Справа № 809/1359/13-а
Суддя: Старунський Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2015-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2015 року Справа № 876/9980/13
Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Багрія В.М., Рибачука А.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Львові апеляційні скарги управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі Івано-Франківської області, Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Галицькому районі Івано-Франківської області на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13 червня 2013 року у справі за позовом управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі Івано-Франківської області до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Галицькому районі Івано-Франківської області про стягнення коштів,

в с т а н о в и в:

УПФ України в Галицькому районі Івано-Франківської області 26.04.2013 року звернулося в суд з адміністративним позовом до ВВД ФСС від НВВ та ПЗ України в Галицькому районі Івано-Франківської області, в якому просило стягнути кошти на відшкодування витрат, понесених при виплаті пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві в період з 01.11.2012 року по 31.03.2013 року в сумі 1500 грн., поштовий збір в сумі 11,71 та державну адресну допомогу в період з 01.11.2012 року по 31.12.2012 року в сумі 66756,36 грн., поштовий збір 361,03 грн.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13 червня 2013 року позов задоволено частково. Стягнуто з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та профзахворювань в Галицькому районі на користь Управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі витрати на доставку та виплату пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві по пенсійних справах ОСОБА_1 №108024 та ОСОБА_2 №108826 за період з 01.11.2012 року по 31.03.2013 року в розмірі 1511 (Одна тисяча п'ятсот одинадцять гривень) 71 коп. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції УПФ України в Галицькому районі Івано-Франківської області, ВВД ФСС від НВВ та ПЗ України в Галицькому районі Івано-Франківської області оскаржили його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі УПФ України в Галицькому районі Івано-Франківської області просить рішення суду першої інстанції скасувати і прийняти нове рішення, яким позов задовольнити. Зазначає, що постанова, в частині відмови, щодо не відшкодування витрат на виплату державної адресної допомоги та поштового збору, винесена з порушенням норм матеріального права.

В апеляційній скарзі ВВД ФСС від НВВ та ПЗ України в Галицькому районі Івано-Франківської області просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині стягнення з відділення витрати на доставку та виплату пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві по пенсійних справах ОСОБА_1 №108024 та ОСОБА_2 №108826 , так як останніми травми отримані за межами України.

Сторони в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду були повідомлені належним чином, тому колегія суддів, у відповідності до ст.197 КАС України, вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачем понесені витрати щодо виплати пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві в період з 01.11.2012 року по 31.03.2013 року в загальній сумі 1500 грн., поштового збору в сумі 11,71 грн., а також виплачувалася державна адресна допомога в період з 01.11.2012 року по 31.12.2012 року в сумі 66756,36 грн., поштовий збір - 361,03 грн.

Суми виплаченої допомоги включені позивачем до актів щомісячної звірки витрат по особових справах потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності і внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання за кожний місяць вказаного періоду (а.с. 12, 14, 16, 18, 20).

У зв'язку з виникненням неузгодженості у розрахунках між управлінням Пенсійного фонду України в Галицькому районі Івано-Франківської області та відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Галицькому районі Івано-Франківської області до кожного акту складено таблицю розбіжностей із зазначенням сум, які не прийняті відповідачем до заліку (а.с. 13, 15, 17, 19, 21).

Як встановлено судом, відповідачем зазначені акти підписані із застереженнями та згідно таблиць розбіжностей не прийнято до відшкодування вищевказані суми виплаченої державної адресної допомоги та пенсій по інвалідності.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що згідно з Порядком відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань відшкодовуються Пенсійному фонду України витрати, пов'язані з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання. Виплати державної адресної допомоги не повинні відшкодовуватися Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань Пенсійному фонду України у зв'язку із тим, що вони не пов'язані із вищеназваними страховими випадками та не входять до визначеного законодавством переліку витрат, що підлягають відшкодуванню Пенсійному фонду України.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступних підстав.

Статтею 16 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» визначено, що безпосереднє управління Фондом здійснюють його правління та виконавча дирекція.

