Справа № 2А/1711/192/11
Суддя: Майор Г.І.
Дата ухвалення: 2011-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

іменем України

"31" травня 2011 р. Справа № 2А/1711/192/11

номер рядка статистичного звіту 10.3.1

Колегія суддів Житомирського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Майора Г.І.

суддів: Євпак В.В.

ОСОБА_1,

розглянувши в порядку письмового провадження за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовську Рівненської області на постанову Кузнецовського міського суду Рівненської області від "07" лютого 2011 р. справу № 2А/1711/192/11 за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовську Рівненської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинення певних дій ,

ВСТАНОВИЛА:

19 січня 2011 року ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулися до Кузнецовського міського суду Рівненської області з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовську Рівненської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Кузнецовського районного суду Рівненської області від 07 лютого 2011 року:

Позовні вимоги позивача ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з Управління Пенсійного фонду України в місті Кузнецовську на користь позивача ОСОБА_2 1292 гривні 10 копійок.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в місті Кузнецовську проводити нарахування та виплату позивачу ОСОБА_2 щомісячного підвищення пенсії відповідно до ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" у розмірі 30 процентів мінімальної пенсії за віком, визначеного згідно із ч.1 ст.28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого законом, починаючи з 1 січня 2011 року.

У задоволенні решти позовних вимог позивача ОСОБА_2 відмовлено.

Позовні вимоги позивача ОСОБА_3 задоволено частково. Стягнуто з Управління Пенсійного фонду України в місті Кузнецовську на користь позивача ОСОБА_3 1292 гривні 10 копійок.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в місті Кузнецовську проводити нарахування та виплату позивачу ОСОБА_3 щомісячного підвищення пенсії відповідно до ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" у розмірі 30 процентів мінімальної пенсії за віком, визначеного згідно із ч.1 ст.28 Закон України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого законом, починаючи з 1 січня 2011 року.

У задоволенні решти позовних вимог позивача ОСОБА_3 відмовлено.

Позовні вимоги позивача ОСОБА_4 задоволено частково. Стягнуто з Управління Пенсійного фонду України в місті Кузнецовську на користь позивача ОСОБА_4 1292 гривні 10 копійок.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в місті Кузнецовську проводити нарахування та виплату позивачу ОСОБА_4 щомісячного підвищення пенсії відповідно до ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" у розмірі 30 процентів мінімальної пенсії за віком, визначеного згідно із ч.1 ст.28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого законом, починаючи з 1 січня 2011 року.

У задоволенні решти позовних вимог позивача ОСОБА_4 відмовлено.

Не погоджуючись прийнятим рішенням, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову. В апеляційній скарзі відповідач посилається на незаконність, необєктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з такого.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 мають статус дитини війни.

Таким чином ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 є особами, що належать до соціальної категорії громадян "діти війни" в розумінні статті 1 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", а відтак, на них повністю розповсюджуються всі пільги та соціальні гарантії, передбачені зазначеним вище Законом України.

Згідно статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" особам, що належать до соціальної категорії громадян "діти війни", з 01.01.2006 року відповідач повинен був нараховувати та виплачувати щомісячне підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Розмір мінімальної пенсії за віком визначений статтею 28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року №1058, згідно якої мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму, встановленому для осіб, що втратили працездатність.

Розмір прожиткового мінімуму для осіб щорічно встановлюється Законом України "Про Державний бюджет України" на відповідний рік.

На момент звернення позивача до суду, нарахування доплати до його пенсії в розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком, відповідно до положень статті 6 вищезазначеного Закону відповідачем не здійснено, у звязку з чим він звернувся до суду за захистом своїх прав.

Всупереч статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" позивачу щомісячне підвищення до пенсії виплачувалась відповідно до пункту 8 Постанови Кабінету Міністрів України "Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян" від 28.05.2008 року №530, якою встановлено, що дітям війни до пенсії або щомісячного довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення проводиться у твердих розмірах.

З огляду на загальні засади пріоритетності законів над підзаконними актами, Закону України "Про соціальний захист дітей війни" має вищу юридичну силу в порівнянні з Постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року №530. Отже, відповідач неправомірно виплачував щомісячне підвищення до пенсії в меншому розмірі ніж це передбачено статтею 6 зазначеного Закону.

Крім того, відповідно до частини 4 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

З матеріалів справи вбачається, що 19.01.2011 року ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулися до суду першої інстанції з адміністративним позовом, в якому просили стягнути з Управління Пенсійного фонду України в місті Кузнецовську Рівненської області за період з 01.07.2010 року по 31.12.2010 року соціальну допомогу у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, що складає 1359 грн. і продовжувати виплачувати допомогу на майбутнє. При цьому, із заявою про поновлення строку вони не зверталися і судом це питання не вирішувалося.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції, стягнув з відповідача на користь позивачів конкретно визначену суму недоотриманої ним доплати до заробітної плати за вказаний ним період.

