Справа № 161/6963/15-а,2-а/161/248/15
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2015-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2015 р. Справа № 876/9382/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Затолочного В.С., Каралюса В.М.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в місті Луцьку на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 серпня 2015 року у адміністративній справі №161/6963/15-а, 2-а/161/248/15 за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в місті Луцьку про визнання незаконним рішення про відмову у призначенні пенсії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 07.05.2015 року звернулась в суд з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в місті Луцьку про визнання незаконним рішення про відмову у призначенні пенсії.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 серпня 2015 року позов задоволено частково. Визнано незаконним рішення Пенсійного фонду України в м. Луцьку Волинської області №17 від 16.04.2015 року про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку призначити та виплатити ОСОБА_1 з 08.04.2015 року пенсію за віком, відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, відповідачем подана апеляційна скарга, вказує на те, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права та невірним встановленням обставин у справі, не доведеністю обставин, що мають значення для справи. Просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволені позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотання від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується наступне. 08.04.2015 року ОСОБА_1 звернулась до УПФ в м. Луцьку із заявою про призначення пенсії згідно п. «б» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Прикінцевих положень Закону України « Про загальнообов'язкове пенсійне страхування».

Рішенням УПФ в м. Луцьку від 16.04.2015 року №17 за результатами розгляду заяви від 08.04.2015 року про призначення пенсії згідно п. «б» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Прикінцевих положень Закону України « Про загальнообов'язкове пенсійне страхування», оскільки документально не підтверджена належність відділу ґрунтово-агрохімічних досліджень до структурного підрозділу, який користується правом на даний вид пенсії.

Листом від 21.04.2015 року за вих. №3824/02-20-188, ОСОБА_1 повідомлено, що рішенням Управління Пенсійного фонду України в місті Луцьку від 16.04.2015р. № 17 відмовлено в призначення пенсії на підставі ст. 55 пункту «б» Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», в зв'язку з відсутністю спеціального стажу роботи, що передбачає право на даний вид пенсії, а саме період роботи з 01.01.1988 року по 31.12.1995 рік (8 р.), з 01.01.1996 року по 05.06.1996 року (5 м. 5 дн.), з 01.01.1997 року по 28.02.1997 рік (2 м.), з 01.01.1998 року по 30.04.1998 рік ( 4 м.), з 01.01.1999 року по 30.04.1999 рік (4 м.), з 01.01.2000 року по 09.04.2000 року (3 м. 9 дн.), з 01.01.2001 року по 10.04.2001 рік (3 м. 10 дн.), з 01.01.2002 року по 03.05.2002 рік (4 м. 3 дн.), з 01.01.2003 року по 31.12.2012 рік (Юр.) - на посаді ґрунтознавця відділу ґрунтово-агрохімічних досліджень Волинської обласної проектно-дослідної станції хімізації сільського господарства, не зараховується до стажу роботи за вислугу років, оскільки у довідці від 07.04.2015 року № 158-04/98, не зазначено на яких роботах, перелічених у п. «б» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та на виконання яких робіт він зайнятий, в якому структурному підрозділі проходила робота, займана посада чи професія, тривалість стажу за вислугу років, а також документально не підтверджено належність відділу ґрунтово-агрохімічних досліджень до структурного підрозділу.

Суд першої інстанції позов задовольнив частково з тих підстав, що у позивача наявний стаж необхідний для призначення пенсії в порядку п. «б» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення»

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Відповідно до п. «б» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають працівники експедицій, партій, загонів, дільниць і бригад, безпосередньо зайняті на польових геологорозвідувальних, пошукових, топографо-геодезичних, геофізичних, гідрографічних, гідрологічних, лісовпорядних і розвідувальних роботах: чоловіки - після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі; жінки - після досягнення 50 років і при загальному стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначеній роботі.

При цьому період роботи безпосередньо в польових умовах протягом півроку або більше півроку зараховується за рік роботи, менше півроку - за фактичною тривалістю, а на сезонних роботах - відповідно до статті 61 цього Закону

Статтею 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характер й тривалості роботи і тривалості перерв. До стажу роботи зараховується також: будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в'язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків; військова служба; навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації.