За змістом статті 18 зазначеного Закону виконавча дирекція Фонду є постійно діючим виконавчим органом правління Фонду, проводить свою діяльність від імені Фонду у межах та в порядку, що визначаються його статутом і Положенням про виконавчу дирекцію Фонду соціального страхування від нещасних випадків, організовує та забезпечує виконання рішень правління Фонду, робочими органами виконавчої дирекції Фонду є, зокрема, її відділення в районах і містах обласного значення. Робочі органи виконавчої дирекції Фонду є юридичними особами, мають самостійні кошториси, печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням.

Згідно з пунктом 7 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 6 квітня 2011 року № 384/2011 Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Відповідно до положень статтей 1, 4, 25 Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від 14 січня 1998 року № 16/98-ВР (далі - Основи), пенсія по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання є наслідком страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, належним страховиком, відповідно до статті 25 Основ є Фонд, що також передбачено статтею 21 Закону № 1105-XIV, яка визначає перелік соціальних послуг та виплат, які здійснюються та відшкодовуються Фондом.

Згідно з частиною четвертою статті 26 Основ, якщо після призначення застрахованій особі матеріальної допомоги чи надання соціальних послуг між страховиками виник спір щодо понесених витрат, виплата здійснюється страховиком, до якого звернулася застрахована особа. При цьому неналежний страховик має право звернутися до належного страховика щодо відшкодування понесених ним витрат.

Аналогічне правило закріплене частиною другою статті 24 Закону № 1105-XIV, відповідно до пункту 5 якої якщо після призначення застрахованій особі матеріальної допомоги чи надання соціальних послуг між Фондом і страховиками з інших видів соціального страхування виникають спори щодо понесених витрат, виплата здійснюється страховиком, до якого звернувся застрахований. При цьому страховик, до якого звернувся застрахований, має право звернутися до відповідного страховика з інших видів соціального страхування щодо відшкодування понесених ним витрат.

За змістом статті 21 Закону № 1105-XIV у разі настання страхового випадку Фонд соціального страхування від нещасних випадків зобов'язаний у встановленому законодавством порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я або в разі його смерті, виплачуючи йому або особам, які перебували на його утриманні: допомогу у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю до відновлення працездатності або встановлення інвалідності; одноразову допомогу в разі стійкої втрати професійної працездатності або смерті потерпілого; щомісяця грошову суму в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого; пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; пенсію у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання тощо. Усі види соціальних послуг та виплат, передбачені цією статтею, надаються застрахованому та особам, які перебувають на його утриманні, незалежно від того, перебуває на обліку підприємство, на якому стався страховий випадок, як платник страхових внесків чи ні.

Як встановлено судом, між позивачем і відповідачем спір виник щодо непогодження відповідачем актів звірки, в тому числі, витрат по виплаті пенсій по інвалідності та поштового збору на їх доставку за період з 01.11.2012 року по 31.03.2013 року по громадянах, нещасні випадки з якими сталися у 1982 та 1987 роках за межами України на території республік колишнього СРСР.

Факт страхового випадку на виробництві при виконанні ОСОБА_1 трудових обов'язків та отримання інвалідності підтверджується актом про нещасний випадок на виробництві форми Н-1 від 22.08.1982 року (а.с.99-100), згідно якого, останній працюючи механізатором (комбайнером) 22.08.1982 року отримав травму - ампутацію лівої руки. Відповідно до виписки з акту огляду МСЕК від 10.01.1983 року визнаний інвалідом 3 групи внаслідок нещасного випадку на виробництві та згідно довідки серії Д-71 №382012 Галицьким відділом соціального забезпечення йому було призначено пенсію по інвалідності. Актом огляду МСЕК (довідка серії 2-18 АА №074621 від 28.10.1992 року) інвалідність ОСОБА_1 встановлена повічно.

Факт страхового випадку на виробництві при виконанні трудових обов'язків та інвалідність відносно ОСОБА_2 підтверджуються актом про нещасний випадок на виробництві форми Н-1 від 14.09.1987 року (а.с.94-96), згідно якого ОСОБА_2 працюючи електрозварником на Когалимнафтогазбуд будівельному управлінні №23 (Когалим, Мансійського автономного округу, Тюменської області), 14.09.1987 року отримав травму всього тіла. Відповідно до виписки з акту огляду МСЕК від 07.01.1988 року був визнаний інвалідом 1 групи внаслідок нещасного випадку на виробництві та згідно довідки серії ИДФК-82 №000401 Галицьким відділом соціального забезпечення йому було призначено пенсію по інвалідності. Згідно виписки з акту огляду МСЕК від 20.01.1992 року (довідка серії ВТЄ-8 №086927) інвалідність встановлена повічно.

