Справа № 640/10626/15-а
Суддя: Шевцова Н.В.
Дата ухвалення: 2015-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2015 р. Справа № 640/10626/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Шевцової Н.В.

Суддів: Старостіна В.В. , Макаренко Я.М.

за участю секретаря судового засідання Шалаєвої І.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м. Харкова від 09.07.2015р. по справі № 640/10626/15-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області , Інспектора ІДПС 6 взводу РДПС з обслуговування м Харкова прапорщик міліції Крюкова Романа Анатолійовича

про визнання дій неправомірними та скасування постанови,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 (далі за текстом - ОСОБА_1) звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області, інспектора ІДПС 6 взводу РДПС з обслуговування м. Харкова прапорщика міліції Крюкова Романа Анатолійовича (далі за текстом - відповідач), в якому просив суд визнати дії інспектора ІДПС 6 взводу РДПС з обслуговування м. Харкова прапорщика міліції Крюкова Р.А. неправомірними та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №218879 від 29.05.2015 року, якою було притягнуто його до адміністративної відповідальності.

Постановою Київський районний суд м. Харкова від 09.07.2015 року в задоволенні зазначеного позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України, через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що зазначена апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 29.05.2015 року інспектором РДПС ДАІ ХМУ ГУМВС України в Харківській області прапорщиком міліції Крюковим Р.А. на підставі протоколу серії АП1 № 872480 (а.с.10), винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1ст. 122 КУпАП України у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 340 грн.

Позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у зв'язку з тим, що він 29.05.2015 року приблизно о 10 год. 05 хв. у м. Харкові, керуючи транспортним засобом Форд Фокус С МАХ, державний номер НОМЕР_1 по проспекту Гагаріна на перехресті з проспектом Вернацького, не виконав вимогу дорожнього знаку 3.22 «Поворот праворуч заборонено» повернув праворуч (а.с.10), чим порушив вимоги п. 8.4 «в» правил дорожнього руху України , за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 122 КУпАП.

Не погодившись з такими діями суб'єкта владних повноважень та постановою у справі про адміністративне правопорушення, позивач звернувся до суду.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з відсутності підстав для визнання дій інспектора ДАІ щодо складання протоколу та розгляду адміністративної справи протиправними та скасування постанови про адміністративне правопорушення про визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно з ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Будь-яке рішення чи дії суб'єкта владних повноважень має бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об'єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку. Також рішення суб'єкта владних повноважень не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів зазначає, що предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб'єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення. Таким чином, досліджуючи питання правомірності застосування адміністративної відповідальності до позивача у вказаних спірних правовідносинах, колегія суддів перевіряє, чи були у інспектора ДАІ підстави для прийняття постанови про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 340 гривень.

З матеріалів справи вбачається, що фактичною підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 № 872480 від 29 травня 2015 року інспектором ДАІ Крюковим Р.А. є те, що позивач 29 травня 2015 року приблизно о 10 год. 05 хв. у м. Харкові, керуючи транспортним засобом Форд Фокус С МАХ, державний номер НОМЕР_1 по проспекту Гагаріна на перехресті з проспектом Вернацького, не виконав вимогу дорожнього знаку 3.22 «Поворот праворуч заборонено» повернув праворуч.

Додатком до протоколу зазначено постанову про адміністративне правопорушення серії ПС2 №218879 від 29.05.2015 року.

Вказаний адміністративний протокол підписано ОСОБА_1, в якому надано пояснення та зазначено про незгоду з порушенням вимог дорожнього знаку 3.22 «Поворот праворуч заборонено».

Свою незгоду з обставинами, зафіксованими в протоколі, позивач обґрунтовує тим, що він не порушував правила дорожнього руху щодо виконання вимог дорожнього знаку 3.22 «Поворот праворуч заборонено». При цьому ОСОБА_1 було висловлено бажання скористатись можливістю передбаченою ст. 268 КУпАП на юридичну допомогу.

Між тим, незважаючи на вказані обставини, інспектором ДПС прапорщиком міліції Крюковим Р.А. відносно позивача прийнято постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №218879 від 29.05.2015 року.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про

адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи

заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблені на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо заперечує проти адміністративного позову.

Між тим, на підтвердження встановленого вчиненого позивачем адміністративного правопорушення, доказів щодо порушення вимог дорожнього знаку 3.22 «Поворот праворуч заборонено» та повернення ОСОБА_1 праворуч, передбачених ст. 251 КУпАП, зокрема, пояснень свідків, речових доказів, показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису тощо, окрім адміністративного протоколу, відповідачем не надано.

