Справа № 809/1732/13а
Суддя: Старунський Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2015-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2015 року Справа № 876/9992/13
Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Багрія В.М., Рибачука А.І.,

розглянувши а порядку письмового провадження в місті Львові апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Будівельник" на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11 червня 2013 року у справі за позовом управління Пенсійного фонду України в Городенківському районі Івано-Франківської області до Приватного акціонерного товариства "Будівельник" про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

УПФ України в Городенківському районі Івано-Франківської області 29.05.2013 року звернулося в суд з адміністративним позовом до ПрАТ "Будівельник", в якому просило стягнути заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій в розмірі 2 037,14 грн.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11 червня 2013 року позов задоволено. Стягнуто з ПрАТ "Будівельник" на користь управління Пенсійного фонду України в Городенківському районі заборгованість по невідшкодованих витратах на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах в сумі 2 037 (дві тисячі тридцять сім) гривень 14 копійок.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції ПрАТ "Будівельник" оскаржило його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати і прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Апелянт вважає, що оскаржувана постанова прийнята з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального і процесуального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки тому факту, що ПрАТ «Будівельник» не є правонаступником Городенківської ПМК-255, а тому не зобов'язане відшкодовувати витрати та виплату і доставку пільгових пенсій колишньому працівнику Городенківської ПМК-255 ОСОБА_1 Довідки, видані ВАТ «Будівельник» ОСОБА_1. про підтвердження його стажу роботи на підприємстві, на підставі яких Пенсійним Фондом призначено пенсію на пільгових умовах відповідно до п.«б» ст.13 «Про пенсійне забезпечення», вважають неправильними і такими, що не потрібно приймати до уваги.

Сторони в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду були повідомлені належним чином, тому колегія суддів, у відповідності до ст.197 КАС України, вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ПАТ «Будівельник» зареєстроване як платник внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування в управлінні Пенсійного фонду України в Городенківському районі Івано-Франківської області.

Згідно з розрахунком позивача у відповідача наявна заборгованість щодо відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгової пенсії працівнику ПАТ «Будівельник» ОСОБА_1, якому призначена така пенсія відповідно до п. «б» «з» ст. 13 «Про пенсійне забезпечення» (за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року № 36) за період з 01 квітня 2013 року по 28 травня 2013 року в сумі 2037,14 грн. (а.с.14).

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що згідно з пенсійним законодавством відповідач зобов'язаний відшкодовувати витрати органу Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, що здобули стаж, який дає право на даний вид пенсії на цьому підприємстві. Крім того, сума заборгованості підтверджена належними доказами, підстав для звільнення відповідача від її оплати чи доказів її сплати суду не надано.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку апеляційного суду, відповідають фактичним обставинам справи, нормам матеріального і процесуального права та є вірними.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абз.1 цього пункту, пенсії призначаються за нормами Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення». У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до ст.27 та з урахуванням норм ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

На момент набрання чинності Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» питання щодо відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до п. «б»-«з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» було врегульовано Законом України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування», відповідно до п .п. 1,2 ст. 1 якого відповідач є платником збору на обов'язкове державне пенсійне забезпечення.

Згідно з абз. 4 п. 1 ст. 2 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» для платників збору, визначених п.п. 1,2 ст. 1 цього Закону, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до п. п. «б»-«з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого ст. 12 вказаного Закону.

Абз. 3 п. 1 ст. 4 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено ставку на обов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі 100 відсотків від об'єкта оподаткування, визначеного абз. 4 п. 1 ст. 2 цього Закону.

Відповідно до п. 6.1 Інструкції про порядок обчислення та сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України № 21-1 від 19 грудня 2003 року, відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до ч.2 Розділу 15 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Приписами п. 6.4 вказаної Інструкції передбачено, що розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Відповідно до вимог п. 6.8 Інструкції визначено, що підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Згідно з п. 6.10 Інструкції, відшкодування сум і фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, здійснюється підприємством на рахунки органу Пенсійного фонду за місцем його реєстрації.

У разі ліквідації або зміни власника підприємства суми зазначених витрат Пенсійному фонду вносять правонаступники.

Позивач на адресу відповідача надсилав розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Як видно з матеріалів справи, підприємство отримало розрахунки Управління Пенсійного фонду фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, які з моменту отримання є узгодженими і обов'язковими для виконання, а оскільки розрахунки відповідач не оскаржив, вони є обов'язковими для виконання.

Аналізуючи наведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, колегія суддів дійшла висновку про підставність позовних вимог щодо стягнення з відповідача заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій і правомірність задоволення таких вимог судом першої інстанції.

