Справа № 819/2389/15
Суддя: Подлісна І.М.
Дата ухвалення: 2015-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/2389/15

11 вересня 2015 р.м.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі:

головуючої судді Подлісній І.М.

при секретарі судового засідання Дармограй Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 відділу Державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції про визнання дій протиправними, скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ОСОБА_2 відділу Державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця Першого відділу Державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції № 46984590 від 02.04.2015 року "Про стягнення з боржника виконавчого збору", посилаючись на те, що вона є незаконною та порушує його права.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Першого відділу Державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції № 46984590 від 02.04.2015 року "Про стягнення з боржника виконавчого збору".

Представник відповідача ОСОБА_2 відділу Державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, проти їх задоволення заперечила.

Суд, заслухавши пояснення сторін, проаналізувавши матеріали справи, з'ясувавши усі обставини та перевіривши їх доказами, приходить до переконання, що даний позов слід задовольнити, виходячи із наступних підстав.

23.03.2015 року на адресу ОСОБА_2 відділу Державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції надійшла заява ОСОБА_3 про відкриття виконавчого провадження по виконавчому листу №607/7887/14-ц Тернопільського міськрайонного суду від 08 грудня 2009 р..

Постановою державного виконавця Першого відділу Державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції від 26.03.2015 р. відкрито виконавче провадження та надано строк до 01.04.2015 р. для добровільного виконання рішення суду та 26.03.2015 р. направлено ОСОБА_1 рекомендованим листом, який позивач не отримав.

Державним виконавцем Першого відділу Державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції винесено постанову № 46984590 від 02.04.2015 року "Про стягнення з боржника виконавчого збору".

Дана постанова винесена лише у зв'язку з тим, що сплинув строк добровільного виконання рішення суду, при цьому відповідач в межах виконавчого провадження заходiв примусового виконання рiшення вiдповiдно до ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження» не вчиняв взагалі.

Однак, сам по собі сплив строку, наданого для добровiльного виконання рiшення суду, не є тiєю достатньою пiдставою, з якою законодавець повязує стягнення виконавчого збору з боржника, в такому випадку необхiдно ще вчинення державним виконавцем дiй, спрямованих на примусове виконання.

Положеннями ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадiя судового провадження та примусове виконання рiшень iнших органiв (посадових осiб) це сукупнiсть дiй органiв i посадових осiб, що спрямованi на примусове виконання рiшень судiв та iнших органiв (посадових осiб), якi провадяться на пiдставах, в межах повноважень та у спосiб, визначених цим Законом, iншими нормативно-правовими актами, прийнятими вiдповiдно до цього Закону та iнших законiв, а також рiшеннями, що вiдповiдно до цього Закону пiдлягають примусовому виконанню.

Статтею 25 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець протягом трьох робочих днiв з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про вiдкриття виконавчого провадження в якiй вказує про необхiднiсть боржнику самостiйно виконати рiшення у строк до семи днiв з моменту винесення постанови та зазначає, що у разi ненадання боржником документального пiдтвердження виконання рiшення буде розпочате примусове виконання цього рiшення iз стягненням з боржника виконавчого збору i витрат, повязаних з органiзацiєю та проведенням виконавчих дiй, передбачених цим Законом.

Сплив строку, наданого для добровiльного виконання рiшення суду, сам по собi не є тiєю достатньою пiдставою, з якою законодавець повязує стягнення виконавчого збору з боржника. Виконавчий збiр стягується на пiдставi постанови державного виконавця, якщо боржником в установлений для цього строк рiшення добровiльно не виконано, а державним виконавцем вчинено дiї, спрямованi на примусове виконання, якi в цьому випадку не вчинилися.

Аналогічна правова позиція про те, що якщо судом не встановлено факту вчинення вiддiлом державної виконавчої служби в межах виконавчого провадження заходiв примусового виконання рiшення, то сам по собі сплив строку, наданого для добровiльного виконання рiшення суду, не є тiєю достатньою пiдставою, з якою законодавець повязує стягнення виконавчого збору з боржника, а в такому випадку необхiдно ще вчинення державним виконавцем дiй, спрямованих на примусове виконання рішення висловлена в постанові Верховного Суду України від 28 січня 2015 року по справі №3-218гс14.

Відповідно до ч. 1 ст. 244-2 КАС України, рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

За вказаних обставин з врахуванням того, що судом не встановлено факту вчинення ОСОБА_2 вiддiлом державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції в межах виконавчого провадження заходiв примусового виконання рiшення позовна заява є підставною та підлягає до задоволення.

Вiдповiдно до ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рiшення є звернення стягнення на кошти та iнше майно боржника, звернення стягнення на заробiтну плату (заробiток), доходи, пенсiю, стипендiю боржника, вилучення в боржника i передача стягувачу певних предметiв, зазначених у рiшеннi; iншi заходи, передбаченi рiшенням.

Відповідачем не проведено жодних із вказаних вище дій, відтак адміністративний позов слід задовольнити, постанову державного виконавця Першого відділу Державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції № 46984590 від 02.04.2015 року "Про стягнення з боржника виконавчого збору" - скасувати.

Керуючись ст.ст. 94, 158-167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити. Постанову державного виконавця Першого відділу Державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції № 46984590 від 02.04.2015 року "Про стягнення з боржника виконавчого збору" - скасувати.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Подлісна І.М.