 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", при здійсненні зовнішньоекономічних операцій по експортному контракту №21-12 від 30.11.2012, прострочена дебіторська заборгованість на кінець перевірки становить 12379769,00 рос. руб.

Відповідно до статті 4 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" (зі змінами та доповненнями) нарахування пені контролюючим органом призупинено.

Дослідивши фактичні обставини нарахування податкового зобовязання, суд враховує положення Податкового кодексу України, Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність", Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", що були чинні на момент здійснення перевірки та винекнення спірних правовідносин та зазначає, що відповідно до ст. 16 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" ліцензування зовнішньоекономічних операцій визначається як комплекс адміністративних дій органу виконавчої влади з питань економічної політики з надання дозволу на здійснення суб'єктом зовнішньоекономічної діяльності експорту (імпорту) товарів.

Ліцензії видаються центральним органом виконавчої влади з питань економічної політики, а також у межах наданих ним повноважень - відповідним республіканським органом Автономної Республіки Крим, структурним підрозділом обласної, Київської і Севастопольської міських державних адміністрацій.

У разі порушення суб'єктом зовнішньоекономічної діяльності порядку здійснення такої діяльності, встановленого цим Законом або іншими законами України, до нього може бути застосовано індивідуальний режим ліцензування відповідно до статті 37 цього Закону.

У свою чергу згідно ст. 37 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" за порушення цього або пов'язаних з ним законів України до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності або іноземних суб'єктів господарської діяльності можуть бути застосовані такі спеціальні санкції, як застосування до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності та іноземних суб'єктів господарської діяльності індивідуального режиму ліцензування у випадках порушення такими суб'єктами цього Закону та/або пов'язаних з ним законів України, що встановлюють певні заборони, обмеження або порядок здійснення зовнішньоекономічних операцій.

Санкції, зазначені у цій статті, застосовуються центральним органом виконавчої влади з питань економічної політики за поданням органів доходів і зборів та контрольно-ревізійної служб, правоохоронних органів, органів Антимонопольного комітету України, національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, та Національного банку України або за рішенням суду. Санкції, зазначені у цій статті, можуть бути застосовані до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності або іноземних суб'єктів господарської діяльності протягом трьох років з дня виявлення порушення законодавства.

Подання щодо застосування санкцій повинно містити такі дані: найменування та реквізити суб'єкта зовнішньоекономічної діяльності (для іноземних суб'єктів господарювання - мовою країни їхнього місцезнаходження), відомості про зміст порушення з посиланням на конкретні положення законодавства України, вид спеціальної санкції, яку пропонується застосувати, найменування та реквізити контрагента, при виконанні контракту з яким порушено законодавство, іншу доцільну інформацію.

Індивідуальний режим ліцензування діє до моменту усунення порушень законодавства України або застосування практичних заходів, що гарантують виконання цього Закону та/або пов'язаних з ним законів України та скасовується центральним органом виконавчої влади з питань економічної політики.

У разі виникнення форс-мажорних обставин, подання позову до суду країни розташування контрагента чи Міжнародного комерційного арбітражного суду, Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті України про визнання або стягнення з іноземного суб'єкта господарської діяльності боргу, пов'язаного з невиконанням умов зовнішньоекономічного договору (контракту), а також у разі вжиття заходів щодо усунення порушень законодавства дію санкцій центральним органом виконавчої влади з питань економічної політики може бути тимчасово зупинено. Після закінчення строку зупинення санкції дія її поновлюється без додаткового рішення центрального органу виконавчої влади з питань економічної політики.

У разі усунення порушень законодавства України або застосування практичних заходів, що гарантують виконання цього Закону та/або пов'язаних з ним законів України, і приведення своєї зовнішньоекономічної діяльності у відповідність із законами України або надання достатніх доказів неможливості (безперспективності) застосування практичних заходів, що гарантують виконання закону, суб'єкти зовнішньоекономічної діяльності та іноземні суб'єкти господарської діяльності, до яких застосовано санкції, мають право подавати до центрального органу виконавчої влади з питань економічної політики відповідні матеріали та виходити з клопотанням про скасування (зміну виду, тимчасове зупинення) дії санкцій.

При цьому, відповідно до ст. 1 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" (зі змінами та доповненнями), виручка резидентів у іноземній валюті підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) продукції, що експортується, а в разі експорту робіт (послуг), прав інтелектуальної власності - з моменту підписання акта або іншого документа, що засвідчує виконання робіт, надання послуг, експорт прав інтелектуальної власності. Перевищення зазначеного строку потребує висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку.

