Справа № 2а-8398/10/0670
Суддя: Майор Г.І.
Дата ухвалення: 2011-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

іменем України

"30" червня 2011 р. Справа № 2а-8398/10/0670

номер рядка статистичного звіту 8.2.1

Колегія суддів Житомирського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Майора Г.І.

суддів: Євпак В.В.

ОСОБА_1,

при секретарі Сидоруку Р.М. ,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2, ОСОБА_3

від відповідача: ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_6 міжрайонної державної податкової інспекції на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "14" лютого 2011 р. у справі № 2а-8398/10/0670 за позовом ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю "Граніт" до ОСОБА_6 міжрайонної державної податкової інспекції про скасування податкових повідомлень-рішень ,

ВСТАНОВИЛА:

28 жовтня 2010 року ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю "Граніт" звернулось до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у Романівському районі Житомирської області, яка була замінена її правонаступником - ОСОБА_6 міжрайонною державною податковою інспекцією Житомирської області, в якому просило скасувати податкові повідомлення-рішення від 21.05.2010 року №/0, №/0, від 29.07.2010 року №/2, №/2, від 22.10.2010 року №/3, №/3 про донарахування податку на додану вартість та плати за користування надрами.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2011 року адміністративний позов ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю "Граніт" задоволено: скасовано податкові повідомлення-рішення ДПІ у Романівському районі від 21.05.2010 року №/0, №/0, від 29.07.2010 року №/2, №/2, від 22.10.2010 року №/3, №/3.

Крім того, стягнуто з Державного бюджету України на користь позивача 3,40 грн. сплаченого судового збору.

Не погоджуючись з прийнятою постановою ОСОБА_6 МДПІ звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вищевказану постанову та прийняти нову, якою в позові відмовити.

Вважає, що позивачем порушено вимоги п.1.32, пп.5.2.1 п.5.2, п.5.3 ст.5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", пп.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість", оскільки товариством безпідставно включено до складу валових витрат витрати на науково-маркетингові дослідження, зважаючи на те, що такі витрати не підтверджені первинними документами з зазначенням у них усіх обов'язкових реквізитів, визначених Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні". Крім того, відповідач вказує на те, що позивачем не доведено зв'язку понесених витрат з господарською діяльністю товариства. При визначенні податкових зобов'язань з платежів за користування надрами для видобування корисних копалин вважає, що податкова інспекція за результатами порівняння фактичної ціни реалізації видобутих корисних копалин та розрахункової вартості видобутих корисних копалин обґрунтовано нарахувала цей платіж з фактичної вартості продукції товариства - щебеня, який і визначає промислове значення родовища.

В письмових запереченнях позивач ТОВ "Граніт" посилається на невідповідність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень вимогам Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств". Крім того, вважає, що за наслідками здійсненої перевірки відповідачем безпідставно зроблено висновок про заниження нарахованої суми платежів за користування надрами для видобування корисних копалин у сумі 455118,88 грн. Позивач зазначає, що правомірно нараховував плату за користування надрами з обсягу видобутих корисних копалин, як це передбачено вимогами чинного законодавства, а не з вартості продукції товариства, як стверджує податкова інспекція.

В судовому засіданні представники відповідача підтримали доводи апеляційної скарги в повному обсязі та просили скасувати постанову суду першої інстанції.

Представники позивача в засіданні суду заперечили проти доводів апеляційної скарги та вважають рішення суду першої інстанції законним та обгрунтованим, а тому просили залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, дослідивши правильність застосування місцевим судом першої інстанції норм матеріального та процесуального законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з такого.

Працівниками ДПІ у Романівському районі здійснено планову виїзну перевірку ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю "Граніт" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2008 року по 31.12.2009 року, за наслідками якої складено акт від 05.05.2010 року №259/231-13563220.

