Справа № 2а/2470/332/11
Суддя: Дембіцький Павло Дмитрович
Дата ухвалення: 2011-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2011 р. м. Чернівці Справа № 2а/2470/332/11

Чернівецький окружний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Дембіцького П.Д. ;

при секретарі судового засідання Граматович М.І.;

за участю:

представника позивача ОСОБА_1 (за довіреністю);

представника відповідача ОСОБА_2 РДАБельцика В.В.(за довіреністю);

представника відділу держкомзему у ОСОБА_2 районі - третьої сторони на стороні відповідача ОСОБА_3;

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Новоселицької районної державної адміністрації Чернівецької області, відділу держкомзему у ОСОБА_2 районі Чернівецької області про зобовязання вчинити дії,-

СУТЬ СПОРУ:

До Чернівецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов субєкта господарювання ОСОБА_4 про визнання бездіяльності ОСОБА_2 районної Державної адміністрації Чернівецької області протиправною та зобовязання вчинити дії.

06 липня 2011 року представник позивача у судовому засіданні надав суду письмове клопотання про зміну позовних вимог, просив суд зобовязати ОСОБА_2 районну державну адміністрацію Чернівецької області надати дозвіл громадянину ОСОБА_4, який народився 30 березня 1965 року, мешканцю села Мольниця Герцаївського району Чернівецької області, на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приблизною площею 1.0 га на території Мольницької сільської ради (за межами населеного пункту) урочище «Ферма»№ 64 в оренду для ведення особистого селянського господарства.

Позовні вимоги мотивовані тим, що в травні 2010 року позивач звернувся до ОСОБА_2 районної державної адміністрації за наданням дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення особистого селянського господарства (розміщення сільськогосподарської техніки та сільськогосподарської продукції) площею 0,1 га на території Молницької сільської ради.

Інформаційним листом від 29.09.2010 року № 02-36/2375 ОСОБА_2 РДА Чернівецької області позивачеві було відмовлено в надані даної земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства .

Позивач вважає відмову ОСОБА_2 райдержадміністрації в надані даної земельної ділянки такою що суперечить чинному законодавству та порушує його права.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги з урахуванням змін підтримав повністю та просив позов задовольнити.

Представники відповідачів у судовому засіданні визнали обставини зазначені позивачем, не заперечували проти задоволення позову.

Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини в справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 - позивач відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно серія САВ № 585341 виданого Молницькою сільською радою 27.05.2009 року є власником нежитлових будівель, що знаходяться за адресою: Чернівецька область, Герцаївський район, Молницька сільська рада, урочище «Ферма»№ 64.

04.06.2009 р. позивач звернувся до ОСОБА_2 РДА Чернівецької області з проханням направити комісію для погодження вибору земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства (обслуговування господарського двору) під належними позивачеві нежитловими будівлями.

Відповідно до акту обстеження земельної ділянки для ведення осбистого селянського господарства від 24 червня 2009 року комісія склала висновок що обстежена земельна ділянка приблизною площею 1.0 га згідно вимог нормативно-правових документів та законодавчих актів придатна для ведення особистого селянського господарства (обслуговування господарського двору).

В травні 2010 року позивач звернувся до ОСОБА_2 районної державної адміністрації Чернівецької області із заявою про наданням дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення особистого селянського господарства (розміщення сільськогосподарської техніки та сільськогосподарської продукції) площею 0,1 га на території Молницької сільської ради.

29.09.2010 року № 02-36/2375 ОСОБА_2 РДА Чернівецької області позивачеві було відмовлено в надані дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення особистого селянського господарства, мотивувавши відмову тим, що дана земельна ділянка під господарськими будівлями та спорудами площею 1,0 га. надається саме для обслуговування господарських будівель та споруд, але не для ведення особистого селянського господарства.

Разом з тим слід зазначити, що статус органів державної влади їх функції та правові основи діяльності визначені Конституцією України, Законами України, Земельним Кодексом України та іншими Законами.

Частиною 1 статті 22 Земельного Кодексу України передбачено, що землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції. Здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей, ч. 2 до земель сільськогосподарського призначення належать: а) сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги); б) несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих. що віднесені до земель лісогосподарського призначення, землі під господарськими будівлями і дворами, землі під інфраструктурою оптових ринків сільськогосподарської продукції, землі тимчасової консервації тощо).

Землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування:

а.) громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва; б) сільськогосподарським підприємствам - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

в.) сільськогосподарським науково-дослідним установам та навчальним закладам, сільським професійно-технічним училищам та загальноосвітнім школам - для дослідних і навчальних цілей, пропаганди передового досвіду ведення сільського господарства;

г) несільськогосподарським підприємствам, установам та організаціям, релігійним організаціям і об'єднанням громадян - для ведення підсобного сільського господарства;

г) оптовим ринкам сільськогосподарської продукції - для розміщення власної інфраструктури.

Згідно статті 6 Закону України «Про особисте селянське господарство»вбачається, що до майна, яке використовується для ведення особистого селянського господарства, належать жилі будинки, господарські будівлі та споруди, сільськогосподарська мкхніка, інвентар та обладнання, транспортні засоби, сільськогосподарські та свійські тварини і птиця, бджолосім'ї, багаторічні насадження, вироблена сільськогосподарська продукція, продукти ії переробки та інше майно, набуте у власність членами господарства в установленоліу законодавством порядку.

Відповідно до ч.І ст. 319 Цивільного Кодексу України вбачається, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 6 цієї ж статті держава не втручається у здійснення власником прав власності.

Пунктом «а» ч. 3 ст.22 Земельного кодексу України передбачено, що громадянам надаються у власність та користування земельні ділянки лише за слідуючим цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

У відповідності до ч. 3 ст. 125 Земельного Кодексу України приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, який посвідчує право на неї та державної реєстрації забороняється.

Проаналізувавши чинне законодавство, нормативно правові акти, Закони, можна дійти висновку, що відповідач не довів правомірності своїх дій повязаних із відмовою у наданні ОСОБА_4 дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приблизною площею 1.0 га на території Мольницької сільської ради (за межами населеного пункту) урочище «Ферма»№ 64 в оренду для ведення особистого селянського господарства.

З урахуванням досліджених доказів, встановлених на підставі них фактів та правовідносин, аналізу приведених норм Законів, суд приходить до висновку, що дії відповідача не відповідають вимогам частини 3 статті 2 КАС України та порушують вимоги ст. 19 Конституції України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Однак Відповідач - як субєкт владних повноважень не виконавши вимоги ЗК України, Законів, а також не надавши суду належних письмових доказів, не довів своєї правомірної діяльності повязаної з відмовою у наданні ОСОБА_4 дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приблизною площею 1.0 га на території Мольницької сільської ради (за межами населеного пункту) урочище «Ферма»№ 64 в оренду для ведення особистого селянського господарства.

Частиною 1 статті 2 Кодексу Адміністративного судочинства України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування. їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з частиною 1 статті 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Водночас, суд вважає за необхідне констатувати, що за змістом пункту 1 частини 1 статті 3 КАС України справа адміністративної юстиції (адміністративна справа) - публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування чи їхня посадова чи службова особа

Разом з цим слід зазначити, що відповідно до пункту 1 частини першої статті 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Відповідно до частини другої статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Отже, суди розглядають виключно спори, які виникають між учасниками певних правовідносин.

За наведених вище обставин, з урахуванням пояснення представника позивача, представника відповідача, встановивши фактичні обставини у справі, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, проаналізувавши законодавство, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 8, 9, 6-12, 17, 18, 69-71, 94, 86, 100, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Зобовязати ОСОБА_2 районну Державну адміністрацію надати дозвіл громадянину ОСОБА_4, який народився 30 березня 1965 року, мешканцю села Мольниця Герцаївського району, Чернівецької області, на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приблизною площею 1.0 га на території Молницької сільської ради (за межами населеного пункту) урочище «Ферма» № 64 в оренду для ведення особистого селянського господарства

Постанова набирає законної сили після закінчення строків подання заяви про апе ляційне оскарження та апеляційної скарги, якщо вони не були подані у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає закон ної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Відповідно до частини першої статті 185, частини першої-третьої, пятої статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, сторони які беруть участь у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку дану постанову повністю або частково шляхом подання заяви про апеляційне оскарження та апеляційної скарги до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд.

Заява про апеляційне оскарження даної постанови подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складання постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, з дня її складання. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для її подання.

Постанову складено в повному обсязі 11 липня 2011 р.

Суддя П.Д. Дембіцький