Відповідно до ст. 48 КЗпП України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Згідно норми ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. В разі відсутності у трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії, затвердженого КМУ від 12.08.1993 року №637).

Згідно з пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12 серпня 1993 року, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Аналізуючи вищевказані положення, колегія суддів вважає, що довідки мають надаватися в разі, коли взагалі відсутні відомості в трудовій книжці про працю громадян у спірний період, що визначає його право на пенсію на пільгових умовах.

Судом встановлено, позивач 24.09.1987 року була прийнята на посаду ґрунтознавця ґрунтово-агрохімічних досліджень у Волинську обласну проектно- розвідувальну станцію хімізації сільського господарства на підставі наказу №29 від 23.09.1987р., 01.12.1991 року отримала кваліфікацію ґрунтознавця другої категорії на підставі наказу № 59к від 23.12.1991 року, 27.04.2000 року призначена на посаду ґрунтознавця II категорії лабораторії моніторингу ґрунтів на підставі наказу № 13-к від 27.04.2000 року, з 03.01.2001 року переведена на посаду ґрунтознавця І категорії лабораторії моніторингу ґрунтів на підставі наказу №02к від 03.10.2003 року, з 01.04.2013 року переведена на посаду фахівця І категорії лабораторії землеустрою, картографування та оцінки земель (а.с.7-9). Вищевказані обставини також підтверджуються довідкою Волинської філії ДУ «Держгрунтохорона» від 07.04.2015 року №158-04/98.

Крім того, із довідки від 07.04.2015 року № 158-04/98, виданої Волинською філією ДУ «Держгрунтохорона» вбачається, що роботи по агрохімічному обслуговуванню господарства області були основною діяльністю станції і входили в внутрішньогосподарський план, відбір ґрунтових зразків з орного і підорного шарів згідно шатного розпису проводив відділ ґрунтово-агрохімічних досліджень, а працівникам зайнятим на роботах в польових умовах виплачувалися польові надбавки.

Як видно із копії трудової книжки, довідки 07.04.2015 року №158-04/98 наказом Міністерства агропромислового комплексу України №339 від 03.11.1999 року Державна обласна проектно-розвідувальна станція хімізації сільського господарства перетворена на Волинський обласний державний проектно-технологічний центр охорони родючості ґрунтів і якості продукції. В подальшому на підставі наказу від 07.07.2011 року вищевказаний центр було перейменовано у Державну установу Волинський обласний державний проектно-технологічний центр охорони родючості ґрунтів і якості продукції. На підставі наказу Мінагрополітики України № 542 від 04.09.2012, наказу «Центрдержродючість» №48 від 11.12.2012 року, ДУ Волинський обласний державний проектно-технологічний центр охорони родючості грунтів і якості продукції було реорганізовано у Волинську філію ДУ «Державний науково-технологічний центр охорони родючості ґрунтів і якості продукції «Центрдержродючість», яке в подальшому на підставі наказу від 15.04.2013 року перейменовано у Волинську філію державної установи «Інститут охорони ґрунтів України».

Таким чином, доводи відповідача на те, що оскільки, документально не підтверджена належність ґрунтово-агрохімічних досліджень до структурного підрозділу, який користується правом на даний вид пенсії, то позивачу відмовлено у перерахунку пенсію за вислугою років, є необґрунтованими.

Водночас, комісія по місцю роботи позивача підтвердила польовий стаж ОСОБА_1, що вбачається із копії протоколу від 02.03.2015 року.

Факт участі у вказаних роботах в судовому засіданні підтвердили свідки ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що у позивача наявний стаж необхідний для призначення пенсії в порядку п. «б» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Приведені в апеляційні скарзі доводи, висновку суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування постанови суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Керуючись статтями 160, 167, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в місті Луцьку - залишити без задоволення, а постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 серпня 2015 року у адміністративній справі №161/6963/15-а, 2-а/161/248/15 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після надіслання її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя З.М. Матковська

Судді В.С. Затолочний

В.М. Каралюс