У ході здійснення даної перевірки було зроблено висновок про порушення товариством вимог п.1.32 ст.1, пп.5.2.1 п.5.2 ст.5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", що призвело до завищення від'ємного значення об'єкта оподаткування у періоді, що перевірявся, на загальну суму 495032,00 грн.; вимог пп.4 п. 9 розділу ІІ додатку 1 Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік", п.п.2, 3, 4, 14 Порядку справляння платежів за користування надрами для видобування корисних копалин, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.03.2008 року №264 "Про заходи щодо справляння платежів за користування надрами для видобування корисних копалин", внаслідок чого донараховано плату за користування надрами у сумі 455118,88 грн.; абз.2 пп.7.4.1 п.7.4, абз.2,3 пп.7.7.1 п.7.7 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість", що призвело до завищення рядка 26 податкової декларації з податку на додану вартість у сумі 14501,00 грн. за червень 2009 року та заниження податку на додану вартість до сплати в бюджет на 73973,00 грн.

На підставі акту перевірки та за наслідками процедури апеляційного узгодження позивачу були прийняті податкові повідомлення-рішення від 21.05.2010 року №/0, від 29.07.2010 року №/2, від 22.10.2010 року №/3, якими товариству визначено суму податкового зобов'язання за платежем "плата за користування надрами" у розмірі 652282,00 грн., з яких 455119,00 грн. - основний платіж та 197163,00 грн. - штрафні (фінансові) санкції, а також податкові повідомлення-рішення від 21.05.2010 року №/0, від 29.07.2010 року №/2, від 22.10.2010 року №/3, якими товариству визначено суму податкового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 110960,00 грн., з яких 73973,00 грн. - основний платіж та 36987,00 грн. - штрафні (фінансові) санкції.

Щодо включення позивачем до складу валових витрат підприємства вартості наданих маркетингових послуг слід зазначити таке.

Згідно з пунктом 5.1 статті 5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" валові витрати виробництва та обігу (далі - валові витрати) - це сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

Підпунктом 5.2.1 цього пункту передбачено, що до складу валових витрат включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті.

Відповідно до абзацу четвертого підпункту 5.3.9 пункту 5.3 статті 5 названого Закону не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Таким чином, підставою для включення витрат підприємства до складу валових є належне документальне підтвердження факту понесення таких витрат та їх зв'язок з господарською діяльністю підприємства.

Такими доказами могли б бути первинні документи, які підтверджували, що виконавець науково - маркетингового дослідження в процесі надання послуг проводив певну роботу і одержав результат, які замовник може використати в діяльності, що приносить дохід, тобто, підтверджували зв'язок понесених витрат з підготовкою, організацією, ведення виробництва, продажем продукції: постачання та розповсюдження рекламних матеріалів, консультацій, звіти в яких відображається ситуація на ринку продажу даного виду продукції, наявність чи відсутність попиту, ціни конкурентів на подібний товар та інші документальні підтвердження.

Як вбачається з матеріалів справи між позивачем та ТОВ "Призма-13" ЛТД 18.03.2009 року було укладено договір №18/1-09 на виконання дослідження ринку щебеня та супутньої продукції щебеневого виробництва, в тому числі аналіз ринкового попиту в Житомирській та Київській областях. Вартість виконаних робіт згідно акта виконаних робіт від 28.07.2009 року становить 200000,00 грн., у тому числі ПДВ - 33333,00 грн. (податкова накладна від 28.07.2009 року №000295).

08.12.2008 року між позивачем та СТОВ "Хлібороб" укладено договір №08/12 на проведення маркетингово-консультаційних послуг на загальну суму 330846,00 грн., у тому числі ПДВ - 55141,00 грн. (податкова накладна від 01.06.2009 року). Факт виконання робіт підтверджується актом виконаних робіт від 01.06.2009 року.

Між позивачем та ПП ОСОБА_8 14.04.2009 року також було укладено договір №14/04 на виконання дослідження ринку збуту щебеня в Україні та зарубіжжі на загальну суму 52660,00 грн. без ПДВ, в підтвердження виконання якого надано акт виконаних робіт від 21.07.2009 року.

Предметом вказаних договорів (на виконання дослідження) виступає результат робіт, пов'язаний з виконанням досліджень ринку збуту щебеня.

Специфіка робіт (виконання послуг по науково-маркетинговому дослідженню ринку збуту щебеня) вимагає максимально можливого фіксування результату, якого прагне досягти замовник за допомогою робіт, що будуть проведені виконавцем. Залежно від конкретного виду робіт до врегулювання відносин за цим договором може застосовуватися відповідне законодавство.