Твердження відповідача про те, що приватне акціонерне товариство "Будівельник" діє після правонаступництва з 17.10.1994 року та те, що громадянин ОСОБА_1 жодного дня не працював у такому акціонерному товаристві на роботах, які дають право на призначення та виплату пільгових пенсій, оскільки востаннє ОСОБА_1 працював ще у 1991 році, то такі не заслуговують на увагу з огляду на наступне.

В матеріалах справи наявна копія постанови Івано-Франківського окружного адміністративного суду у справі №2а-4014/11/0970 від 17.02.2012 року, якою задоволено адміністративний позов Управління Пенсійного фонду України в Городенківському районі Івано-Франківської області та стягнуто із приватного акціонерного товариства "Будівельник" (відповідача у розгляді даної справи) заборгованість з відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій у розмірі 808,57 грн.

Відповідно до пункту 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства, обставини які, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої вставлено ці обставини.

При розгляді даної справи (згідно описової і мотивувальної частини постанови) судом встановлено, що в березні 1976 року ОСОБА_1 прийнятий в Городенківське ПМК №255 електрозварювальником. 17.10.1994 року рішенням зборів трудового колективу та Ради народних депутатів Івано-Франківської області на базі пересувної механізованої колони №255 ліквідованого тресту "Прикарпатсільбуд" створено державне підприємство Городенківську міжрайонну пересувну механізовану колону №1, засновником якої є головне управління (департамент) Ради народних депутатів Івано-Франківської області.

12.01.1996 року Городенківську ПМК-1 перетворено у відкрите акціонерне товариство "Будівельник" згідно наказу представництва Фонду державного майна України в Городенківському районі за №96 від 12.01.1996 року. Відповідно до даного наказу, з моменту державної реєстрації відкритого акціонерного товариства "Будівельник" діяльність Городенківської ПМК-1 припиняється з переходом активів та пасивів Городенківської ПМК-1 до відкритого акціонерного товариства "Будівельник", який в свою чергу стає правонаступником прав і обов'язків державного підприємства.

Згідно довідок від 06.06.2008 року №8, від 23.04.2011 року №39 відповідачем підтверджено, що Городенківське відкрите акціонерне товариство "Будівельник" є правонаступником Городенківської ПМК-255.

04.03.2011 року проведено державну реєстрацію змін до установчих документів відкритого акціонерного товариства "Будівельник", та згідно з якими змінено організаційно правову форму підприємства на приватне акціонерне товариство.

У розгляді справи №2а-4014/11/0970 та справи №809/50/13-а судом встановлено, що 06.06.2008 року відповідачем видана ОСОБА_1 довідка за №8 від 06.06.2008 року, якою на підставі книги нарахування заробітної плати підтверджено наявність трудового стажу на відкритому акціонерному товаристві "Будівельник" для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній за періоди: 01.09.1976 року - 31.12.1977 року, 01.01.1979 року - 31.12.1979 року, 01.01.1981 року - 31.12.1982 року, 01.01.1985 року - 25.05.1993 року на посаді електрозварювальника та в період 01.01.1983 року - 31.12.1984 року на посаді газоелектрозварювальника (а.с. 12).

23.12.2008 року позивачем на підставі довідки відповідача за №8 від 06.06.2008 року здійснено у відповідача зустрічну перевірку документів про стаж роботи та заробітної плати, які дають право на призначення (перерахунок) пенсії.

За результатами даної перевірки складено акт №116, яким встановлено факт набуття ОСОБА_1 трудового стажу для призначення пенсії за віком, в тому числі на пільгових умовах, за період з 1976 - 1993 роки (а.с. 11).

Разом з тим, протоколом №1196 від 01.09.2008 року позивачем призначено ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах, здійснено розрахунок стажу вказаної особи, в якому періоди набуття трудового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах віднесено до періодів роботи на відкритому акціонерному товаристві "Будівельник" (а.с. 13).

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що приватне акціонерне товариство "Будівельник" зобов'язане відшкодувати витрати на виплату і доставку пільгових пенсій колишньому працівнику пересувної механізованої колони № 255 ОСОБА_1 пропорційно до здобутого у даному підприємстві стажу, необхідного для призначення пільгових пенсій відповідно до пункту ''б'' статті 13 Закону України ''Про пенсійне забезпечення''.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують висновків суду першої інстанції.

З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про підставність позовних вимог, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160 , 195, 197, 198 п. 1, 200, 205 ч. 1 п. 1, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Будівельник" залишити без задоволення, а постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11 червня 2013 року у справі №809/1732/13-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

На ухвалу може бути подано касаційну скаргу безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя Д.М. Старунський

Судді В.М. Багрій

А.І. Рибачук