Справа № 826/15341/15
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2015-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

12 жовтня 2015 року № 826/15341/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Келеберди В.І., суддів Данилишин В.М. Качура І.А. розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом Запорізького державного підприємства "Кремнійполімер"
до Державної фіскальної служби України

провизнання протиправним та скасування рішення
О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

Запорізьке державне підприємство «Кремнійполімер» звернулось до суду з позовом до Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення від 13.07.2015 №000386.

Позов обґрунтовано тим, що давальницька сировина належить не позивачу, а ТОВ «Кремнійполімер», отже оскаржуване рішення є безпідставним Крім того, позивач вказує, що компонент моторного палива альтернативний (далі КМПА) не є підакцизним товаром, позивач не є виробником спирту, що виключає його обов'язок мати внесені до Єдиного реєстру місця зберігання спирту та, відповідно, здійснювати зберігання спирту в таких місцях.

Відповідач заперечував проти задоволення позову з підстав викладених у письмових запереченнях, які долучено до матеріалів справи.

В судовому засіданні відповідно до ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалено про вирішення справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Державною податковою інспекцією у Заводському районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області проведено фактичну перевірку з питань додержання суб'єктами господарювання вимог, встановлених, законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами за результатом якої складено акт від 30.04.2015 №0003/08/25/21/00203625 (далі - акт перевірки).

З акту перевірки вбачається, що перевіркою встановлено факт зберігання позивачем КМПА (який має в своєму складі спирт етиловий з об'ємною часткою понад 98%) з метою подальшої переробки, в загальній кількості 74 146 літрів або 59 005 кг загальною вартістю 1 233 825,98 грн розрахованого за ціною, зазначеною у товарно-транспортних накладних. В місцях не внесених до Єдиного державного реєстру місць зберігання. Відповідно до п. 17 Постанови Кабінету Міністрів України від 29.08.2002 №1266 «Про затвердження Порядку визначення виробників і покупців спирту та здійснення контролю за його обігом» передбачено отримання довідки про внесення місць зберігання спирту о ЄДР. У позивача така довідка відсутня, чим порушено ст. 2 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

На підставі акту перевірки відповідачем прийнято рішення від 13.07.2015 №000386, яким до позивача згідно з абз 11 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» застосовано фінансову санкцію в сумі 1 233 825,98 грн.

З матеріалів справи вбачається, що КМПА поставляється до ЗДП «Кремнійполімер» відповідно до договорів на переробку давальницької сировини, та згідно наданих документів, в результаті переробки давальницького КМПА, отримується готова продукція, а саме «Етилсилікат -40».

Відповідно до п.п. 2.7. договору на переробку давальницької сировини, приймання сировини по кількості та якості проводиться на складі Виконавця - ЗДП «Кремнійполімер».

Згідно до актів приймання-передавання давальницької сировини, Позивач приймає та вивантажує КМПА у власні сховища.

Згідно п.п. 2.10 договору на переробку давальницької сировини, встановлено, що ЗДП «Кремнійполімер (Виконавець) несе повну матеріальну відповідальність за збереження давальницької сировини.

Отже, позивачем забезпечено зберігання КМПА у місці зберігання не внесеному до Єдиного реєстру.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем виготовляється КМПА марки Б на основі біоетанолу.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про альтернативні види палива" біоетанол - це спирт етиловий зневоджений, виготовлений з біомаси або спирту етилового - сирцю для використання як біопалива.

Згідно ст. 4 Закону України "Про альтернативні види палива" вбачається, що компоненти моторного палива (добавки до палива) - це синтетичні продукти, які отримуються на основі біоетанолу, та місять спирт етиловий концентрацією 80 об. % або більше.

Аналогічний висновок міститься у висновку Харківського управління з питань експертизи та досліджень Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Міністерства доходів і зборів України від 23.01.15 № 119.

Відповідно до п. 23 Порядку визначення виробників і покупців спирту та здійснення контролю за його обігом, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.08.02 № 1266 (далі - Порядок № 1266), спиртом етиловим денатурованим (технічним спиртом) вважається спирт, який використовується у виробничих потребах, оскільки в нього додаються денатуруючі добавки, передбачені додатком 1 до цього Порядку. Зазначений спирт використовується в галузях промисловості на виробництво продукції, перелік якої наведено в додатку 2 до цього Порядку.

До переліку продукції, у виробництві якої використовується спирт етиловий денатурований, не включено такої речовини як компонент моторного палива, а відтак, очевидним є висновок про те, що для виробництва даної речовини використовується спирт етиловий без денатуруючих добавок у відповідній масовій частці, передбаченої додатком 1 до Порядку № 1266.

Згідно з примітками додатку 1 Порядку № 1266, для денатурації обов'язково використовується не менш як дві денатуруючі добавки та один барвник. За висновками проведеного експертного дослідження КМПА взагалі не містить у своєму складі барвників.

Відповідно до висновку Департаменту адміністрування митних платежів та митно - тарифного регулювання ДФС України від 05.01.2015 № 3/99-99-25-04-03-18 КМПА класифікується згідно з УКТ ЗЕД у товарній позиції 2207.

Розділом VI Закону України від 19 вересня 2013 року № 584-УІІ «Митний тариф України» (далі - Закон № 584), до товарної позиції 3811 19 00 00 відносяться, у тому числі, добавки для нафтопродуктів (включаючи бензин) або для інших рідин, які використовують з тією самою метою, що і нафтопродукти.