Згідно ст.9 Закону України "Про систему оподаткування" (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), платники податків і зборів (обов'язкових платежів) зобов'язані:

1) вести бухгалтерський облік, складати звітність про фінансово-господарську діяльність і забезпечувати її зберігання у терміни, встановлені законами;

2) подавати до державних податкових органів та інших державних органів відповідно до законів декларації, бухгалтерську звітність та інші документи і відомості, пов'язані з обчисленням і сплатою податків і зборів (обов'язкових платежів);

3) сплачувати належні суми податків і зборів (обов'язкових платежів) у встановлені законами терміни;

4) допускати посадових осіб державних податкових органів до обстеження приміщень, що використовуються для одержання доходів чи пов'язані з утриманням об'єктів оподаткування, а також для перевірок з питань обчислення і сплати податків і зборів (обов'язкових платежів).

Керівники і відповідні посадові особи юридичних осіб та фізичні особи під час перевірки, що проводиться державними податковими органами, зобов'язані давати пояснення з питань оподаткування у випадках, передбачених законами, виконувати вимоги державних податкових органів щодо усунення виявлених порушень законів про оподаткування і підписати акт про проведення перевірки.

Проте, всупереч вказаній нормі права TOB "Граніт" під час проведення перевірки та прийняття оскаржуваних податкових повідомлень рішень для державної податкової інспекції звіти маркетингових досліджень не надав.

Крім цього, TOB "Призма-13" ЛТД яка є засновником TOB "Граніт", а у звітах відсутні відомості про те, хто саме з маркетологів TOB "Призма13" ЛТД, СТОВ "Хлібороб" та ПП ОСОБА_9 надавав маркетингові послуги, крім того маркетингові послуги є дороговартісними послугами, відповідно, їх повинні виконувати кваліфіковані спеціалісти. Але у справі відсутні відомості хто із спеціалістів перелічених підприємств, підприємців виконував маркетингові послуги.

Слід відмітити, що зазначені звіти маркетингових послуг не підписані, не завірені, без печаток, штампів тощо.

Як вже зазначалось, у актах виконаних робіт відсутня також інформація про фактично понесені витрати на виконання послуг.

Під час здійснення перевірки TOB "Граніт" не надано доказів щодо відношення науково-маркетингових послуг до підготовки, організації, ведення виробництва, продажу продукції. Відсутні протоколи здачі результатів робіт (які б містили перелік наданих послуг та їх вартість), платіжні документи, операції з придбання цих послуг не відображені у книзі придбання товарів та бухгалтерському обліку.

В той час, як частинами другою та третьою ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, що фіксують факт здійснення господарської операції. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю й упорядкування оброблених даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні і зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати обов'язкові реквізити: назва документа; дату і місце складання; назва підприємства, від імені якого складається документ; зміст і обсяг господарської операції; одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що мають можливість ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Представлені TOB "Граніт" звіти маркетингових досліджень не містять даних які роботи маркетингового характеру та в якому обсязі вони виконані.

Разом з цим, слід відмітити, що у представлених TOB "Граніт" звітах наявний лише набір різної інформації, зокрема по будівництву, що ніяк не стосується виконаних робіт, їх обсягу.

Отже, TOB "Призма13" ЛТД, СТОВ "Хлібороб" та ПП ОСОБА_9 у звітах маркетингових послуг, виконані роботи не вказані взагалі, не зазначено який досягнуто сторонами результат. В актах виконаних робіт відсутні дані про те, які саме маркетингові послуги надавались, та вартість цих послуг, лише інформація про технологію виробництва щебеня переписаного із підручника і реклама компаній, що виготовляє спеціальне устаткування для будівництва та кілька інтерв'ю виписаних з преси.

В свою чергу, факт безпосереднього зв'язку витрат з господарською діяльністю платника податків може бути встановлений з врахуванням якісних характеристик послуг, які б однозначно свідчили про призначення наданих послуг для використання в господарській діяльності платника податків, відповідали б змісту цієї діяльності. Задовольняючи позов, суд першої інстанції, виходив із встановленого в судовому процесі факту укладення договорів щодо надання маркетингових послуг, підписання актів здачі-прийому робіт (послуг) за названими договорами, згідно яких виконавці надали позивачеві послуги з проведення маркетингових досліджень за напрямками, що цікавлять позивача, а саме: можливості та перспективи ведення комерційних операцій; визначення діючих та потенційних контрагентів; попит на продукцію, перспективи його розвитку; відомості про потенційних споживачів.

