Справа № 826/12630/13-а
Суддя: Лосєв А.М.
Дата ухвалення: 2015-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" жовтня 2015 р. м. Київ К/800/66379/13

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Лосєва А.М.,

Бившевої Л.І.,

Шипуліної Т.М.,

за участю секретаря Титенко М.П.

представників сторін:

позивача Дробоног О.В.

відповідача 1 не з'явився

відповідача 2 не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні

касаційну скаргуЖитомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області
на постановуОкружного адміністративного суду міста Києва від 30 серпня 2013 року
та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 26 листопада 2013 року
у справі№826/12630/13-а
за позовомПублічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк»
доДержавної податкової інспекції у м. Житомирі Управління державного казначейства у м. Житомирі Головного управління державного казначейства України у Житомирській області
простягнення суми надміру сплаченого податку на прибуток підприємств у розмірі 797757,00 грн.,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2013 року Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (далі по тексту - позивач, ПАТ «Промінвестбанк») звернулось до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Житомирі, правонаступником якої є Житомирська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Житомирській області (далі по тексту - відповідач, Житомирська ОДПІ), в якому просило стягнути з відповідного рахунку бюджету суму надміру сплаченого податку на прибуток підприємств у розмірі 797757,00 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 серпня 2013 року, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 26 листопада 2013 року, адміністративний позов задоволено.

Вважаючи рішення судів першої та апеляційної інстанцій такими, що прийняті з порушенням норм матеріального та процесуального права, відповідач 1 звернувся до Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 серпня 2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 26 листопада 2013 року і прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Позивач надав письмові заперечення на касаційну скаргу, в яких у її задоволенні просив відмовити.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ПАТ «Промінвестбанк» у 2008 році сплачувало консолідований податок на прибуток підприємств за свої відокремлені структурні підрозділи, в тому числі за філію «Відділення ПАТ Промінвестбанк в м. Житомир». З метою оптимізації роботи філіальної мережі банку була припинена діяльність філії «Відділення ПАТ Промінвестбанк в м. Житомир», яка у 2008 році перебувала на обліку в ДПІ у м. Житомирі.

Згідно з розрахунками податкових зобов'язань щодо сплати консолідованого податку на прибуток підприємства позивачем по філії «Відділення ПАТ Промінвестбанк в м. Житомир» було розраховано до сплати у 2008 році податок на прибуток у розмірах: за перший квартал 2008 року - 442932,00 грн., за півріччя 2008 року - 329425,00 грн., за три квартали 2008 року - 284722,00 грн., за 11 місяців 2008 року - «-153415,00» грн., за 2008 рік - «- 653650,00» грн.

Філією «Відділення ПАТ Промінвестбанк в м. Житомир» було перераховано в бюджет за звітні періоди 2008 року податок на прибуток на загальну суму 835170,00 грн., у тому числи за перший квартал 2008 року у розмірі 100000,00 грн. (платіжне доручення від 28.03.2008 року №1) та у розмірі 342932,00 грн.(платіжне доручення від 19.05.2008 року №01); за другий квартал 2008 року у розмірі 100000,00 грн. (платіжне доручення від 27.06.2008 року №1), у розмірі 150000,00 грн. (платіжне доручення від 29.07.2008 року №01), та у розмірі 79425,00 грн. (платіжне доручення від 18.08.2008 року №01); за третій квартал 2008 року у розмірі 284722,00 грн. (платіжне доручення від 13.11.2008 року №02).

ДПІ у м. Житомирі і філія «Відділення ПАТ Промінвестбанк в м. Житомир» звірили розрахунки платника з бюджетом за період з 01.01.2010 року по 31.12.2010 року, про що склали акт від 31.12.2010 року, згідно якого по філії «Відділення ПАТ Промінвестбанк в м. Житомир» рахувалося від'ємне сальдо з податку на прибуток банківських установ станом на 01.01.2010 у сумі 835170,00 грн.; станом на 31.12.2010 у сумі 835170,00 грн.

У зв'язку зі сплатою позивачем визначеного контролюючим органом податковим повідомленням - рішенням від 30.07.2012 року №000033223 адміністративного штрафу у розмірі 37413,00 грн., від'ємне сальдо складало 797757,00 грн.

Також, як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, філією «Відділення ПАТ Промінвестбанк в м. Житомир» та ПАТ «Промінвестбанк»» на адресу Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції та ДПІ у м. Житомирі листами від 18 грудня 2008 року №04/2-22/1-1642, від 04 червня 2010 року №04-1-1645, від 27 квітня 2011 року №10465/10, від 12 липня 2011 року №04-1/2237, від 15 березня 2012 року №129-08-01-6/04-7, від 27 серпня 2012 року №04-8/63-1143, від 25 вересня 2012 року №537-08-01-3/04-10 направлялися звернення щодо повернення надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на прибуток.

При цьому, судом першої інстанції встановлено, що рішення про відмову позивачу в поверненні сум надміру сплаченого податку податковий орган не приймав, висновку про повернення позивачу сум надміру сплаченого податку на прибуток до органу державного казначейства не передавав.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що контролюючий орган у сфері податків за наявності факту надміру сплаченого податку та за наявності заяви такого платника податку повинен підготувати висновок та передати його до органів Державної казначейської служби, а органи Державного казначейства України зобов'язані здійснити повернення надміру сплачених сум грошових зобов'язань. При цьому, у разі подання платником податків до органу державної податкової служби, у якому він зареєстрований як платник податку, заяви про повернення помилково та/або надміру сплачених податків, зборів (обов'язкових платежів) у випадках та порядку, передбачених податковими законами, та ненадання органом стягнення до органу Державного казначейства України відповідного подання та, відповідно, неповернення органом Державного казначейства України таких коштів, право платника податку фактично порушується внаслідок неодержання коштів з бюджету.

