Справа № 806/2055/15
Суддя: Євпак В.В.
Дата ухвалення: 2015-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Романченко Є.Ю.
Суддя-доповідач:Євпак В.В.
УХВАЛА

іменем України

"07" жовтня 2015 р. Справа № 806/2055/15

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Євпак В.В.

суддів: Капустинського М.М.

Мацького Є.М.,

при секретарі Гунько Л.В. ,

за участю представника позивача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "19" серпня 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_4 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Український фінансовий світ" Гончарова Сергія Івановича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому, враховуючи заяву про зміну позовних вимог, просив зобов'язати Уповноважену особу Фонду на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Український фінансовий світ" Гончарова Сергія Івановича подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо нього як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в Публічному акціонерному товаристві "Комерційний банк "Український фінансовий світ" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити його до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в Публічному акціонерному товаристві "Комерційний банк "Український фінансовий світ" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, прийняти до розгляду.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 19.08.2015 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду та прийняти нову про задоволення позову. В апеляційній скарзі посилається на те, що ним був укладений депозитний договір, внесені відповідні кошти, і він має право у зв"язку з ліквідацією банку, на відшкодування коштів. Відповідачем, Уповноваженою особою, його не було повідомлено про рішення комісії про визнання правочину нікчемним. Крім того відповідач не має повноважень щодо визначення правочину нікчемним. Відповідач в межах наданих йому прав, зобов"язаний подати Фонду гарантування вкладів додаткову інформацію щодо нього як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в банку. Останній зобов"язаний внести його до загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ "Комерційний банк "Український фінансовий світ". Суд першої інстанції не врахував зазначені обставини та ухвалив незаконне рішення.

Переглянувши судове рішення, доводи апеляційної скарги, розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 27.06.2014 між Позивачем і ПАТ "Комерційний банк" Український фінансовий світ" був укладений договір банківського вкладу №42723, відповідно до якого ОСОБА_4 у цей же день відповідно до квитанції №TR.57024.17215.281 вніс на депозитний рахунок цієї банківської установи 16200,00 доларів США, що в еквіваленті у гривнях становить 191538,21 грн.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 14.08.2014 №491 «Про віднесення ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «УКРАЇНСЬКИЙ ФІНАНСОВИЙ СВІТ» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 14.08.2014 № 69 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «УФС», згідно з яким з 15.08.2014 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «КБ «УФС».

Тимчасову адміністрацію в ПАТ «КБ «УФС» запроваджено строком на три місяці з 15.08.2014 по 15.11.2014. Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію визначено Гончарова С.І.

Постановою Національного банку України від 10.11.2014року №717 у вказаної банківської установи була відкликана банківська ліцензія та прийнято рішення про її ліквідацію (а.с.29).

13.11.2014 на підставі вказаної постанови виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від № 119 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «УФС» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ «КБ «УФС» та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «КБ «УФС» Гончарова С.І.

На звернення позивача, Уповноважена особа Фонду у своєму листі зазначила, що кошти за вкладом позивача відшкодуванню не підлягають у зв'язку з тим, що Договір депозиту є нікчемним в силу ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та ст. 228 ЦК України.

Наказом Уповноваженої особи від 18.11.2014 №6 правочин - договір банківського вкладу (депозиту) «вигідний альянс» від 27.06.2014 №42723, укладений між позивачем та ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ» визнано нікчемним.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду.

Суд першої інстанції відмовив у задоволенні позову.

Суд зокрема дійшов висновку, що доказів скасування наказу № 6 від 18.11.2014 у частині визнання нікчемним договору № 42723 від 27.06.2014 суду надано не було, як не було надано доказів визнання даного договору дійсним. Відтак, даний наказ про визнання договору нікчемним, є чинним. А відтак вимоги позивача є безпідставними.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядку виплати Фондом відшкодування за вкладами, регулюються правовими нормами Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (надалі-Закон), що були чинні на день виникнення таких відносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" від 23.02.2012 № 4452-VI ( у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 4452-VI), основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

На виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює такі функції, зокрема: здійснює процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, організовує відчуження активів і зобов'язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку (п. 8 ч. 2 ст. 4 Закону № 4452-VI).

Згідно зі абз. 1 ч. 1 ст. 26 Закону № 4452-VI, Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

У відповідності до ч. 2 ст. 26 Закону № 4452-VI вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами встановлено статтею 27 Закону № 4452-VI.

В силу приписів цієї статті Закону № 4452-VI Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню. Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

Фонд призначає уповноважену особу Фонду та розпочинає процедуру ліквідації банку в день отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, за виключенням випадку, коли ліквідація здійснюється за ініціативою власників банку (п. 2 р. ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 N 14 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07 вересня 2012 р. за N 1548/21860 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, надалі - Положення)).

