Справа № 2а-1065/09
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2011-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2011 р. Справа № 85597/09

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

судді-доповідача ОСОБА_1,

суддів: Коваля Р.Й., Святецького В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами у м. Львові апеляційну скаргу Сихівського відділу соціального захисту управління соціального захисту населення департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради на постанову Сихівського районного суду м. Львова від 21 жовтня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Сихівського відділу соціального захисту управління соціального захисту населення департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради про визнання неправомірними дій відповідача при виплаті допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та зобовязання зробити перерахунок допомоги,-

ВСТАНОВИЛА

31 липня 2009 року позивач звернулася до суду з позовом, у якому просила визнати дії відповідача в частині виплати суми допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі нижчому від прожиткового мінімуму, встановленого для дітей до 6 років, неправомірними та зобовязати відповідача нарахувати та виплатити суму недоплаченої допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з урахуванням компенсації втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати в сумі 8775,76 грн. та зобовязати нараховувати та виплачувати в подальшому вказані вище кошти в розмірі не нижчому, ніж передбачено Законом України «Про державну допомогу сімям з дітьми».

Постановою Сихівського районного суду м. Львова від 21 жовтня 2009 року позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправними дії відповідача при нарахуванні та виплаті позивачу допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з жовтня по 31 грудня 2007 року та зобовязати відповідача провести перерахунок допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного вік, призначеної позивачу за період з жовтня 2007 року по 31 грудня 2007 року з врахуванням, що розмір такої становить прожитковий мінімум для дітей до 6 років та здійснити виплату нарахованої суми. В решті позову відмовлено.

Відповідач в апеляційній скарзі просить скасувати постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити повністю. Свої вимоги обгрунтовує неправильним застосуванням судом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи наявність вищевказаних умов, колегія суддів вважає можливим здійснювати розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про її задоволення, враховуючи наступне.

Встановлено, що позивач є матірю дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, здійснювала догляд за ним до досягнення трирічного віку.

Згідно ст. 2 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» від 18.01.2001 року № 2240-ІІІ (далі Закон № 2240) позивач мала статус застрахованої особи, а тому допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку повинна була їй надаватись згідно з цим Законом.

Відповідно до ст.43 Закону № 2240 допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Також, судом було встановлено, що виплата позивачеві такої допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з жовтня 2007 року по 31 грудня 2007 року здійснювалася у розмірах, менших, ніж передбачені законами України про Державний Бюджет на 2007-2009 роки прожиткові мінімуми, встановлені для дітей віком до 6 років.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007, яке має преюдиціальне значення, визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення пункту 14 статті 71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» у частині зупинення на 2007 рік дії, зокрема, ст.43 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням», якою визначено розмір зазначеної допомоги, а тому з цієї дати відновлено дію ст.43 вказаного Закону.

При цьому колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 99 КАС України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин та розгляду справи в суді першої інстанції) для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Згідно з частинами 1, 2 статті 100 цього Кодексу (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин та розгляду справи в суді першої інстанції) пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін. Якщо суд визнає причину пропущення строку звернення до суду поважною, адміністративна справа розглядається і вирішується в порядку, встановленому цим Кодексом.

Враховуючи пропущення позивачем річного строку звернення до адміністративного суду без поважних причин, наполягання відповідача на відмові у позові на цій підставі, колегія суддів приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог за період з 09 липня по 31 грудня 2007 року.

Відповідно до п.3 Прикінцевих положень Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що з 1 січня 2008 року дорівнює різниці між 50 відсотками, з 1 січня 2009 року 75 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сімї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців. Дані положення Закону «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 неконституційними не визнані.

Встановлено, що у період з 01.01.2008 21.10.2009 року (по дату винесення рішення судом першої інстанції) Сихівський відділ соціального захисту управління соціального захисту населення департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради діяв відповідно до наведених положень закону, його дії є правомірними, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог у цій частині, а також у частині нарахувань конкретних сум допомоги позивачу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з дотриманням вимог Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків виплати».

Позовна вимога про зобовязання відповідача нараховувати та виплачувати в подальшому допомогу по догляду за дитиною в розмірі не нижчому, ніж передбачено Законом України «Про державну допомогу сімям з дітьми» не підлягає задоволенню, оскільки така не стосується спірних відносин, а носить перспективний, на думку позивача - ймовірний протиправний характер поведінки відповідача у відносинах із позивачем, у яких право останнього не є порушеним, а тому таке право відповідно до частини 1 статті 2 КАС України судовому захисту не підлягає.

Таким чином, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм процесуального права, що є підставою для її скасування.

Керуючись статтями 195, 197 ч. 1 п.2, ст.ст. 198, 202 п.4, ст. 205 ч. 2, ст.ст. 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА

Апеляційну скаргу Сихівського відділу соціального захисту управління соціального захисту населення департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради задовольнити, постанову Сихівського районного суду м. Львова від 21 жовтня 2009 року у справі №2-а-1065/09 скасувати та прийняти нову про відмову в задоволенні позовних вимог.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена у шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили.

Головуючий: О.М. Довгополов

Судді: Р.Й. Коваль

ОСОБА_4