Справа № 2а-17885/12/2670
Суддя: Шейко Т.І.
Дата ухвалення: 2014-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Шейко Т.І.,

при секретарі Галак А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Орендного підприємства «Спеціалізоване ремонтно-налагоджувальне управління № 7» про розстрочення виконання рішення суду в адміністративній справі

за позовом

Державної податкової інспекції у Святошинському районі м. Києва Державної податкової служби

до

Орендного підприємства «Спеціалізоване ремонтно-налагоджувальне управління № 7»

про

стягнення коштів

встановив:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до відповідача, в якому просив стягнути з Орендного підприємства «Спеціалізоване ремонтно-налагоджувальне управління № 7» заборгованість у розмірі 2 005 474,64 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду від 06.03.2013 року, залишеною в силі апеляційною та касаційною інстанцією, адміністративний позов задоволено повністю та постановлено стягнути з орендного підприємства «Спеціалізоване ремонтно –налагоджувальне управління №7» на користь Державної податкової інспекції у Святошинському районі міста Києва кошти з рахунків у банках такого платника податків в сумі 2 005 474,63 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.06.2014 року було призначено судове засідання щодо вирішення питання про розстрочення виконання рішення.

В судовому засіданні відповідач підтримав вищезазначену заяву.

В обґрунтування своєї заяви заявник вказує на те, що щомісячний об'єм виконуваних робіт підприємства становить біля 364 500,00 грн., з яких 205 000,00 грн. становить заробітна плата. Підприємство є збитковим, виживає за рахунок повернення дебіторських боргів минулих років.

Виконавча служба Святошинського РУЮ накладенням арешту на майно підприємства позбавляє останнього господарської незалежності, оскільки арешт майна та коштів позбавляє можливості отримання довідок банків про відсутність заборгованості перед бюджетом, що необхідні для участі підприємства у торгах по наданню послуг, а це суттєво обмежує можливості підприємства у заробленні коштів, необхідних для погашення боргу та належного функціонування.

Таким чином, на думку заявника, відсутність гарантованої можливості заробітку достатньої кількості коштів для погашення боргу з ПДВ, відсутність достатнього для погашення боргу майна - створює загрозу банкрутства, що в цілому зумовлюють обставини, які ускладнюють виконання судового рішення.

Представник Державної податкової інспекції у Святошинському районі м. Києва Державної податкової служби заперечував проти заявленого клопотання, мотивуючи тим, що розстрочення виконання рішення суду у даному випадку неможливе, так як заявником не надано доказів в підтвердження наявності обставин, які ускладнюють його виконання або роблять неможливим.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Окружного адміністративного суду від 06.03.2013 року, залишеною в силі апеляційною та касаційною інстанцією, адміністративний позов задоволено повністю та постановлено стягнути з орендного підприємства «Спеціалізоване ремонтно –налагоджувальне управління №7» на користь Державної податкової інспекції у Святошинському районі міста Києва кошти з рахунків у банках такого платника податків в сумі 2 005 474,63 грн.

За змістом статті 263 КАС України особа, яка бере участь у справі, за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійного лиха тощо), може звернутися до адміністративного суду першої інстанції із заявою про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення. Суд у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання рішення. У разі прийняття рішення про відстрочення чи розстрочення виконання постанови в адміністративній справі суд змінює строк подання суб’єктом владних повноважень звіту про виконання такої постанови.

Порядок стягнення податкового боргу платників регулюється статтями 95-99 Податкового кодексу України.

Відповідно до п. 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органом, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

З даної норми слідує, що Податковий кодекс України встановлює особливий порядок виконання судових рішень про стягнення органами доходів і зборів коштів з платників податків у рахунок погашення податкового боргу.

Органами стягнення за такими рішеннями, які здійснюють процедуру їх примусового виконання, є контролюючі органи в розумінні Податкового кодексу України.

Відповідно до п. 41.2 ст. 41 Податкового кодексу України органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень.