Відповідно до ст. 4 Закону України від 23.09.1994 року № 185/94-ВР "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" (зі змінами та доповненнями) порушення резидентами термінів, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка від суми недоодержаної виручки (митної вартості недопоставленої продукції) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару).

У разі прийняття до розгляду судом, Міжнародним комерційним арбітражним судом чи Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, яка виникла внаслідок недотримання нерезидентом строків, передбачених експортно-імпортними контрактами, строки, передбачені статтями 1 і 2 цього Закону або встановлені Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, зупиняються і пеня за їх порушення в цей період не сплачується.

У разі прийняття судом рішення про задоволення позову пеня за порушення строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, не сплачується з дати прийняття позову до розгляду судом.

Судом встановлено, що між ТОВ "Папернянський кар'єр скляних пісків" та ТОВ "Мінерал" (Російська федерація, 241047, АДРЕСА_1, ИНН НОМЕР_1, КПП 32500100, філія "Газпромбанк" Брянськ) було укладено контракт від 25.03.2011 №03-11э на експорт піска кварцового. Вартість контракту 121860000,00 рос.руб. Умови постачання - DAF Україна-Російська Федерація, станція переходу Зерново-Суземська. Зі сторони нерезидента контракт підписала ОСОБА_6

На виконання умов контракту від 25.03.2011 №03-11э ТОВ "Папернянський кар'єр скляних пісків" відвантажило на експорт нерезиденту ТОВ "Мінерал" за період 25.03.2011 по 30.05.2014 Товар на загальну суму 95809730,00 рос. руб. За даний товар ТОВ "Мінерал" здійснив оплату у сумі 83304130,00 рос. руб. Станом на 30.05.2014 прострочена дебіторська заборгованість становила 12505600,00 рос. руб.

Також, ТОВ "Папернянський кар'єр скляних пісків" уклало контракт від 30.11.2012 № 21-12 з нерезидентом ТОВ "Ситалл-Снаб" (Російська Федерація, 216500, Смоленська обл., м. Ярославль, вул. Орджонікідзе, буд. 14, ИНН НОМЕР_2, КПП 672501001; р/с , ОСБ №8609 у м. Смоленськ) на експорт піска кварцового. Вартість контракту 49621000,00 рос. руб. Згідно специфікації №4 ціна піску кварцового становить 860,00 рос.руб. за тону. В ціну включено вартість товару, вартість навантаження, витрати за доставку на умовах DAF Україна-Російська Федерація, станція переходу Зерново-Суземська. Умови постачання - залізничним транспортом. Зі сторони нерезидента контракт підписала ОСОБА_7

На виконання умов контракту ТОВ "Папернянський кар'єр скляних пісків" відвантажило на експорт нерезиденту ТОВ "Ситалл-Снаб" за період з 30.11.2012 по 30.05.2014 на загальну суму 42329769,00 рос. руб. За даний товар ТОВ "Ситалл-Снаб" за зазначений період здійснило оплату у сумі 29950000,00 рос. руб. Станом на 30.05.2014 прострочена дебіторська заборгованість становила 12379769,00 рос. руб.

Судом встановлено, що 29 квітня 2013 року постановою МКАС при ТПП України прийнято до провадження справу № 132р/2013 за позовом позивача до ТОВ "Мінерал" (Росія) про стягнення 3943500,00 російських рублів. Перша поставка товару відбулась від 28 січня 2013 року.

27 грудня 2013 року постановою МКАС при ТПП України прийнято до провадження справу № 424р/2013 за позовом до ТОВ "Мінерал" (Росія) про стягнення 5979600,00 російських рублів. Перша поставка товару від 07 жовтня 2013 року.

12 березня 2014 року постановою МКАС при ТПП України прийнято до провадження справу № 94р/2014 за позовом до ТОВ "Мінерал" (Росія) про стягнення 2582500,00 російських рублів. Перша поставка товару від 13 грудня 2013 року.

08 травня 2013 року постановою МКАС при ТПП України прийнято до провадження справу № 138р/2013 за позовом до ТОВ "Ситалл-Снаб" (Росія) про стягнення 6661272,00 російських рублів. Перша поставка товару від 11 лютого 2013 року.

