Справа № 2а-1304/11/0970
Суддя: Судова-Хомюк Н.М.
Дата ухвалення: 2011-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2011 р. < Текст >Справа № 50527/11/9104

Суд в складі колегії суддів Львівського апеляційного адміністративного суду:

головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,

суддів Коваля Р.Й.,Пліша М.А.

за участі секретаря судового засідання Румянцевої О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в м. Івано-Франківську на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18.05.2011 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Пріам-Постач» до Державної податкової інспекції в м. Івано-Франківську про скасування податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 08.04.2011 року,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з адміністративним позовом до суду в якому просив скасувати податкове повідомлення-рішення від 08.04.2011 року за № НОМЕР_1. Вважає, що висновки податкового органу, викладені в акті перевірки містять суб'єктивні припущення, не підтверджені доказами, надлишок та нестача паливно-мастильних матеріалів не можуть бути розцінені, як порушення порядку ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації та не проведення розрахункових операцій через реєстратор розрахункових операцій, оскільки фактична кількість паливно-мастильних матеріалів може бути встановлена лише шляхом проведення інвентаризації відповідно до вимог Інструкції по інвентаризації основних засобів, нематеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей, грошових коштів і документів та розрахунків та Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України. Такі факти податковим органом в установленому порядку не перевірялися, а тому визначення фактичних залишків паливно-мастильних матеріалів не відповідає дійсності, висновки прийнято неправомірно, а рішення підлягає скасуванню.

Постановою від 18.05.2011 року позов задоволено. Скасовано повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 08.04.2011 року Державної податкової інспекції в м. Івано-Франківську про застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю «Пріам-Постач» штрафних (фінансових) санкцій в сумі 24 488,79 грн.

Не погодившись із постановою суду її оскаржив відповідач. Вважає такою, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема зазначає, що перевіркою було встановлено невідповідність суми готівкових коштів, які знаходились на місці проведення розрахунків, сумі коштів зазначеній в денному звіті реєстратора розрахункових операцій в розмірі 11,67грн.. Факт невідповідності готівкових коштів на місці проведення розрахунків, сумі коштів зазначеній в денному звіті РРО підтверджується актом перевірки та розпискою оператора-касира ОСОБА_1, копії яких містяться в матеріалах справи. Просить постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції працівниками Державної податкової інспекції у Дарницькому районі м. Києва 04.10.2010 року проведено планову перевірку господарської одиниці - АЗС, магазину (м. Київ, Дніпровська набережна, 8), які належать Товариству з обмеженою відповідальністю «Пріам-Постач» щодо дотримання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій.

За результатами перевірки складено акт № 17532/09/15/23/36733468 від 04.10.2010 року, в якому вказані факти порушення позивачем вимог п. 1, 2, 12, 13 ст. З Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг». Зокрема, встановлено незабезпечення відповідності сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті РРО в сумі 11,67 грн. та встановлено, що підприємством здійснюється реалізація дизельного палива, який не облікований у встановленому порядку на загальну суму 1269,62 грн. та реалізовано бензин А-92 на загальну суму 500,54 грн. та бензин А-95 на суму 10 445,06 грн. без застосування реєстратора розрахункових операції.

На підставі вищевказаного акту перевірки, податковою інспекцією винесено рішення за № НОМЕР_2 від 01.11.2010 року про застосування до позивача штрафних санкцій на загальну суму 57 325,59 грн., які в подальшому змінено до 24 488,79 грн..

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначаються Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» № 1776-111 від 01.06.2000 року.

Згідно пункту 2 статті 3 даного Закону суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та в безготівковій формі при продажу товарів у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послуги або відмовляється від неї, розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції.

Згідно пункту 13 статті 3 Закону суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та в безготівковій формі при продажу товарів у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані забезпечувати відповідність сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій, а у випадку використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня.

Матеріали справи свідчать, що податковим органом зафіксовано факти незабезпечення відповідності сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті РРО та встановлено, що підприємством здійснюється реалізація дизельного палива, яке не обліковане у встановленому порядку.