Відповідно до змісту зазначених актів вони слугували підставою для прийняття позивачем рішення про оплату наданих послуг з відповідним віднесенням нарахованих до виплати грошових коштів до валових витрат підприємства. За своєю суттю маркетинг для підприємства - це система організації його праці, за якою виробничі рішення приймаються спеціальним вивченням вимог ринку, прогнозуванням та управлінням їх. У систему маркетингу входить вивчення кон'юктури та динаміки платоспроможного попиту на продукцію, що виробляється (збувається) підприємством; аналіз зміни цін на продукцію та її замінники; прогнозування доходів потенційних споживачів і їх потреб у певному товарі; використання реклами як основного способу нецінової боротьби з конкуруючими фірмами, стимулювання збуту продукції; планування товарного асортименту з урахуванням соціально-психологічних настанов різних груп споживачів; спеціальна організація обслуговування споживачів, яка передбачає максимальне наближення товару до потенційного споживача.

Будь-які докази одержання за вказаним договором і актами здачі - прийняття способів чи методів позиціювання товарів, вивчення сегментації ринку тощо позивачем не надані ні під час перевірки, ані в судовому процесі.

З наявних в справі актів здачі-прийняття результатів досліджень не вбачається, які роботи маркетингового характеру та в якому обсязі були виконані. Види наданих згідно актів прийому-здачі послуг носять загальний характер і фактично відтворюють умови договору про надання маркетингових послуг стосовно зобов'язань виконавця за цим договором.

Відсутність інформації щодо видів, змісту та обсягу спірних маркетингових послуг виключає можливість зробити оцінку щодо відповідності зазначеної позивачем вартості цих послуг рівню звичайної ціни.

Щодо донарахування плати за користування надрами колегія суддів зазначає таке.

Як свідчать матеріали перевірки TOB "Граніт" занижено плату за користування надрами в сумі 455118,88 грн., в тому числі за 4 квартал 2008 року в сумі 153160 грн. 80 коп., за 1 квартал 2009 року в сумі 67250 грн. 34 коп., за 2 квартал 2009 року в сумі 62457 грн. 88 коп., за 3 квартал 2009 року в сумі 122075 грн. 42 коп., за 4 квартал 2009 року в сумі 50174 грн. 44 коп., в порушення вимог підпункту 19 розділу 2 додатку 1 Закону України №107 "Про Державний бюджет України на 2008 рік", п.2,3,4,14 Порядку справляння платежів за користування надрами для видобування корисних копалин, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26.03.2008 року №264.

Згідно статті 19 Кодексу України про надра визначено, що надра надаються у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр. Право на користування надрами засвідчується актом про надання гірського відводу.

Згідно статті 17 Кодексу України про надра та Положення про порядок надання гірничих відводів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.99 року №59 гірничі відводи надаються лише за наявності затвердженого в установленому порядку проекту розробки родовища корисних копалин або будівництва гірничодобувного об'єкта, а також виконання державної експертизи запасів. При цьому, вказані проекти родовища повинні бути узгодженим із визначеним при державній експертизі запасів корисних копалин кондиціями на мінеральну сировину.

Спеціальний дозвіл на користування надрами виданий товариству з обмеженою відповідальністю "Граніт" Міністерством охорони навколишнього природного середовища України 31 грудня 2004 року за №3638 на експлуатацію родовища Миропільського, розташованого 3 км на північний схід від смт. Миропіль, площа об'єкту, території 26,3 га. Мета надрокористування - видобування гранітогнейсу в якості сировини для виробництва будівельного щебеню та бутового каменю.

Відповідно до Протоколу засідання Української територіальної комісії по запасах корисних копалин Міністерства геології Української СРСР від 26.11.1991р. №5168 запаси гранітогнейсів Миропільського родовища оцінено, як сировина для виробництва щебеня із природного каменю для будівельних робіт ГОСТ 8267-82 та каменю бутового по ГОСТу 26193-84, ОСТ 21-73-87 "Камінь бутовий".