Позивач та його представник вказують, що КМПА, який виготовляється на підприємстві, використовується як добавка до бензинів

Проте, добавка до бензинів - КМПА - є добавкою на основі спирту етилового концентрація спирту етилового у суміші перевищує 80 об. %.) та використовується для підвищення октанового числі бензину.

Згідно з Розділом IV Закону № 584, до товарної позиції 2207 відноситься, у ому числі, спирт етиловий, неденатурований, з концентрацією спирту 80 об. % або більше.

Враховуючи, що основною складовою КМПА є спирт етиловий, концентрація якого перевищує 80 об. %, отже КМПА в цілях оподаткування акцизним податком необхідно класифікувати по коду УКТ ЗЕД 2207.

Згідно з абзацом двадцятим частини першої Закону № 481 місце зберігання -місце, яке використовується для зберігання спирту, або приміщення, яке використовується для зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, відомості про місцезнаходження якого внесені до Єдиного державного реєстру місць зберігання (далі - Єдиний реєстр).

Відповідно до частини п'ятої статті 2 Закону № 481 виробництво спирту етилового, коньячного і плодового, спирту етилового ректифікованого виноградного, спирту етилового ректифікованого плодового, спирту-сирцю виноградного, спирту-сирцю плодового та алкогольних напоїв здійснюється за наявності внесених до Єдиного реєстру місць зберігання спирту. При цьому приміщення, в яких здійснюється виробництво спирту етилового, та місця зберігання спирту, розташовані на державному підприємстві, яке виробляє спирт етиловий, вважаються акцизним складом. Акцизним складом також вважаються виробничі приміщення на території суб'єкта господарювання, де суб'єктом господарювання виробляється, обробляється (переробляється) горілка та лікеро-горілчані вироби, та його складські приміщення, в яких зберігається, одержується чи відправляється горілка та лікеро-горілчані вироби. На акцизних складах постійно діють представники органу доходів і зборів за місцем розташування акцизного складу. Акцизні склади повинні бути обладнані витратомірами - лічильниками обсягу виробленого спирту етилового, які зареєстровані в Єдиному державному реєстрі витратомірів - лічильників обсягу виробленого спирту етилового. Відпуск спирту етилового без наявності витратоміра - лічильника обсягу виробленого спирту етилового забороняється. Порядок ведення Єдиного державного реєстру витратомірів - лічильників обсягу виробленого спирту етилового встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, Законом № 481 передбачено обов'язковість внесення відомостей про місце зберігання до Єдиного реєстру в разі виробництва підприємством спирту та алкогольних напоїв, наявності складських приміщень, в яких зберігається, одержується чи відправляється горілка та лікеро-горілчані вироби.

Відповідно до п. 17 постанови Кабінету Міністрів України від р. N 374 місця зберігання спирту вносяться до Єдиного реєстру місць зберігання спирту (далі - Єдиний реєстр) у порядку, визначеному ДПС. До Єдиного реєстру вносяться: місця зберігання спирту суб'єктів підприємницької діяльності - виробників спирту та алкогольних напоїв; місця зберігання спирту суб'єктів господарювання, які отримують спирт для забезпечення виробничих та інших потреб, якщо його кількість перевищує 100 декалітрів на квартал.

Спирт зберігається його власником виключно в місцях зберігання спирту, внесених до Єдиного реєстру за його заявою.

Відповідно до ст. 17 Закону 781 за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

До суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі, зокрема: зберігання спирту, або алкогольних напоїв, або тютюнових виробів у місцях зберігання, не внесених до Єдиного реєстру, - 100 відсотків вартості товару, який знаходиться в такому місці зберігання, але не менше 17000 гривень.

Враховуючи, що позивач отримує спирт для забезпечення виробничих потреб в кількості, що перевищує 100 декалітрів на квартал, такий спирт зберігається в місті не внесеному до Єдиного реєстру, отже висновок податкового органу про порушення позивачем частини 5 ст. 2 Закону № 481, на думку суду є обґрунтованим, що вказує на обґрунтованість та правомірність прийнятого на підставі такого висновку рішення від 13.07.2015 №000386.

Щодо доводів позивача, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням форми, а саме: не у формі податкового повідомлення-рішення, суд зазначає наступне.

В листі Вищого адміністративного суду України від 28,03.14 № 375/11/14-14 наголошено, що окремі дефекти форми рішення контролюючого органу не повинні сприйматися як безумовні підстави для висновку щодо протиправності спірного рішення і, як наслідок, про його скасування. Якщо спірне рішення прийняте контролюючим органом у межах своєї компетенції та з його зміст можна чітко встановити зміст цього рішення (зокрема, порушення законодавства, за які застосовуються відповідні санкції, та розмір останніх), таке рішення може бути визнане судом правомірним навіть у разі, коли не дотримано окремих елементів форми спірного рішення. У такому разі рішення контролюючого органу про застосування фінансових сацкцій за порушення вимог законодавства з регулювання обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробі, прийняте не за формою, передбаченою для податкових повідомлень-рішень, варто розцінювати як податкове повідомлення-рішення з окремими дефектами, які не змінюють суті спірного рішення. Вказаний підхід є універсальним принципом розгляду податкових спорів, відповідно до якого перевага надається зміст документа порівняно з його зовнішньою формою.

Враховуючи, що факт порушення позивачем частини 5 ст. 2 Закону № 481 знайшов підтвердження під час вирішення справи, отже прийняття оскаржуваного рішення не у формі податкового повідомлення-рішення не є ознакою протиправності такого рішення.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 122, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні позову.

Постанова набирання законної сили в строки та порядку, встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий Суддя В.І. Келеберда

Судді В.М. Данилишин

І.А. Качур