Справа № 2а-5676/08/1370
Суддя: Богаченко Сергій Іванович
Дата ухвалення: 2011-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2011 р. Справа № 70927/09/9104

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі :
судді-доповідача Богаченка С.І.,
суддів Ніколіна В.В., Заверухи О.Б.,
при секретарі судового засідання Барана П.Б.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Міністерства оборони України на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 03 червня 2009 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа Львівський обласний військовий комісаріат, про зобов`язання і перерахування одноразової грошової допомоги,-

В С Т А Н О В И Л А :

29.10.2008 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Міністерства оборони України, третя особа Львівський обласний військовий комісаріат, про визнання дій неправомірними та зобов`язання перерахувати недоплачену одноразову грошову допомогу в сумі 48115, 20 грн, як інваліду ІІІ групи.
Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 03 червня 2009 року позов було задоволено повністю. Постановлено визнати неправомірними дії Міністерства оборони України щодо відмови ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги по інвалідності осіб, звільнених з військової служби та зобов`язати Міністерство оборони України виплатити на користь ОСОБА_1 48115 грн. 20 коп. одноразової грошової допомоги.
Міністерство оборони України дану постанову оскаржило, не погодившись із зазначеним судовим рішенням, подало апеляційну скаргу, зазначивши, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права просить скасувати зазначену постанову та прийняти нову, якою в позові відмовити .
В апеляційній скарзі покликається на те, що суд в порушення вимог норм спеціального нормативно - правового акту постанови Кабінету Міністрів України № 284 від 21.02.2007 року, яка власне врегульовує порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) каліцтва військовослужбовців де детально визначено весь порядок реалізації права на отримання одноразової грошової допомоги, в порушення ст. 15 Закону України «Про Збройні Сили України» від 05.10.2000 року де зазначено що ЗС України фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, в порушення ст. 21 Бюджетного кодексу України «Бюджетна установа не має права здійснювати виплати, інші запозичення як юридичним так і фізичним особам крім випадків, передбачених законом України про Державний бюджет України», визнав дії посадових осіб Міністерства оборони України не правомірними. Крім того позивач по справі був звільнений з військової служби 06.02.06 року тобто до набрання чинності Закону України «Про внесення змін до Закону України Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 03.11.06 року . Суд першої інстанції в порушення ст. 143 КАС України належним чином не дослідив подані безпосередньо в судовому засіданні позивача по справі докази, думку інших учасників процесу про їх долучення до матеріалів справи не з`ясував, що вказує на неповне і не всебічне з`ясування доказів та обставин по даній справі судом першої інстанції.
Заслухавши суддю доповідача, позивача по справі Бабія Я.В., представник Міністерства оборони України та третьої особи ІНФОРМАЦІЯ_1 Сибірякова А.В., проаналізувавши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що дана апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.
Задовольняючи позовні вимоги позивача по справі, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до ч.2 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю під час виконання ним обов`язків військової служби, а також інвалідності, що настала в період проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільненні зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, ще мали місце в період проходження військової служби, залежності від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі до п`ятирічного грошового забезпеченні за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Підпунктом 3 пункту 2 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, що сталися у 2006 році (Затверджено постановою Кабінету Міністрів України №284 від 21.02.2007 року) передбачено, що грошова допомога виплачується військовослужбовцям та особам, звільненим з військової служби, у разі настання інвалідності внаслідок виконання обов`язків військової служби у розмірі 48-місячного грошового забезпечення - інвалідам ІІІ-ї групи.
Проте, колегія суддів з такими висновками суду першої інстанції погодитись не може з наступних підста.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, що згідно Витягу з наказу по управлінню ЗОК (по стройовій частині) від 10.02.2006 року за №17, полковника ОСОБА_1 , звільненого наказом Міністра оборони України від 06.02.2006 року за №34 з військової служби у відставку за п.67 підп. «б» (за станом здоров`я), з правом носіння військової форми одягу, з 26.03.2006 року виключено із списків особового складу управління оперативного командування, усіх видів забезпечення та направлено для зарахування на військовий облік до Личаківсько-Шевченківського ОРВК м.Львова.
Відповідно посвідчення серії НОМЕР_1 , ОСОБА_1 являється інвалідом III групи.
Згідно довідки начальника штабу першого заступника командувача військової частини західного оперативного командування №11/6/674 від 25.06.2008 року ОСОБА_1 була виплачена страхова сума у загальному розмірі 4250 грн. за державним обов`язковим страхуванням військовослужбовців.
Постановою Кабінету Міністрів України №284 від 21.02.2007 року «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, що сталися у 2006 році» детально визначено весь порядок реалізації права на отримання одноразової грошової допомоги.
Відповідно до п.3 ч.2 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, що сталися у 2006 році грошова допомога виплачується військовослужбовцям та особам, звільненим з військової служби, у разі настання інвалідності внаслідок виконання обов`язків військової служби у розмірі 48-місячного грошового забезпечення - інвалідам III групи.
Відповідно до ч.3 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, що сталися у 2006 році розмір грошової допомоги визначається відповідно до грошового забезпечення (посадового окладу, окладу за військове звання, відсоткової надбавки за вислугу років та 100-відсоткової надбавки, передбаченої Указами Президента України від 10 квітня 1996 р. N 925 та від 23 лютого 2002 р. N 173 і постановою Кабінету Міністрів України від 22 травня 2000 р. N 829) за останньою посадою, яку військовослужбовець займав на день втрати працездатності, а особа, звільнена з військової служби, - на день звільнення.
Колегія суддів не погоджується з думкою суду першої інстанції, що позивачу слід призначити одноразову грошову допомогу, як інваліду ІІІ групи, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби, виходячи з грошового атестату, оскільки така призначається виходячи відповідно до грошового забезпечення.
За таких обставин справи, колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції прийшов до неправильного висновку, оскільки відповідачем правильно призначено та виплачено позивачу по справі одноразову грошову допомогу, як інваліду ІІІ групи, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби.
Відповідно до ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судом апеляційної інстанції постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.
З огляду на викладене, оскільки постанова суду першої інстанції винесена з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, то апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувану постанову слід скасувати та прийняти нову постанову.

Керуючись ст.160, ст. 195, 196, п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 4 ч. 1 ст. 202, ч. 2 ст. 205, ст. 207, ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України задоволити.
Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 03 червня 2009 року у справі № 2а-5676/08/1370 - скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Постанова апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дня проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України, до касаційної інстанції протягом 20 днів після набрання нею законної сили.

Головуючий С.І. Богаченко

Суддя В.В. Ніколін

Суддя О.Б. Заверуха

Повний текст виготовлений 24.10.2011 року.