При цьому, вирішуючи спір в цій частині, суд вийшов за межі компетенції, встановленої Кодексом адміністративного судочинства України.

Тому рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення в цій частині про відмову у задоволенні позову.

При прийнятті нового судового рішення, суд апеляційної інстанції враховує, що згідно ч.2 ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Проте, приймаючи рішення про задоволення позову ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, суд першої інстанції залишив поза увагою положення ч.2 ст.99 та ст.100 КАС України.

Щодо зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в місті Кузнецовську проводити нарахування та виплату позивачам ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 щомісячного підвищення пенсії відповідно до ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" у розмірі 30 процентів мінімальної пенсії за віком, визначеного згідно із ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого законом, починаючи з 1 січня 2011 року слід зазначити таке.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Статтею 6 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

З матеріалів справи не вбачається, що відповідачем будуть порушені права на отримання допомоги у встановленому законом розмірі в майбутньому, а оскільки закон не містить поняття та механізмів превентивної охорони прав, свобод та інтересів особи в даному випадку, тому не допускається прийняття рішення щодо захисту прав та інтересів від будь-яких посягань на майбутнє, тобто суд розглядає справу про порушення права.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, зокрема, скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Згідно частини 1 статті 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Таким чином, постанова Кузнецовського міського суду Житомирської області від 07 лютого 2011 року підлягає скасуванню в частині стягнення конкретних сум заборгованості по соціальній допомозі з Управління Пенсійного фонду України в місті Кузнецовську за період з 19.07.2010 року по 31.12..2010 року на користь ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 з прийняттям в цій частині нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Позовні вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в частині стягнення конкретних сум по соціальній допомозі з Управління Пенсійного фонду України в місті Кузнецовську на користь позивачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 за період з 01.07.2010 року по 18.07.2010 року підлягають залишенню без розгляду.Таким чином, позовні вимоги позивачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 підлягають частковому задоволенню, шляхом зобов'язання відповідача провести нарахування та виплату ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 соціальної допомоги як "дітям війни" в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період з 19.07.2010 року по 31.12.2010 року.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 202, 207, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в місті Кузнецовську Рівненської області задовольнити частково.

Постанову Кузнецовського міського суду Рівненської області від 07 лютого 2011 року у справі №2-а-192/11 скасувати.

Резолютивну частину постанови викласти у такій редакції:

"Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в місті Кузнецовську провести нарахування та виплату позивачу ОСОБА_2 щомісячного підвищення до пенсії, відповідно до ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" у розмірі 30 процентів мінімальної пенсії за віком, визначеного згідно із ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого законом, за період з 19.07.2010 року по 31.12.2010, з урахуванням проведених виплат.

У задоволенні решти позовних вимог позивача ОСОБА_2 відмовити.

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити частково.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в місті Кузнецовську провести нарахування та виплату позивачу ОСОБА_3 щомісячного підвищення пенсії відповідно до ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" у розмірі 30 процентів мінімальної пенсії за віком, визначеного згідно із ч.1 ст.28 Закон України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого законом, за період з 19.07.2010 року по 31.12.2010, з урахуванням проведених виплат.

У задоволенні решти позовних вимог позивача ОСОБА_3 відмовити.

Позовні вимоги ОСОБА_4 задовольнити частково.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в місті Кузнецовську проводити нарахування та виплату позивачу ОСОБА_4 щомісячного підвищення пенсії відповідно до ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" у розмірі 30 процентів мінімальної пенсії за віком, визначеного згідно із ч.1 ст.28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого законом, за період з 19.07.2010 року по 31.12.2010, з урахуванням проведених виплат.

У задоволенні решти позовних вимог позивача ОСОБА_4 відмовити

Позовні вимоги ОСОБА_2,ОСОБА_3,ОСОБА_4 за період з01.07.2010 року по 18.07.2010 року залишити без розгляду.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Г.І. Майор

судді: В.В. Євпак

ОСОБА_1

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_2 АДРЕСА_1, 34400

3- відповідачу УПФ України в м.Кузнецовську Рівненської області м-н Будівельників, 2, м.Кузнецовськ, Рівненська область, 34400

4- позивачу ОСОБА_3 АДРЕСА_2, 34400

5 - позивачу ОСОБА_4 АДРЕСА_3, 34400