27 грудня 2013 року постановою МКАС при ТПП України прийнято до провадження справу № 423р/2013 за позовом до ТОВ "Ситалл-Снаб" (Росія) про стягнення 8550342,00 російських рублів. Перша поставка товару від 07 жовтня 2013 року.

12 березня 2014 року постановою МКАС при ТПП України прийнято до провадження справу № 93р/2014 за позовом до ТОВ "Ситалл-Снаб" (Росія) про стягнення 3828800,00 російських рублів. Перша поставка товару від 16 грудня 2013 року.

Факти поставки товару та його перетину митного кордону в зазначений термін підтверджується наявними в матеріалах справи вантажно-митними деклараціями.

Поряд з цим, заборгованість за даними контрактами була зарахована на рахунки позивача невчасно, що підтверджується наявними в матеріалах справи банківськими виписками, у звязку з чим, ДФС України було внесено до Мінекономрозвитку подання на підставі якого останнім було застосовано до позивача спеціальну санкцію - індивідуальний режим ліцензування.

Виходячи з зазначеного суд, в контексті спірних правовідносин, зазначає, що індивідуальний режим ліцензування, застосовується центральним органом виконавчої влади з питань економічної політики (Мінекономрозвитку) за поданням органів доходів і зборів.

При цьому, подання щодо застосування спеціальної санкції повинно містити такі дані: найменування та реквізити суб'єкта зовнішньоекономічної діяльності (для іноземних суб'єктів господарювання - мовою країни їхнього місцезнаходження), відомості про зміст порушення з посиланням на конкретні положення законодавства України, вид спеціальної санкції, яку пропонується застосувати, найменування та реквізити контрагента, при виконанні контракту з яким порушено законодавство, іншу доцільну інформацію.

Судом встановлено, що надіслане до Мінекономрозвитку подання ДФС України містило наступну інформацію:

- назва і реквізити субєкта зовнішньоекономічної діяльності ТОВ "Папернянський кар'єр скляних пісків", Чернігівська обл., 15030, Ріпкинський р-н., с. Олешня, вул. Партизанська, 31; Р/Р у Чернігівській дирекції АТ "Райфайзен банк Аваль", ПАТ "Фідобанк", м. Київ;

- код порушення - 00010, що означає порушення вимог статті 1 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті"» (згідно з листом ДПА від 16.07.2007 № 8747/5/22-6016 щодо тлумачення кодів порушень, які використовуються ДПА при наданні пропозицій на застосування спеціальних санкцій до суб'єкта зовнішньоекономічної діяльності);

- вид спеціальної санкції, яку пропонується застосувати, індивідуальний режим ліцензування зовнішньоекономічної діяльності;

- назва і реквізити контрагентів:

1) ООО "МИНЕРАЛ", Російська Федерація, 241047, АДРЕСА_2; ИНН НОМЕР_1, КПП 325001001; р/р , Філіал "Газпромбанк" в м. Брянськ;

2) ООО "СИТАЛЛ-СНАБ", Російська Федерація, 216500, Смоленська обл., м. Ярославль, вул Орджонікідзе, 14, ИНН НОМЕР_2, КПП 672501001; р/р -210001107, ОСБ № 8609 в м. Смоленськ;

а також інші дані, такі як:

код валюти - 643, що згідно з Класифікатором іноземних валют, затвердженим постановою Правління Національного банку України від 04.02.1998 № 34 означає російський рубль;

сума заборгованості: ООО "МИНЕРАЛ" - 12505,60 тис. грошових одиниць, ООО "СИТАЛЛ-СНАБ" - 12379,76 тис. грошових одиниць.

Отже, з наведеного вбачається, що ініціатор подання у повній мірі виконав вимоги частини 3 статті 37 Закону та пункту 4.2 Порядку Міністерства економіки України від 17.04.2000 № 52 "Про затвердження Положення про порядок застосування до субєктів зовнішньоекономічної діяльності України та іноземних субєктів господарської діяльності спеціальних санкцій, передбачених статтею 37 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність", який зареєстрований в Міністерстві юстиції України від 05.05.2000 за № 260/4481 (далі Порядок) щодо дотримання форми та змісту свого подання, у звязку з чим у Мінекономрозвитку були відсутні правові підстави для незастосування спеціальної санкції - індивідуального режиму ліцензування.

Пунктом 4.8 Порядку встановлено, що про застосування санкцій, передбачених статтею 37 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність", видається наказ Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, у якому вказуються норми чинного законодавства, які було порушено, матеріали, на підставі яких видано наказ, реквізити суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності, до яких застосовані санкції, та вид санкції, дата, з якої санкція починає діяти.