Колегія суддів звертає увагу на те, що суд першої інстанції вірно зазначив, що висновок податкового органу прийнятий шляхом самостійного визначення фактичної кількості паливно-мастильних матеріалів в резервуарах АЗС (проведення контрольних замірів оператором АЗС ОСОБА_2Ю.). При визначенні зазначених відхилень податковим органом враховувалась похибка на бензин та дизельне паливо 0,8% і на скраплений газ 1%. Даний висновок не є правомірним, оскільки процедура встановлення фактичної кількості паливно-мастильних матеріалів в резервуарах АЗС та приведення її у відповідність з бухгалтерським обліком є складною та проводиться у відповідності до даних інвентаризації проведеної відповідно до вимог Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, Інструкції по інвентаризації основних засобів, нематеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей, грошових коштів і документів та розрахунків та Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Відповідно до положень Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затвердженої спільним Наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв'язку України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 20.05.2008 року №281/171/578/155 облік нафти і нафтопродуктів - операція, яка проводиться на підприємстві під час технологічного процесу і яка полягає у визначенні об'єму і маси нафти або нафтопродуктів для подальших облікових операцій.

Пунктом 13.14 Інструкції зазначено, що остаточне рішення щодо здійснення взаємозаліку надлишків і нестач нафтопродуктів приймає керівник підприємства після розгляду матеріалів, поданих постійно діючою інвентаризаційною комісією.

Глава 13 Інструкції визначає Порядок проведення інвентаризації. Відповідно до вимог пункту 13.1 Інструкції інвентаризація нафти та нафтопродуктів на підприємствах і в організаціях (крім бюджетних) здійснюється відповідно до Інструкції по інвентаризації основних засобів, нематеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей, грошових коштів і документів та розрахунків, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 11.08.1994 року N 69, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 26.08.1994 року за N 202/412.

Відповідно до положень Інструкції по інвентаризації основних засобів, нематеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей, грошових коштів і документів та розрахунків, затвердженої Наказом Міністерства фінансів України, від 11.08.1994 року № 69 відповідальність за організацію інвентаризації несе керівник підприємства, який повинен створити необхідні умови для її проведення у стислі строки, визначити об'єкти, кількість і строки проведення інвентаризації, крім випадків, коли проведення інвентаризації є обов'язковим (п. 2 Інструкції).

Судом першої та апеляційної інстанції було встановлено, що фактична кількість паливно-мастильних матеріалів в резервуарах АЗС податковим органом в установленому вище порядку не встановлювалась.

Відповідно до пункту 1.6 Порядку оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого Наказом ДПА України від 10.08.2005 року № 327, за результатами невиїзної документальної, виїзної планової чи позапланової перевірок в акті викладаються всі суттєві обставини фінансово-господарської діяльності суб'єкта господарювання, які мають відношення до фактів виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства.

Згідно із п.п. 2.3.2 та 2.3.4 цього Порядку за кожним відображенням в акті фактом порушення податкового законодавства необхідно зазначити докази, що достовірно підтверджують наявність факту порушення. Не допускається відображення в акті перевірки необґрунтованих даних, а також суб'єктивних припущень зі сторони осіб, які проводять перевірку, але не мають підтверджених доказів та різного роду висновків щодо дій посадових осіб субєкта господарювання.

Задовольняючи позовні вимоги, суд прийшов до вірного висновку, що відповідач у справі не довів правомірність прийнятого ним рішення.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись, ч. 3 ст.160, ст.ст. 195, 196, п.1 ч.1 ст.198, ст. 200, 205, 206, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в м. Івано-Франківську залишити без задоволення, а постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18.05.2011 року у справі № 2а-1304/11/0970 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили.

Головуючий суддя Н.М. Судова-Хомюк

Судді Р.Й. Коваль

ОСОБА_3

Повний текст виготовлено

та підписано 11.11.2011 року.