Згідно п 41.1 ст. 41 Податкового кодексу України контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізує державну податкову, державну митну політику, забезпечує формування та реалізацію державної політики з адміністрування єдиного внеску, забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску (далі - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику), його територіальні органи.

Механізм виконання судових рішень про стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу передбачений главою 12 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженою постановою правління Національного банку України від 21.01.2004 №22 (далі - Інструкція). Даний механізм передбачає оформлення інкасового доручення для примусового стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу.

Зокрема, п. 12.9 гл.12 встановлено, що банк у разі недостатності коштів на рахунку платника виконує інкасове доручення (розпорядження) у межах залишку коштів.

Оскільки статтею 263 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено розстрочення виконання судового рішення на етапі примусового виконання виключно органами виконавчої влади, то процедура погашення податкового боргу є самостійною процедурою, яка регулюється окремими нормами, а саме Податковим кодексом України, а не законодавством про виконавче провадження.

Порядок розстрочення податкового боргу передбачено Податковим кодексом України, а саме п. 100.1 ст. 100 Податкового кодексу України встановлено, що розстроченням, відстроченням грошових зобов'язань або податкового боргу є перенесення строків сплати платником податків його грошових зобов'язань або податкового боргу під проценти, розмір яких дорівнює розміру пені, визначеному пунктом 129.4 статті 129 цього Кодексу.

Згідно п. 100.2 ст. 100 Податкового кодексу України платник податків має право звернутися до контролюючого органу із заявою про розстрочення та відстрочення грошових зобов'язань або податкового боргу. Платник податків, який звертається до контролюючого органу із заявою про розстрочення, відстрочення грошових зобов'язань, вважається таким, що узгодив суму такого грошового зобов'язання.

До заяви додається економічне обґрунтування, яке складається з:

- переліку обставин, що свідчать про наявність загрози виникнення, накопичення або непогашення податкового боргу, і доказів існування таких обставин;

- аналізу фінансового стану;

- графіка погашення розстрочених (відстрочених) сум;

- розрахунків прогнозних доходів платника, що гарантують виконання графіка погашення.

Відповідно до п. 100.4 ст. 100 Податкового кодексу України підставою для розстрочення податкового боргу платника податків є надання ним достатніх доказів існування обставин, що свідчать про накопичення податкового боргу такого платника податків, а також економічного обґрунтування, яке свідчить про можливість погашення податкового боргу та/або збільшення податкових надходжень до відповідного бюджету внаслідок застосування режиму розстрочення, протягом якого відбудуться зміни політики управління виробництвом чи збутом такого платника податків.

Податковим органом в судовому засіданні повідомлено, що згідно даних ІС «Податковий блок» по Орендному підприємству «Спеціалізоване ремонтно-налагоджувальне управління № 7» обліковується податковий борг по податках та зборах, передбачених ст. 15 Податкового кодексу України.

Таким чином, з огляду на зазначене, порядок розстрочення (відстрочення) податкового боргу передбачено податковим законодавством та Податковим кодексом України встановлено чіткий порядок розстрочення (відстрочення) податкового боргу платниками податків.

Проте, заявник не звертався до податкового органу з клопотанням щодо розстрочення виконання судового рішення по даній адміністративній справі.

Відповідно до ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Підставою для застосування правил даної статті є обставини, що перешкоджають належним чином виконати судове рішення в адміністративній справі - ускладнюють його виконання або роблять неможливим.

З огляду на зазначене, відповідачем не надано доказів, які б підтверджували наявність зазначених обставин і, відповідно, заява Орендного підприємства «Спеціалізоване ремонтно-налагоджувальне управління № 7» про відстрочення виконання судового рішення є не обґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 160, 165, 170, 263 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

ухвалив:

В задоволенні заяви про розстрочення виконання судового рішення Орендному підприємству «Спеціалізоване ремонтно-налагоджувальне управління № 7» відмовити

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, в порядку та у строки, встановленими ст.ст. 185 – 187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Шейко Т.І.