З відповідними висновками погодився і суд апеляційної інстанції.

Переглянувши рішення суду першої та апеляційної інстанції у межах касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального і процесуального права, Вищий адміністративний суд України дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення касаційної скарги, з огляду на наступне.

На час виникнення спірних правовідносин порядок повернення надміру внесених до бюджету сум податку на прибуток регулювався Законом України «Про оподаткування прибутку підприємств» від 28 грудня 1994 року №334/94-ВР з наступними змінами та доповненнями (далі по тексту - Закон України №334/94-ВР), а також Законом України «Про порядок погашення податкових зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» від 21 грудня 2000 року №2181-ІІІ з наступними змінами та доповненнями (далі по тексту - Закон України №2181-ІІІ).

Відповідно до пункту 21.3 статті 21 Закону України №334/94-ВР сума податкових платежів, що надміру надійшла до бюджету в результаті неправильного нарахування або порушення платником податку встановленого порядку сплати податку, підлягає поверненню з відповідного бюджету протягом десяти робочих днів з моменту отримання податковим органом відповідної заяви платника податку або зарахуванню на зменшення платежів до цього бюджету майбутніх періодів, за вибором платника податку, в разі якщо не минув строк позовної давності, встановлений законодавством.

Згідно з підпунктом 15.3.1 пункту 15.3 статті 15 Закону України №2181-ІІІ заяви на повернення надміру сплачених податків, зборів (обов'язкових платежів) або на їх відшкодування у випадках, передбачених податковими законами, можуть бути подані не пізніше 1095 дня, наступного за днем здійснення такої переплати або отримання права на таке відшкодування.

Аналогічна за змістом норма міститься й у статті 43 Податкового кодексу України (який набрав чинності на час подання філією Товариства частини заяв про повернення надміру сплаченого податку), за змістом якої помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу (пункт 43.1).

Згідно з пунктами 43.3, 43.4 цієї ж статті Кодексу обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються органом державної податкової служби на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми. Платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку.

З наведених законодавчих положень вбачається, що строк подання заяви платника на повернення надміру сплаченого податку становить 1095 днів з моменту виникнення переплати. Оскільки у справі, що переглядається, виникнення надміру сплаченої суми відбулося за наслідками подання платником податкової звітності з податку на прибуток за 2008 рік (річного розрахунку податкових зобов'язань щодо сплати консолідованого податку на прибуток від 04 лютого 2009 року), то суди цілком об'єктивно погодилися із своєчасністю подання платником заяв від 04 червня 2010 року №04-1-1645, від 27 квітня 2011 року №10465/10, від 12 липня 2011 року №04-1/2237, від 15 березня 2012 року №129-08-01-6/04-7, від 27 серпня 2012 року №04-8/63-1143, від 25 вересня 2012 року №537-08-01-3/04-10.

У той же час за правилами пункту 43.5 статті 43 Податкового кодексу України контролюючий орган не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові Державного казначейства України.

На підставі отриманого висновку орган Державного казначейства України протягом п'яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків у порядку, встановленому Державним казначейством України.

Частиною другою статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З огляду на установлений пунктом 43.5 статті 43 Податкового кодексу України строк для повернення платникові з бюджету надміру сплачених грошових коштів порушення права позивача відбулося після спливу 10-денного строку з дня подання відповідної заяви до контролюючого органу.

А відтак, звернення позивача до адміністративного суду з позовом про стягнення надміру сплаченого податку лише у серпні 2013 року є несвоєчасно вчиненою процесуальною дією.

Згідно з частиною 1 статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Таким чином, у розглядуваному випадку процесуальним наслідком пропуску позивачем строку при зверненні з цим позовом є залишення позову без розгляду.

Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

В силу приписів пункту 9 частини 1 статті 155 Кодексу адміністративного судочинства України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

За таких підстав та з урахуванням того, що ані до позовної заяви, ані під час розгляду справи позивач на виконання покладеного на нього приписами статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України обов'язку щодо надання доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду, не надав таких доказів, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку про пропущення ПАТ «Промінвестбанк» строку звернення до суду, що є підставою для залишення адміністративного позову без розгляду.

Відповідно до статті 228 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі з підстав, встановлених статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Керуючись пунктом 9 частиною 1 статті 155, частиною 3 статті 160, статтями 210, 214, 215, 220, 221, 223, 228, 230, 231, 236, частиною 5 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області задовольнити частково.

2. Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 серпня 2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 26 листопада 2013 року у справі №826/12630/13-а скасувати.

3. Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» до Державної податкової інспекції у м. Житомирі, Управління державного казначейства у м. Житомирі Головного управління державного казначейства України у Житомирській області про стягнення суми надміру сплаченого податку на прибуток підприємств у розмірі 797757,00 грн. залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у порядку та в строки, встановлені статями 236 - 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: А.М. Лосєв

Судді: Л.І. Бившева

Т.М. Шипуліна