Згідно зі п. 6 р. ІІІ Положення, протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників. Додаткова інформація залежно від її типу надається окремими файлами, що формуються згідно з додатками 9 та 10 до цього Положення.

У пункті 2 розділу IV Положення визначено, що Фонд складає на підставі Переліку загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення (далі - Загальний Реєстр).

Виконавча дирекція Фонду приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами та затверджує Загальний Реєстр протягом шести днів з дня отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку (п. 4 р. IV Положення).

Встановлено, що ОСОБА_4 Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «УФС» включений до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, тобто стосовно нього до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб може бути подана додаткова інформація, визначена у п. 6 р. ІІІ Положення.

Разом із тим, звертаючись до суду з позовною вимогою про зобов'язання подати додаткову інформацію щодо нього не вказує, яку саме додаткову інформацію, передбачену вказаним пунктом Положення, Уповноваженій особі Фонду на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Український фінансовий світ" необхідно подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 38 Закону № 4452-VI, Уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити збереження активів та документації банку. Протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

У частині 3 цієї статті Закону № 4452-VI закріплено, що правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав:

1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог;

2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим;

3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору;

4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна;

5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність";

6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

Згідно зі ч. 4 ст. 38 Закону № 4452-VI, уповноважена особа Фонду: 1) протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів; 2) вживає заходів до витребування (повернення) майна (коштів) банку, переданого за такими договорами; 3) має право вимагати відшкодування збитків, спричинених їх укладенням.

За змістом ч. 1 ст. 204 Цивільного кодексу України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу (ч. 1 ст. 215 ЦК України).

Вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину передбачені статтею 203 ЦК України, відповідно до якої, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно зі ст. 215 Цивільного кодексу України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 228 ЦК України, правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Постановою Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання право чинів недійсними» визначено, що вимога про встановлення нікчемності правочину підлягає розгляду в разі наявності відповідного спору. Такий позов може розглядатися окремо, без застосування наслідків недійсності нікчемного правочину.

Разом цим, у силу положень ст. 215 ЦК України у випадках, встановлених ЦК України, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем доказів скасування наказу № 6 від 18.11.2014 у частині визнання нікчемним договору № 42723 від 27.06.2014 суду надано не було. Не було також надано позивачем суду і доказів визнання даного договору дійсним.

Відтак, даний наказ, яким серед іншого правочин між ПАТ «КБ» УФС» та позивачем віднесено до нікчемних на підставі ст.ст. 37, 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», є чинним.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 09.07.2015 у прийнятті заяви про зміну предмету адміністративного позову, а саме визнання протиправним та скасування наказу Уповноваженої особи Фонду на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Український фінансовий світ" Гончарова Сергія Івановича № 6 від 18 листопада 2014 року в частині визнання нікчемним договору банківського вкладу (депозиту) № 42723 від 27.06.2014, укладеного між ОСОБА_4 та Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Український фінансовий світ" відмовлено (є чинною).

Нікчемний правочин виключає можливість включення фізичної особи до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню та необхідність надання додаткової інформації щодо такої фізичної особи як вкладника до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб і, відповідно, включення такої особи до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів.

З урахуванням вищезазначеного, наявності чинного наказу № 6 від 18.11.2014 про визнання правочину укладеного між між ПАТ «КБ» УФС» та позивачем нікчемним, без зазначення позивачем у чому полягає додаткова інформація, вимога позивача щодо зобов'язання Уповноваженої особи Фонду на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Український фінансовий світ" Гончарова Сергія Івановича подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо нього як вкладника, є безпідставною.

Безпідставною на думку судової колегії є вимога позивача щодо зобов'язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб включити його до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в Публічному акціонерному товаристві "Комерційний банк "Український фінансовий світ" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Доказів протиправної діяльності чи протиправної бездіяльності Фонду гарантування вкладів фізичних осіб позивачем не надано. Крім того така вимога є похідною від попередньої.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення про відмову у задоволенні позову відповідно до вимог закону.

Разом із тим колегія суддів вважає безпідставним посилання суду першої інстанції на наявність кримінального провадження, оскільки наявність такого провадження без вироку суду не свідчить про винуватість його учасників у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "19" серпня 2015 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя В.В. Євпак

судді: М.М. Капустинський

Є.М. Мацький

Повний текст cудового рішення виготовлено "12" жовтня 2015 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_4 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам: Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Український фінансовий світ" Гончаров Сергій Іванович вул.Микільсько-Ботанічна,6/8,м.Київ,01033

4-Фонд гарантування вкладів фізичних осіб бульвар Т.Шевченка,33 Б,м.Київ,01032

і: - ,