Справа № 2а/0470/10954/11
Суддя: Жукова Євгенія Олексіївна
Дата ухвалення: 2012-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2012 р. Справа № 2а/0470/10954/11
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
за участю:

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Управління Пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

31.08.2011р. до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Управління Пенсійного фонду в Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська, в якому позивач просить стягнути недоїмку по страховим внескам з фізичної особи підприємця ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1).

Позовні вимоги обґрунтовано наступним.

Відповідачу згідно з чинним законодавством на підставі звіту про нарахування та сплату суми страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування за 2011 рік належала до сплати сума страхових внесків за березень 2011 року у розмірі 1 840грн. 80коп. Відповідачем було сплачено 96грн.00коп. Враховуючи вищевикладене, залишок суми боргу фізичної особи підприємця ОСОБА_3 складає 1 744грн.80коп. Станом на 25.06.2011р. заборгованість залишається не сплаченою, що призводить до виникнення недоїмки Державного бюджету України.

Відповідно до Довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців фізична особа підприємець ОСОБА_3 зареєстрована в ЄДРПОУ за адресою: 49000, м.Дніпропетровськ, вул.Донецьке шосе, 15/490.

Частиною 1 ст.18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців» передбачено, що якщо відомості, які внесені до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою.

Всупереч вимогам ч.1 ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», про зміну місцезнаходження відповідач контролюючі органи не повідомив, тому відповідних змін до Єдиного державного реєстру внесено не було.

Ухвалою суду від 02 вересня 2011 року було відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду.

Представник позивача в судове засідання не зявився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду адміністративної справи.

Від відповідача повернувся конверт із поштовою відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання».

Суд вважає, що вжив усі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача належним чином про розгляд даної адміністративної справи із його участю та реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів. Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача відповідно до положень ст.128 КАС України.

Відповідно до ч.1 ст.41 КАС України, суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом були досліджені наступні письмові докази, наявні в матеріалах справи:

Довідка-розрахунок станом на 24.06.2011р.; копія звіту про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованих внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування від 25.03.2011р.; копія заяви ОСОБА_3; копія свідоцтва про державну реєстрацію суб`єкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_3; копія паспорту ОСОБА_3;

Дослідивши матеріали справи та зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, суд встановив наступне.

Фізична особа підприємець ОСОБА_3, зареєстрована в управлінні Пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська як платник страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування , що обрав спрощену систему оподаткування (єдиний податок).

Відповідно до п.6 ч.2 ст.17 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» страхувальник зобов'язаний нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

На підставі звіту фізичної особи підприємця ОСОБА_3 про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованих внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до органів пенсійного фонду України за 2010 рік та згідно довідки, станом на березень 2011 року управлінням Пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська був нарахований фіксований розмір внеску в сумі 1 840грн. 80 коп. Відповідачем було сплачено 96грн.00коп. Враховуючи вищевикладене, залишок суми боргу фізичної особи підприємця ОСОБА_3 складає 1 744грн.80коп.

Отже, на момент звернення позивача до суду фізична особа підприємець ОСОБА_3 має заборгованість із сплати внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування в сумі 1 744грн. 80коп., яка не була сплачена відповідачем в добровільному порядку на час розгляду справи.

Правовідносини, повязані з виплатою внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування регулюються нормами Конституції України №254к/96-ВР від 28.06.1996р., Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.07.2003р.

З 01 січня 2011 року набрав чинності Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» від 08 липня 2010 року №2464 VI, яким внесено зміни до Законів України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Згідно п.1 ст. 14, ч.1 ст.15 Закону України від 09.07.03 №1058- IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (Далі -Закон №1058-IV) та пп. 2.1.3 п.2.1 розділу 2 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Правління Пенсійного фонду України від 19.12.03 №21-1 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.04 за № 64/8663 (далі Інструкція) відповідач є страхувальником та відповідно платником страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до п.6 ч.2 ст. 17 Закону №1058- IV страхувальники зобов`язані нараховувати, обчислювати та сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески, та згідно з п.12 ч.2 ст. 17 Закону № 1058- Iv страхувальники повинні виконувати інші вимоги, передбачені цим законом та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього закону.

Визначення сум страхових внесків зазначеною категорією платників (що сплачують єдиний або фіксований податок) здійснюється на підставі даних річних розрахунків про нараховані та сплачені суми фіксованого розміру внесків, отриманих від фізичних осіб-суб`єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування своїх доходів (пп.5.3.1. п.5.3. Розділу 5 Інструкції ). Згідно з п.4 ч.8 Прикінцевих положень Закону №1058- IV фізичні особи суб`єкти підприємницької діяльності , які обрали особливий спосіб оподаткування, на період дії законодавчих актів з питань особливого способу оподаткування сплачують страхові внески в порядку, визначеному цим Законом, у фіксованому розмірі.

