Справа № 826/23150/15
Суддя: Кобилянський К.М.
Дата ухвалення: 2015-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Кобилянський К.М., ознайомившись з позовною заявою і доданими до неї матеріалами

за позовом

Громадської організації "Інститут душевної релігії"

до

Міністерства культури України

про

визнання протиправними дій, зобов’язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Громадська організація "Інститут душевної релігії" (далі – позивач) звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Міністерства культури України (далі – відповідач), в якій просить суд:

- визнати протиправними такі дії Міністерства культури України: надання неповної інформації на запити на інформацію Громадської організації «Інститут душевної релігії» від 08.08.2015 р. вих. № 442 та від 29.08.2015 р. вих. № 600;

- зобов'язати Міністерство культури України вчинити певні дії, а саме: надати достовірну, точну та повну інформацію на запити на інформацію Громадської організації «Інститут душевної релігії» від 08.08.2015 р. вих. № 442 та від 29.08.2015 р. вих. № 600, зокрема, надати Громадській організації «Інститут душевної релігії» публічну інформацію про:

- те, якими нормативно-правовими актами (законами, підзаконними актами, в т.ч. центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері релігії) врегульовано підстави і порядок витребування висновків місцевої державної адміністрації, виконавчого органу сільської, селищної, міської ради, а також спеціалістів при реєстрації Міністерством культури України статутів релігійних центрів;

- те, яким нормативно-правовим актом передбачена підстава для витребування висновку місцевої державної адміністрації, виконавчого органу сільської, селищної, міської ради, а також спеціалістів, вказана у останньому абзаці листа Міністерства культури України від 19.08.2015 р. вих. № 488/18/55-15: «процедура є необхідною в тому випадку, коли представники релігійної організації, що реєструється вперше, не можуть визначити конфесійну приналежність релігійної організації (відповідно до переліку релігійних організацій, статути яких зареєстровані в Україні), а культові практики й позакультова діяльність релігійної організації потребує додаткового вивчення фахівцями з релігієзнавства»;

- те, які питання ставляться до місцевої державної адміністрації, виконавчого органу сільської, селищної, міської ради, а також спеціалістів при витребуванні висновку, передбаченого ч. 4 ст. 14 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації»;

- про перелік конфесійних приналежностей релігійних організацій, при реєстрації статутів яких не застосовується процедура, передбачена ч. 4 ст. 14 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації».

Відповідно до статті 104 Кодексу адміністративного судочинства України звернення до адміністративного суду відбувається шляхом подання позовної заяви, яка має бути оформлена згідно статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ознайомившись з позовною заявою позивача, суд встановив, що вона не відповідає вимогам статі 106 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 3 статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

На підтвердження сплати судового збору у розмірі 487,20 грн. позивач надав квитанцію від 06.10.2015.

Проте, відповідності до положень статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до адміністративного суду позовної заяви немайнового характеру, який подано суб'єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою - підприємцем становить 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Абзацом другим частини 3 статті 6 Закону України «Про судовий збір» встановлено, у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» з 1 січня 2015 року установлено мінімальну заробітну плату в розмірі 1218 гривень.

Як вбачається з даної позовної заяви, позивачем заявлено дві вимоги немайнового характеру.

Таким чином, при зверненні до суду позивач мав сплати судовий збір за кожну позовну вимогу немайнового характеру окремо у розмірі, встановленому Законом України «Про судовий збір» в редакції, що діяла на дату звернення до суду.

Крім того, статтею 9 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

На виконання даних приписів, судом здійснено перевірку зарахування судового збору у розмірі 487,20 грн. сплаченого позивачем до спеціального фонду, за наслідком чого встановлено відсутність у програмі «Діловодства спеціалізованого суду» відомостей від органів Державної казначейської служби про зарахування вказаних коштів до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Перелічені недоліки повинні бути усунені позивачем у 3-денний строк з дня набрання законної сили ухвалою про залишення позовної заяви без руху шляхом подання через канцелярію суду (або надіслання поштою) з посиланням на реквізити даної ухвали оригіналу документу про сплату судового збору за позовні вимоги немайнового характеру в повному обсязі за кожну немайнову вимогу окремо з врахуванням позовних вимог, заявлених в порядку усунення недоліків разом з довідкою органів Державної судової адміністрації України про зарахування сплаченого судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Зазначені документи подати до суду з врахуванням положень частини третьої статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтею 108 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Залишити позовну заяву Громадської організації «Інститут душевної релігії» без руху.

2. Встановити позивачу 3-денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня набрання законної сили ухвалою про залишення позовної заяви без руху.

3. Попередити позивача про те, що у випадку недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, позовна заява буде повернута позивачу.

4. Копію даної ухвали надіслати особі, що звернулась із позовною заявою.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, передбаченим статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції, за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.М. Кобилянський