При цьому, судом встановлено, що відповідно до даного пункту у оскаржуваному наказі відображена зазначена інформація.

Крім того, подання Ініціатора та порядок його внесення до Мінекономрозвитку України також відповідає спільному наказу Міністерства економіки України та Державної податкової адміністрації України від 09.11.2006 № 340/672 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17.01.2007 за № 30/13297) "Про затвердження Порядку взаємодії Міністерства економіки України та Державної податкової адміністрації України з питань застосування спеціальних санкцій", положення якого дублюють зазначені вище норми Закону та Порядку.

З наведеного вбачається, що подання ДФС України відповідає вимогам чинного законодавства України.

При цьому, судом встановлено, що у звязку з прийняттям до розгляду МКАС при ТПП України позовних заяв позивача контролюючим органом констатовано відсутність порушення строків повернення ТОВ "Папернянський кар'єр скляних пісків" валютної виручки в розумінні ст. 4 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" та призупинено нарахування пені.

Поряд з цим, виходячи зі змісту вищенаведених норм права в розрізі спірних правовідносин суд зазначає, що загальний зміст ст. 1 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" визначає імперативне правило, яке полягає у тому, що виручка резидентів у іноземній валюті підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) продукції, що експортується, а зміст ст. 4 цього Закону визначає окремий вид санкції за порушення цього правила пеню та визначає її розмір та механізм застосування.

У свою чергу ст. 37 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" визначає, що за порушення цього або пов'язаних з ним законів України, в даному випадку Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", зокрема за порушення строків зарахування виручки у іноземній валюті на валютні рахунки резидентів в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) продукції, що експортується, - до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності (ТОВ "Папернянський кар'єр скляних пісків") може бути застосовано такий вид спеціальної санкції, як індивідуальний режим ліцензування.

Таким чином є очевидним, що за порушення одного правила законодавцем встановлена можливість застосування контролюючим органом до субєкта господарювання такого виду санкції як пеня (ст. 4 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті") та такого виду спеціальної санкції, як індивідуальний режим ліцензування (ст. 37 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність"), які мають різний правовий зміст, характер, порядок застосування та жодним чином не повязані одна з одною.

Крім того, в ст. 37 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" законодавець відокремлює поняття "застосування практичних заходів, що гарантують виконання цього Закону та/або пов'язаних з ним законів України" та "подання позову до суду країни розташування контрагента чи Міжнародного комерційного арбітражного суду, Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті України про визнання або стягнення з іноземного суб'єкта господарської діяльності боргу, пов'язаного з невиконанням умов зовнішньоекономічного договору (контракту)", а також "вжиття заходів щодо усунення порушень законодавства".

До такого висновку суд прийшов, тому що конструкція ст. 37 цього Закону дає підстави вважати, що в її частинах закріплені різні правові наслідки, а саме: в разі застосування практичних заходів, що гарантують виконання цього Закону та/або пов'язаних з ним законів України - індивідуальний режим ліцензування скасовується центральним органом виконавчої влади з питань економічної політики, а в разі подання позову до суду країни розташування контрагента чи Міжнародного комерційного арбітражного суду, Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті України про визнання або стягнення з іноземного суб'єкта господарської діяльності боргу, пов'язаного з невиконанням умов зовнішньоекономічного договору (контракту); вжиття заходів щодо усунення порушень законодавства - дію такої санкції центральним органом виконавчої влади з питань економічної політики може бути тимчасово зупинено.

За таких обставин, оскільки з матеріалів справи вбачається факт несвоєчасного зарахування на рахунки позивача виручки у іноземній валюті за укладеними контрактами з нерезидентами, що підтверджується банківськими виписками, суд приходить до висновку, що за порушення такого правила визначеного у ст. 1 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" до ТОВ "Папернянський кар'єр скляних пісків" може бути застосовано такий вид спеціальної санкції, як індивідуальний режим ліцензування передбачений ст. 37 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність".

При цьому, вимоги ст. 4 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" в даних правовідносинах застосуванню не підлягають, оскільки Закон України "Про зовнішньоекономічну діяльність" в разі подання позову до суду країни розташування контрагента чи Міжнародного комерційного арбітражного суду, Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті України про визнання або стягнення з іноземного суб'єкта господарської діяльності боргу, пов'язаного з невиконанням умов зовнішньоекономічного договору (контракту), встановлює лише можливість зупинення дії такої санкції центральним органом виконавчої влади з питань економічної політики, що і було зроблено наказом Мінекономрозвитку від 25.08.2015 № 1044 (а.с. 188 Т.1).