Відповідно до пп.5.3.4 п.5.3 Розділу 5 Інструкції, страхові внески платниками, які обрали особливий спосіб оподаткування, сплачуються ними за себе та членів своїх сімей, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності, до 20 числа поточного місяця за попередній у фіксованому розмірі. Згідно з ч.2 ст. 106 Закону №1058- IV, суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або несплачені страхувальниками в передбачені строки, вважаються простроченою заборгованістю зі сплати страхових внесків (недоїмка).

З метою уникнення надмірної сплати страхових внесків платниками єдиного та фіксованого податків (у зв`язку з одночасною дією Закону №1058- IV та Указу Президента України від 03.07.1998 р. №727 Про спрощену систему оподаткування обліку та звітності суб`єктів малого підприємництва) суми коштів, що спрямовуються до Пенсійного фонду України у вигляді частини ставки єдиного або фіксованого податків, зараховуються в рахунок сплати страхових внесків. Таке зарахування здійснюється органами Пенсійного фонду (згідно з листом Пенсійного фонду України від 21.12.2005 р. № 16515/03-03) на підставі пред`явлення стахувальником копій платіжних документів про сплату єдиного або фіксованого податків. Різниця між нарахованими внесками та зарахованими сумами частки єдиного (фіксованого) податку за відповідний період повинна бути сплачена страхувальником у повному обсязі та в передбачений Законом №1058- IV термін.

З набранням чинності 01.01.2005 р. Закону України №2285- IV Про Державний бютжет України на 2005 рік в редакції від 23.12.2004 р. (далі Закон №2285- IV) відповідно до п.п.2,8 ст.45 та п.п.40,41 ст. 73 Закону №2285- IV, починаючи з 01.01.2005 відділення Державного казначейства не здійснювали перерахування (перерозподіл) сум відповідних податків. Зазначена ситуація призвела до виникнення боргу зі сплати страхових внесків підприємцями в першому кварталі 2005 року.

З 14.04.2006 року набрав чинності Закон України від 16.03.2006 №3583- IV Про вирішення питання щодо заборгованості суб`єктів господарської діяльності, які застосовують особливі умови оподаткування, обліку та звітності, у зв`язку з неперерозподілом Державним казначейством України частини податків до Пенсійного фонду України, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонду соціального страхування на випадок безробіття протягом 2004 року першого кварталу 2005 року (далі Закон №3583- IV).Відповідно ст.1 Закону № 3583- IV суми страхових внесків, сплачені суб`єктами підприємницької діяльності в період 2004 р. - 1 кварталі 2005 р. в складі єдиного та фіксовано податку, але не зараховані на їх особові рахунки, відкриті в органах Пенсійного фонду, не вважати заборгованістю. Тобто, недоїмкою не вважається сума, що повинна була спрямовуватись до бюджету ПФУ у вигляді частки з єдиного податку 42 % ТА з фіксованого податку 10%.

Крім того, законодавством не можуть встановлюватись пільги з нарахування та сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування або звільнення їх від сплати (п.6 ст.18 Закону №1058- IV) і до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону (розділ XV Прикінцеві положення Закону №1058 - IV ). Враховуючи зазначене та згідно з листом Пенсійного фонду України від 15.05.2006р. №5970/03-20 фізичні особи суб`єкти підприємницької діяльності, які у першому кварталі 2005р. Працювали за спрощеною системою оподаткування зобов`язані сплатити до Пенсійного фонду фіксований розмір страхового внеску, розрахований як різниця між встановленою мінімальною ставкою страхового внеску 83,84 грн. за повний місяць (262,00 грн. - мінімальна заробітна плата станом на 01.01.2005р.х 32%) та частиною єдиного (фіксованого) податків, яка згідно з Указом Президента України Про спрощену систему оподаткування , обліку та звітності суб`єктів підприємницької діяльності та Законом України Про внесення змін до Декрету Кабінету Міністрів України Про прибутковий податок з громадян становить 42% (10%) відповідно.

Відповідно до ч.1 ст.67 Конституції України кожен зобовязаний сплачувати податки та збори в порядку та розмірах, встановлених законом.

Відповідно до ч.6 ст.20 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Згідно із ч.2 ст.106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені ст.20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених частиною третьою статті 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю зі сплати страхових внесків (далі - недоїмка).

Пунктом 4 ч.8 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок), та члени сімей зазначених осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності, на період дії законодавчих актів з питань особливого способу оподаткування сплачують страхові внески в порядку, визначеному цим Законом.

Як вбачається із ст.23 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», спори, що виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються органами Пенсійного фонду та в судовому порядку.

Статтею 71 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд згідно з ст.86 КАС України, оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Згідно ч.4 ст.94 КАС України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі зазначеного вище, суд дійшов висновку, що адміністративний позов Управління Пенсійного фонду в Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська до фізичної особи підприємця ОСОБА_3 про стягнення недоїмки по страхових внесках в сумі 1 744 грн. 80 коп. підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Управління Пенсійного фонду в Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська до фізичної особи підприємця ОСОБА_3 про стягнення недоїмки по страхових внесках в сумі 1 744грн. 80 коп. задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи підприємця ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Управління Пенсійного фонду в Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська заборгованість зі сплати страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування у сумі 1 744 (тисяча сімсот сорок чотири) грн. 80 коп.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_1