Справа № 2а-91/10
Суддя: Старунський Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2011-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2011 р. Справа № 28253/10

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Заверухи О.Б., Кушнерика М.П.,

при секретарі судового засідання Луцак І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції у Тернопільській області на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 травня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції у Тернопільській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 26.10.2009 року звернувся в суд з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову Держінспектора з ОНПС у Тернопілській області ОСОБА_2 про накладення адміністративного стягнення від 14.10.2009 року №004447 в розмірі 100 грн., а провадження у справі закрити.

Позивач покликається на те, що викладені в постанові обставини не відповідають дійсності, побутові відходи були висипані не в несанкціонованому місці (як вказано в постанові), а на території діючого сміттєзвалища, яке розміщене на території Беримівської сільської ради Зборівського району. На нього вивозяться побутові відходи операторами м. Зборова і навколишніх сіл впродовж останніх дев'яти років.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 травня 2010 року позов задоволено частково. Визнано незаконною та скасовано постанову №004447 винесену 14.10.2009 року Державною екологічною інспекцією у Тернопільській області про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.82 Кодексу України про адміністративні правопорушення. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції Державна екологічна інспекція у Тернопільській області оскаржила його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 травня 2010 року скасувати і прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Апелянт зазначає, що на земельну ділянку на території Беримівської сільської ради Зборівського району як на об'єкт зберігання відходів спеціальний паспорт, наявність якого передбачена Законом України «Про відходи», відсутній і ніколи не видавався. Також не видавався дозвіл на розміщення відходів на вказаній земельній ділянці. Проектна документація не пройшла державну екологічну експертизу, відсутній висновок про ліміти на утворення та розміщення відходів. Без указаних документів використання земельної ділянки на території Беримівської сільської ради Зборівського району під сміттєзвалище неможливе,

Представник Державної екологічної інспекції у Тернопільській області в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав з зазначених в ній підстав і доповнив, що на території Тернопільської області немає ні одного сміттєзвалища, які би мало паспорт і пройшло екологічну експертизу та мали всі необхідні документи..

Позивач та його представник вимоги апеляційної скарги заперечили, вважають прийняте рішення законним та обґрунтованим.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, дослідивши наявні в справі матеріали та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін з таких підстав.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про відходи»( далі Закон) зберігання та видалення відходів здійснюються відповідно до вимог екологічної безпеки та способами, що забезпечують максимальне використання відходів чи передачу їх іншим споживачам (за винятком захоронення). На кожне місце чи об'єкт зберігання або видалення відходів складається спеціальний паспорт, в якому зазначаються найменування та код відходів (згідно з державним класифікатором відходів), їх кількісний та якісний склад, походження, а також технічні характеристики місць чи об'єктів зберігання чи видалення і відомості про методи контролю та безпечної експлуатації цих місць чи об'єктів.

Судом першої інстанції встановлено, що 14 жовтня 2009 року Постановою № 004447 державного інспектора з ОНПС у Тернопільській області ОСОБА_2 позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 82 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 гривень.

З указаної постанови слідує, що 02 жовтня 2009 року о 03 год. 00 хв. на території Беримівської сільської ради Зборівського району в несанкціонованому місці на площу 180 кв.м. спецавтомобілями д.н. НОМЕР_1, ВО 0386 АІ, ВО 2527 АК, ВО 7056 АО, що належать ДП фірмі «Альтфатер Тернопіль», директором якого є ОСОБА_1, висипано тверді побутові відходи об'ємом 140 куб.м., чим порушено правила складування, зберігання, розміщення, утилізації, ліквідації відходів.

Задовольняючи частково позовні вимоги, з чим погоджується апеляційна інстанція, суд першої інстанції виходив з того, що відходи були висипані на території діючого сміттєзвалища, яке розміщене на території Беримівської сільської ради Зборівського району

Зокрема, з акту від 20 квітня 2000 року складеного комісією, утвореною розпорядженням голови райдержадміністрації за № 91 від 05 квітня 2000 року слідує, що сміттєзвалище, розміщене у закритому кар'єрі в урочищі «Галичина» на віддалі 1 км. від автодороги Зборів - Залізці з під'їзною дорогою з твердим покриттям обстежене. Об'ємна спроможність сміттєзвалища дозволяє його використовувати протягом 18 років.

Згідно з розпорядженням голови районної державної адміністрації № 212 вії 13 травня 2005 року надано дозвіл на збір матеріалів та погодження місця розташування земельної ділянки загальною площею 1 га за рахунок забудованих земель для видалення відходів (під сміттєзвалище) на території Беримівської сільської ради.

Актом комісії Зборівської районної ради від 14 липня 2006 року проведені вибір земельної ділянки для видалення відходів під сміттєзвалище загальної площею 0,9925 га на території Беримівської сільської ради Зборівського район) Тернопільської області.

14 липня 2000 року між Зборівським комбінатом комунальних підприємств та підприємством ПАП «Беримівський» укладено угоду на виконання робіт і благоустрою сміттєзвалища.

Державне управління охорони навколишньою природного середовища у Тернопільській області дало висновок 31 серпня 2006 року № 1 4/42117/4265 про погодження матеріалів щодо надання земельної ділянки для розташування сміттєзвалища в с. Беримів Зборівського району.

Погодження виділення вказаної земельної ділянки під сміттєзвалище також здійснено Тернопільською обласною комунальною інспекцією охорони пам'яток історії та культури, відділом містобудування та архітектури Зборівської районної державної адміністрації, Зборівською районною СЕС, Зборівським районним відділом земельних ресурсів.

На підставі вищевказаних документів, судом першої інстанції встановлено, що на земельній ділянці загальною площею 0,9925 га на території Беримівської сільської ради Зборівського району Тернопільської області тривалий час функціонує діюче сміттєзвалище, яке не до оформлено згідно вимог Закону ( недооформлено паспорт та інш.)

Оскільки сміттєзвалище на вказаній земельні ділянці є діючим, про відсутність спеціального паспорта на земельну ділянку, екологічної експертизи та висновку про ліміти на утворення та розміщення відходів позивачу відомо не було, то це не може бути доказом про порушення ним вимог щодо поводження з відходами під час їх збирання, перевезення, зберігання, оброблення, утилізації, знешкодження, тобто порушенням ст..82 КпАП України.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що за твердженням представника відповідача, жодне сміттєзвалище на території області не має паспортів, не пройшло екологічну експертизу, проте сміттєзвалища функціонують.

Оскільки при розгляді справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності відповідачем не з'ясовано, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, чим істотно порушені права позивача( ст..280 КпАП України), то накладення на нього адміністративного стягнення є незаконним.

Судом першої інстанції також вірно звернуто увагу на те, що вимоги позивача про закриття провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності суперечать ст. 284 КпАП України, яка передбачає, що постанову про закриття справи про адміністративне правопорушення виносить орган, який розглядає цю справу, тобто відповідач.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний спір, правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін, якщо визнає що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 195, 196, 198 п.1, 200, 205 ч.1 п.1, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції у Тернопільській області залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 травня 2010 року у справі №2а-91/10 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу може бути подано касаційну скаргу безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили, а в разі складання ухвали в повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України з дня складання ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя Д.М. Старунський

Судді О.Б. Заверуха

ОСОБА_3

Ухвала у повному обсязі складена 11.10.2011 року.