Справа № 817/4039/14
Суддя: Гломб Ю.О.
Дата ухвалення: 2015-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/4039/14

06 жовтня 2015 року м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Гломба Ю.О., за участю секретаря судового засідання Маринич В.М., сторін та інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник не прибув,

відповідача: не прибула,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Рівненського міського центру зайнятості
доОСОБА_1
про стягнення коштів,
ВСТАНОВИВ :

Рівненський міський центр зайнятості (далі - Рівненський МЦЗ) звернувся з адміністративним позовом до ОСОБА_1 про стягнення коштів витрачених на навчання в сумі 1633,41грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 було порушено умови договору від 23.06.2014 №00008 щодо професійного навчання, в результаті чого вона зобов'язана відшкодувати витрати позивача в сумі 1633,41грн. Вказані витрати відповідачем у добровільному порядку не сплачені.

У судове засідання представник позивача не прибув, у поданому суду клопотанні просив розглянути справу за його відсутності.

Відповідач заперечень суду не надав, у судове засідання не прибув, про причини неприбуття суд не повідомив, про дату, час і місце судового розгляду повідомлений з урахуванням вимог ст.ст.33, 35 КАС України належним чином.

Судом не визнавалася обовязковою участь сторін у судовому засіданні. За таких обставин суд вважає за можливе вирішити спір без участі сторін на підставі наявних у справі доказів.

Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч.6 ст.12 КАС України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не забезпечується.

Повно і всебічно зясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 22.05.2014 позивачем на підставі заяви ОСОБА_1 було надано статус безробітної.

23.06.2014 між Рівненським МЦЗ та безробітною ОСОБА_1 було укладено договір №00008 щодо професійного навчання, відповідно до якого відповідача направлено на навчання до Рівненського центру професійно-технічної освіти Державної служби зайнятості за спеціальністю "Перукар-модельєр", зі строком навчання з 24.06.2014 по 16.02.2014 з метою наступного її працевлаштування.

Наказом Рівненського центру професійно-технічної освіти Державної служби від 16.10.2014 №90 відповідача було відраховано з групи слухачів, що навчаються за спеціальністю "Перукар-модельєр", у звязку з пропусками занять без поважних причин.

Пунктом 3.1.1 договору від 23.06.2014 №00008 передбачено, що у разі самостійного припинення навчання без поважних причин або відмови працювати за професією (спеціальністю), набутою в результаті професійного навчання, з громадянина стягується загальна сума витрат на професійне навчання, включаючи суму виплаченої матеріальної допомоги у період навчання, витрат на проїзд до місця навчання і назад (включаючи оплату щоденного проїзду) та витрат на проживання.

З листа Рівненського обласного центру зайнятості від 28.10.2014 №14-4046 вбачається, що ОСОБА_1 проходила профнавчання з 24.06.2014 по 15.10.2014, а відтак фактична вартість навчання відповідача становить 1633,41грн.

Крім того, з метою добровільного відшкодування понесених витрат, 12.12.2014 позивачем на ім`я ОСОБА_1 надіслано претензію від 10.11.2014 №07-18/6208. Проте, відповідач не відшкодувала витрати затрачені на її професійне навчання в сумі 1633,41грн.

Ці обставини підтверджені дослідженими у судовому засіданні доказами: листом Рівненського обласного центру зайнятості від 28.10.2014 №14-4046 (а.с.95), розрахунком суми витрат (а.с.96), претензією від 10.11.2014 №07-18/6208 (а.с.97), фіскальним чеком від 12.12.2014 №3017 (а.с.98), персональною карткою від 22.05.2014 №00001 (а.а.с.99-100), заявою про надання статусу безробітного від 22.05.2014 (а.с.101), договором від 23.06.2014 №00008 (а.а.с.102-103), відомостями про проходження профнавчання (а.с.104), наказом про відрахування від 16.10.2014 №90 (а.с.105).

Відповідно до ст.8 Закону України "Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" від 02.03.2000 №1533-III (далі - Закон №1533-III), держава є гарантом забезпечення застрахованих осіб та надання їм відповідних соціальних послуг Фондом загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.

Статтею 43 Закону України "Про зайнятість населення" від 05.07.2012 №5067-VI (далі - Закон №5067-VI) передбачено, що статусу безробітного може набути: 1) особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи; 2) інвалід, який не досяг встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсійного віку та отримує пенсію по інвалідності або соціальну допомогу відповідно до законів України "Про державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам" та "Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам"; 3) особа, молодша 16-річного віку, яка працювала і була звільнена у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці, зокрема припиненням або перепрофілюванням підприємств, установ та організацій, скороченням чисельності (штату) працівників.

Статус безробітного надається зазначеним у частині першій цієї статті особам за їх особистою заявою у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування.

Згідно зі ст.8 Закону №5067-VI, кожен має право на професійне навчання, яке реалізується шляхом первинної професійної підготовки, перепідготовки, спеціалізації і підвищення кваліфікації, стажування у професійно-технічних, вищих навчальних закладах та закладах післядипломної освіти, безпосередньо на робочих місцях на виробництві чи у сфері послуг з метою здобуття особою відповідної кваліфікації або приведення її рівня у відповідність із вимогами сучасного виробництва та сфери послуг.

Відповідно до ч.1 ст.35 Закону №5067-VI, професійне навчання зареєстрованих безробітних - професійна підготовка, перепідготовка та підвищення кваліфікації, спрямовані на здобуття та удосконалення професійних знань, умінь та навичок, підвищення конкурентоспроможності на ринку праці, що здійснюються за рахунок коштів Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.

Згідно з ч.2. ст.36 Закону №1533-III, застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.

Однак, відповідач не надала позивачу жодних відомостей щодо неможливості проходження навчання та самостійно припинила навчання в Рівненському центрі професійно-технічної освіти Державної служби зайнятості без поважних причин.

Абзацом 2 частини 3 статті 36 Закону №1533-III, встановлено, що у разі припинення професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації за направленням державної служби зайнятості без поважних причин або відмови працювати за одержаною професією (спеціальністю) із застрахованих осіб стягується сума витрат на професійну підготовку, перепідготовку або підвищення кваліфікації.

На момент розгляду справи, витрати на професійне навчання в сумі 1633,41грн. відповідачем не відшкодовані.

Відповідно до ст.39 Закону №1533-III спори, що виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються в судовому порядку.

За наведених обставин, позовні вимоги підтверджені належними та допустимими доказами і підлягають до задоволення повністю.

Підстави для застосування ст.94 КАС України у суду відсутні.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний №) на користь Рівненського міського центру зайнятості () кошти витрачені на її професійне навчання в сумі 1633,41грн. (одна тисяча шістсот тридцять три гривні сорок одна копійка).

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Гломб Ю.О.