Відповідно до Інструкції класифікація запасів і ресурсів корисних копалин державного фонду надр затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 5 травня 1997 року №432 товарна продукція гірничодобувного підприємства - мінеральна сировина, видобута гірничодобувним підприємством і відповідає установленим стандартам; в свою чергу мінеральна сировина - корисна копалина, видобута і перероблена на товарну продукцію гірничого виробництва.

Згідно Інструкції із застосування Класифікації запасів і ресурсів корисних копалин державного фонду надрородовищ будівельного й облицювального каменю затвердженого наказом Державної комісії України по запасах корисних копалин при Міністерстві екології та природних ресурсів України від 16 грудня 2002 року №199 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України від ЗО січня 2003 року № 78/7399 товарна продукція гірничого виробництва - продукція, яка вироблена на гірничому підприємстві відповідно до установлених стандартів та технічних вимог споживачів і підготовлена до реалізації.

Згідно з пунктом 3 Порядку справляння платежів за користування надрами для видобування корисних копалин, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26.03.2008 року №264 об'єктом справляння платежів за користування надрами є обсяг (кількість) погашених або видобутих корисних копалин, який визначається платником відповідно до інструкції, затвердженої Міністерством природи.

Згідно п.4 Порядку справляння платежів за користування надрами для видобування корисних копалин, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26.03.2008 року №264 вартість видобутих у звітному (податковому) періоді корисних копалин (готової продукції) обчислюється платником для кожної ділянки надр на базових умовах поставки (склад готової продукції гірничодобувного підприємства).

Згідно інструкції № 207/472/51/157 від 30 грудня 1997 року "Про порядок обчислення і справляння плати за користування надрами для видобування корисних копалин" обсяги погашених балансових і позабалансових запасів корисних копалин та обсяги видобутку корисних копалин визначаються за даними державної статистичної звітності та геолого-маркшейдерською документацією. Відповідними формами державної статистичної звітності є "Звітний баланс запасів корисних копалин" форма 5-ГР (металеві, неметалеві корисні копалини, вугілля). Слід вказати, що за даними статистичної звітності (форма 5-ГР) "Звітний баланс корисних копалин" TOB "Граніт" за 2008 - 2009 роки відображено вихід готової продукції - щебеню фракціями 5 х 10, 10 х 20, 20 х 40.

Слід зазначити, що підприємством на складі готової продукції обліковувався виключно щебінь, що свідчить про те що саме він і є товарною продукцією даного підприємства, що була вироблена та підготовлена для реалізації.

Отже, оскільки фактичною продукцією TOB "Граніт" є щебінь, який і визначає промислове значення родовища, плата за користування надрами повинна справлятися виходячи з вартості даної товарної продукції.

Крім цього, слід зазначити, що згідно п.8 Порядку справляння платежів за користування надрами для видобування корисних копалин, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26.03.2008 року №264 у разі обчислення вартості корисних копалин за розрахунковою вартістю до витрат платника включаються матеріальні витрати, що належать до валових витрат згідно зі ст.5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств".

Позивачем до складу валових витрат при розрахунку податку на прибуток віднесено всі матеріальні витрати, пов'язані з виробництвом товарної (готової) продукції. Внаслідок чого за перевіряємий період платником задекларовано збитки у сумі 8721,5 тис. грн. Проте, при розрахунку плати за користування надрами платником було враховано зазначені витрати лише частково, що призвело до її значного заниження.

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Зі змісту ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні постанови судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглянув справу.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_6 МДПІ підлягає задоволенню, а постанова Житомирського окружного адміністративного суду від 14.02.2011 року у справі №2а-8398/10/0670 скасуванню, з прийняттям нового судового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 міжрайонної державної податкової інспекції задовольнити.

Постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2011 року у справі № 2а-8398/10/0670 скасувати.

У позові відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Г.І. Майор

судді: В.В. Євпак

ОСОБА_1

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю "Граніт" вул.Леніна, 89, смт.Миропіль, Романівський район, Житомирська область, 13033

3- відповідачу ОСОБА_6 міжрайонна державна податкова інспекція вул.Першотравнева,17, м.Баранівка, Баранівський район, Житомирська область,12700