При цьому, усунення порушень законодавства України або застосування практичних заходів, що гарантують виконання Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" та/або Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", суд, в діях ТОВ "Папернянський кар'єр скляних пісків", які б призвели до повного виконання контрагентами-нерезидентами взятих на себе зобовязань, - не знайшов.

Суд звертає увагу, що відповідно до позиції Верховного суду України, викладеної в постанові Пленуму № 13 від 20 жовтня 2008 року, суд не може підміняти собою державний орган, рішення якого оскаржується, приймаючи замість нього інше рішення, яке б відповідало Закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого субєкта владних повноважень.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що дії ДФС України щодо складання та надання Міністерству економічного розвитку і торгівлі України подання від 08.09.2014 № 2710/5/99-99-22-04-02-16 про порушення ТОВ "Папернянський кар'єр скляних пісків" норм Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" є правовірними, а Наказ від 27.02.2015 № 189 складений Мінекономрозвитку, в частині щодо застосування до ТОВ "Папернянський кар'єр скляних пісків" спеціальної санкції - індивідуального режиму ліцензування зовнішньоекономічної діяльності скасуванню не підлягає, оскільки відповідає чинному законодавству України.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що згідно позиції Верховного Суду України, висловленій в постанові від 24 грудня 2010 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Foods and Goods L.T.D. " до Державної податкової інспекції у Калінінському районі м. Донецька, третя особа - Державна податкова адміністрація в Донецькій області, про скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій, платник податків, який вважає порушеним порядок та підстави призначення податкової перевірки щодо нього, має захищати свої права шляхом не допуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки. Якщо ж допуск до проведення перевірки відбувся, в подальшому предметом розгляду в суді має бути лише суть виявлених порушень податкового та іншого законодавства, дотримання якого контролюється контролюючими органами.

Як підтверджується матеріалами справи та встановлено судом, позивач, допустив посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки. Крім того, що відділом власної безпеки ГУ ДФС у Чернігівській області встановлено грубе порушення посадовими особами ДПІ у Ріпкинському районі вимог Типової інструкції з діловодства у центральних органах виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих органах виконавчої влади, затвердженої постановою KMУ від 30.11.2011 № 1242, що виразилося у наявності двох титульних аркушах на бланках з однаковими номером 001440 акту документальної невиїзної перевірки ТОВ "Папернянський кар'єр скляних пісків" від 18.06.14 № 56/22-704/22830723 складеного та підписаного начальником відділу податкового аудиту ДПІ у Ріпкинському районі ОСОБА_4 Відповідальною особою за облік, зберігання та контроль за використанням бланків документів суворої звітності ДПІ у Ріпкинському районі згідно положення про сектор інфрастуркури є завідувач сектору інфраструктури ОСОБА_4

Наказом ДПІ у Ріпкннському районі № 149 від 24.07.2015 начальнику відділу податкового аудиту ДПІ у Ріпкннському районі ОСОБА_4 оголошено догану.

Наказом ДПІ у Ріпкннському районі № 155 від 03.08.2015 завідувачу сектору інфраструктури ДПІ у Ріпкннському районі ОСОБА_4 оголошено догану.

За таких обставин, за відсутності факту службового розслідування та відповідного вироку суду, встановлені відділом власної безпеки ГУ ДФС у Чернігівській області порушення жодним чином не спростовують прострочену дебіторську заборгованість позивача за укладеними контрактами, а тому, суд визнає посилання позивача на порушення його прав працівниками контролюючого органу під час проведення перевірки та складання за її результатами акту безпідставними.

Таким чином, встановивши на підставі досліджених доказів та їх правової оцінки, враховуючи ст. 19 Конституції України та ч. 1 ст. 11, ст.ст. 71, 72 Кодексу адміністративного судочинства України, суд визнав, що позовні вимоги ТОВ "Папернянський кар'єр скляних пісків" задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 69-71, 94, 158-163, 167 КАС України, Чернігівський окружний адміністративний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Папернянський кар'єр скляних пісків" 146,16 грн. судового збору на користь Державного бюджету.

Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167,186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Головуючий суддя Ю.О. Скалозуб

Судді: С.Л. Клопот

ОСОБА_8