При цьому наданий до матеріалів справи протокол про адміністративне правопорушення, незважаючи на не згоду позивача з вчиненням ним адміністративного правопорушення, не містить посилань на будь-які докази, які підтверджують порушення вимог дорожнього знаку 3.22 «Поворот праворуч заборонено», що суперечить вимогам ст. 251 КУпАП.

Крім того, до протоколу про адміністративне правопорушення зазначено додатком постанову про адміністративне правопорушення серії ПС2 №218879, що свідчить про складення цієї постанови до оформлення протоколу про адміністративне правопорушення. Вказане свідчить про недотримання інспектором ДПС ст. 283 КУпАП, за приписами якої, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Отже, дії інспектора щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 № 872480 від 29 травня 2015 року та прийняття постанови серії ПС2 №218879 від 29 травня 2015 року до оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, є протиправними.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності (ч. 1 ст. 254 КУпАП).

Відповідно до приписів ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право, зокрема, знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Так, позивач скориставшись своїм правом щодо надання пояснень, заперечував щодо встановлення відносно нього адміністративного порушення щодо порушення вимог дорожніх знаків, з огляду на ненадання інспектором ДАІ доказів скоєння такого правопорушення.

Згідно з п. 6.32.5 глави 6 Інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27.03.2009 р. №111 до обов'язків працівників підрозділів ДПС входить під час службової діяльності дотримуватись законності, не допускати її порушень іншими працівниками.

Відповідно до ст. 138 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи (причини пропущення строку для звернення до суду тощо) та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

Сторони в процесі повинні подати докази на підтвердження обставин, на які вони посилаються, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Колегія суддів зазначає, що в адміністративних справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень встановлена презумція його вини. Презумція вини покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Так, відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову,

Між тим, всупереч даним вимогам, відповідачем до суду не надано ні заперечень до позову, ні жодного доказу в обґрунтування законності винесеної їм постанови та накладення штрафу, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Єдиним доказом, який на думку відповідача доводить вчинення позивачем адміністративного правопорушення, надано протокол про адміністративне правопорушення серії АП1 № 872480 від 29 травня 2015 року, який складено з порушенням ст. 251 КУпАП. Крім того, зазначений протокол містить лише посилання на встановлення порушення позивачем вимог дорожнього знаку 3.22 «Поворот праворуч заборонено» та повернення останнім праворуч, але доказів такого порушення ні до протоколу, ні до постанови, ні до суду відповідачем не надано.

Відповідачем не були з'ясовані всі, передбачені ст. 280 КУпАП обставини, що підлягають з'ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Отже, керуючись приписами наведених норм законодавства, оцінивши надані сторонами до матеріалів справи докази, враховуючи, що відповідачем не доведено правомірність встановлення адміністративного правопорушення, законність дії щодо складання адміністративного протоколу, колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення серії ПС2 №218879 від 29.05.2015 року, прийняту інспектором ІДПС 6 взводу РДПС з обслуговування м. Харкова прапорщиком міліції Крюковим Р.А., відносно ОСОБА_1 про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 340 гривень, внаслідок чого оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Враховуючи вищевикладені обставини і висновки колегії суддів про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, колегія суддів вважає необхідним повністю задовольнити позовні вимоги позивача по справі.

З огляду на те, що у відповідності до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення, колегія суддів вважає необхідним також закрити провадження у даній справі про адміністративне правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги може своєю постановою змінити постанову суду першої інстанції або прийняти нову постанову, якими суд апеляційної інстанції задовольняє або не задовольняє позовні вимоги.

Зважаючи на те, що судом першої інстанції невірно були встановлені фактичні обставини та надана оцінка наявним у справі документам, колегія суддів дійшла висновку про порушення судом першої інстанції вимог матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про задоволення позову в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п. 4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Київського районного суду м. Харкова від 09.07.2015 року по справі № 640/10626/15-а скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати дії інспектора ІДПС 6 взводу РДПС з обслуговування м. Харкова прапорщика міліції Крюкова Романа Анатолійовича неправомірними.

Скасувати Постанову серії ПС2 №218879 від 29.05.2015 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Закрити справу про адміністративне правопорушення за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Шевцова Н.В.
Судді(підпис) (підпис) Старостін В.В. Макаренко Я.М.
Повний текст постанови виготовлений 12.10.2015 р.