В період з 01.11.2012 року по 31.03.2013 року позивачем здійснено виплату пенсій по інвалідності ОСОБА_1 в розмірі 750,00 грн., ОСОБА_2 - 750,00 грн. та поштового збору в розмірі 11,70 грн.

Відповідно до статті 1 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у сфері пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року, пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць даної Угоди та членів їх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.

Статтею 3 цієї Угоди встановлено, що всі витрати, пов'язані зі здійсненням пенсійного забезпечення за даною Угодою, несе держава, яка надає забезпечення.

За змістом цієї норми взаємні розрахунки між державами можуть проводитися лише на підставі двосторонніх договорів.

Таким чином, витрати, понесені органами ПФУ у зв'язку із виплатою та доставкою пенсій по інвалідності від трудового каліцтва (у тому числі й пенсій особам, які стали інвалідами від нещасного випадку на виробництві на території колишніх республік СРСР) підлягають відшкодуванню за рахунок ФСС від НВ та ПЗ України, як належного страховика від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання.

Вказані висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду України викладеній у постанові № 21-394а13 від 12.11.2013 року, яка у відповідності до ст. 244-2 КАС України є обов'язковою для врахування.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд зазначає, що вимоги управління ПФУ про відшкодування відділенням ФСС від НВ та ПЗ України витрат, пов'язаних із виплатою та доставкою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві, відповідають змісту його прав як робочого органу ПФУ щодо відшкодування понесених ним витрат та узгоджуються із компетенцією виконавчої дирекції ФСС від НВ та ПЗ України, основними завданнями якої згідно з Положенням про виконавчу дирекцію Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, затвердженим постановою правління Фонду від 20 квітня 2001 року № 15, крім іншого, визначено виконання завдань та основних принципів страхування від нещасного випадку, фінансування страхових виплат, а до повноважень у сфері здійснення процедури страхування та координації страхової діяльності віднесено, зокрема, співпрацю з фондами з інших видів соціального страхування щодо відшкодування витрат, понесених ними у зв'язку з матеріальним забезпеченням потерпілих внаслідок нещасного випадку на виробництві та представництво інтересів страховика в органах державної виконавчої влади, органах місцевого самоврядування і судах.

Такі висновки суду апеляційної інстанції відповідають правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові № 21-129а13 від 21.05.2013 року.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про стягнення з ВВД ФСС від НВ та ПЗ України в Галицькому районі Івано-Франківської області витрат з виплати пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання у розмірі 1511 грн. 71 коп.

Доводи апеляційної скарги щодо неможливості відшкодування ФСС від НВ та ПЗ України витрат з виплати пенсій громадянам ОСОБА_1, та ОСОБА_2, особові справи котрих є несформовані, суперечать вищезазначеним нормам законодавства.

Апеляційний суд наголошує на обов'язку ФСС від НВ та ПЗ України відшкодувати витрати ПФУ, який виплачував пенсії особам, що отримали каліцтво за межами України, але проживають і отримують пенсійне забезпечення в Україні.

В частині позовних вимог, що стосуються адресної грошової допомоги, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що суд першої інстанції обґрунтовано відмовив в їх задоволенні, оскільки адресна допомога, як окремий вид соціальної допомоги, не входить до складу розміру пенсії по інвалідності та пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України не може нести витрати з виплати щомісячної державної адресної допомоги як і витрат на виплату та доставку адресної допомоги.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційних скарг висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198 п. 1, 200, 205 ч. 1 п. 1, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

у х в а л и в:

Апеляційні скарги управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі Івано-Франківської області, Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Галицькому районі Івано-Франківської області залишити без задоволення, а постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13 червня 2013 року у справі №809/1359/13-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

На ухвалу може бути подано касаційну скаргу безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя Д.М. Старунський

Судді В.М. Багрій

А.І. Рибачук