Справа № 813/4404/14
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2015-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2015 року Справа № 876/11657/14

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії :

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Коваля Р.Й., Судової-Хомюк Н.М.

за участі секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2014 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23 до Пустомитівської районної державної адміністрації Львівської області про визнання неправомірним і скасування розпорядження,

встановив:

У червні 2014 року позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23 звернулись в суд із адміністративним позовом до відповідача Пустомитівської РДА Львівської області, в якому, з урахуванням заяви про уточнення (зменшення) позовних вимог, просили визнати неправомірним та скасувати розпорядження голови Пустомитівської РДА Львівської області № 1245 від 29.12.2012 року «Про затвердження проекту землеустрою та передачу земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства на території Оброшинської сільської ради за межами населеного пункту».

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 07.10.2014 року адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправним і скасовано розпорядження голови Пустомитівської РДА Львівської області № 1245 від 29.12.2012 року «Про затвердження проекту землеустрою та передачу земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства на території Оброшинської сільської ради за межами населеного пункту».

З цією постановою суду не погодилась ОСОБА_1 і оскаржила її в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт покликається на те, що суд першої інстанції неправомірно розглянув справу і вирішив питання щодо законності розпорядження голови Пустомитівської РДА Львівської області № 1245 від 29.12.2012 року без залучення до справи осіб, в тому числі апелянта ОСОБА_1, прав, свобод та інтересів яких стосується це Розпорядження. Вказує апелянт, що зазначеним Розпорядженням затверджено поект землеустрою і передано у власність земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства 28 особам, а тому ці особи повинні брати участь у справі. Апелянт являється власником земельної ділянки розміром 0,12 га. згідно Свідоцтва про право власності від 19.07.2013 року. Також зазначає апелянт, що вказане Розпорядження було прийнято в межах повноважень Пустомитівської РДА і відповідно до норм чинного законодавства. На думку апелянта вказане Розпорядження не порушує прав позивачів, оскільки відсутні докази щодо будь-яких прав позивачів на розглядувані земельні ділянки. Крім цього, суд першої інстанції не врахував статей 116, 118 ЗК України щодо порядку надання громадянам земельних ділянок.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції від 07.10.2014 р. та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Позивачі подали заперечення на апеляційну скаргу в якому просять апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі та з'явились в засідання суду апеляційної інстанції, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави і межі апеляційної скарги, вважає, що таку апеляційну скаргу слід задовольнити частково.

Так, судом встановлено і підтверджено матеріалами справи, що розпорядженням голови Пустомитівської РДА Львівської області № 642 від 22.06.2011 року надано дозвіл 66 громадянам (згідно Списку) на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність за рахунок земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства на території Оброшинської сільської ради за межами населеного пункту.

Розпорядженням голови Пустомитівської РДА Львівської області № 1245 від 29.12.2012 року затверджено 28 громадянам (згідно Списку) проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства на території Оброшинської сільської ради за межами населеного пункту. Цим же Розпорядженням вирішено передати зазначеним громадянам у власність земельні ділянки із земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства на території Оброшинської сільської ради за межами населеного пункту, згідно додатку.

При вирішенні даного адміністративного позову про визнання протиправним і скасування вказаного вище Розпорядження № 1245 від 29.12.2012 року судом першої інстанції не враховано наступного.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Статтею 3 КАС України визначено, що справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Суб'єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Крім цього, згідно ч.2 ст.4 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Із змісту наведених правових норм видно, що при розгляді адміністративної справи обов'язковою повинна бути наявність публічно-правового спору між конкретним позивачем та конкретним відповідачем, з метою судового захисту прав, свобод чи інтересів такого позивача від порушень з боку такого відповідача як суб'єкта владних повноважень при здійсненні ним владних управлінських функцій.

Тобто, спір із суб'єктом владних повноважень буде належати до публічно-правового спору за умови коли такий суб'єкт (відповідач у справі) при прийнятті (вчиненні) оспореного рішення (дій, бездіяльності) діяв при виконанні владних управлінських функцій.

При визначенні юрисдикції справи, необхідно виходити з характеру спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, суб'єктного складу сторін, предмету спірних правовідносин.

Із матеріалів адміністративної справи та змісту адміністративного позову видно, що позивачі оскаржують розпорядження голови Пустомитівської РДА № 1245 від 29.12.2012 року в зв'язку із порушенням їхніх прав на спірні земельні ділянки.

Статтею 116 ЗК України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Порядок передачі громадянам у власність земельних ділянок визначений статтею 118 ЗК України.

Відповідно до ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами (ст. 126 ЗК України).

Матеріалами адміністративної справи підтверджується, що оспорене позивачами Розпорядження № 1245 від 29.12.2012 року отримало подальшу реалізацію, оскільки на його підставі зазначеними у ньому громадянами, в тому числі апелянтом ОСОБА_1, оформлено право власності за земельні ділянки площею по 0,12 га., що підтверджується поясненнями самих позивачів та копіями свідоцтва та витягу з державного реєстру від 19.07.2013 року про право власності на нерухоме майно.

Отже, позивачі звернулися до суду з позовом з приводу порушення своїх прав на земельні ділянки та оспорення права власності інших осіб на земельні ділянки.

Статтею 152 ЗК України визначено способи захисту прав на земельні ділянки, зокрема, шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що після оформлення відповідно до чинного законодавства права власності на земельні ділянки виник спір про право цивільне, а відтак і захищати свої права та інтереси особи повинні у способи, визначені ст. 152 ЗК України та ст. 16 ЦК України.

Вказана правова позиція узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, що відображена, зокрема, в постанові від 01 жовтня 2013 року у справі № 21 - 228а13.

Відповідно до ст. 244-2 КАС України, рішення Верховного Суду України є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень та для всіх судів України при застосуванні норм права у подібних правовідносинах.

Пунктом 1 ч.1 ст.157 КАС України передбачено, що суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Згідно із ч.1 ст.203 КАС України, постанова суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і провадження у справі закривається з підстав, встановлених ст.157 цього Кодексу.

З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що постанову суду першої інстанції слід скасувати і провадження по адміністративній справі закрити.

При цьому, суд вважає за необхідне роз'яснити позивачам, що розгляд заявлених ними позовних вимог щодо оскарження Розпорядження № 1245 від 29.12.2012 року належить до юрисдикції цивільного загального суду, із врахуванням правил підсудності.

При розгляді такої судової справи повинні брати участь усі особи, чиї права, свободи, інтереси чи обов'язки зачіпає даний спір.

Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 157, 195, 196, 198, 203, 205, 206, 254 КАС України, суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволити частково.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2014 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23 до Пустомитівської районної державної адміністрації Львівської області про визнання неправомірним і скасування розпорядження - скасувати.

Закрити провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23 до Пустомитівської районної державної адміністрації Львівської області про визнання неправомірним і скасування розпорядження.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: В.В. Гуляк

Судді: Р.Й. Коваль

Н.М. Судова-Хомюк

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 09.10.2015 року.