Справа № 819/2451/15
Суддя: Подлісна І.М.
Дата ухвалення: 2015-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/2451/15

14 вересня 2015 р.м.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі головуючої судді Подлісній І.М. розглянувши у письмовому провадженні у місті Тернополі адміністративну справу за адміністративним позовом Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 18661,47 гривня, суд -

ВСТАНОВИВ:

Тернопільська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Тернопільській області звернулася до суду із адміністративним позовом до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 18661,47 гривня.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з мотивів викладених в позовній заяві, не заперечила щодо розгляду справи в письмовому провадженні без фіксування судового процесу технічними засобами.

Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відповідно до вимог ст.ст. 33,35 КАС України, заперечень проти адміністративного позову не надав, про причини неявки суд не повідомив.

Отже, суд вважає, що вжив усі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача належним чином про розгляд даної адміністративної справи та реалізації ним права судового захисту прав та інтересів.

Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Таким чином, суд вважає, що наявні підстави для розгляду справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, повно і всебічно зясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа підприємець та перебуває на обліку в податковій інспекції і відповідно до ст. 67 Конституції України та ст. 16 Податкового кодексу України відповідач є платником податків та зобов'язаний сплачувати належні суми податків і зборів (обов'язкових платежів) у встановлені законами терміни.

У відповідності до пп. 41.1.1. п.41.1 ст. 41 Податкового кодексу України (далі ПК України), органи державної податкової служби є контролюючими органами щодо податків, які справляються до бюджетів та державних цільових фондів, крім зазначених у підпункті 41.1.2 цього пункту, а також стосовно законодавства, контроль за дотриманням якого покладається на органи державної податкової служби.

Підпунктом 20.1.14 пункту 20.1 статті 20 ПК України визначено, що податкові органи мають право проводити перевірки платників податків (крім Національного банку України) в порядку, встановленому цим Кодексом.

Посадовими особами Тернопільської ОДПІ 29.01.2015 року було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1 за період з 01.01.2013 по 31.12.2013, результати якої оформлено актом №353/19-18-17-02/НОМЕР_1 від 29.01.2015 (а.с.16).

Зокрема перевіркою встановлено порушення п.п. 49.18.5 п. 49.18 ст. 49 та п. 176.1 ст.176 ПК України, а саме неподання декларації про майновий стан і доходи в 2013 р.

За наслідками перевірки, Тернопільською ОДПІ винесено податкове повідомлення рішення форми Р № від 16.03.2015 (а.с. 12), яким фізичній особі підприємцю ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування за штрафними санкціями на суму 17431,23 гривня.

Вказане податкове повідомлення рішення відповідачем станом на день розгляду справи в адміністративному або судовому порядку не оскаржено.

Відповідно до пп. 14.1.39. п.14.1.ст. 14 ПК України грошове зобовязання платника податків це сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобовязання та/або штрафну (фінансову) санкцію, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковим боргом платника податків визнається сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Отже, несплачені у встановлені законодавством строки суми узгодженого грошового зобов'язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в розмірі 17431,23 гривня є податковим боргом ФОП ОСОБА_1 який в добровільному порядку не погашено.

Відповідачем не надано, а судом не здобуто будь-яких доказів, які б спростовували обставини, викладені в позовній заяві, а також про сплату відповідачем на день розгляду справи податкового боргу в розмірі 17431,23 гривня, а тому зазначена сума податкового боргу підлягає стягненню в примусовому порядку.

В зв'язку із не сплатою відповідачем узгодженої суми податкового боргу у встановлені строки, податковим органом було надіслано платнику податків податкову вимогу форми ф №9266-23 від 10.06.2015 року на суму податкового боргу 1570,24 гривень.

Отже, несплачені у встановлені законодавством строки суми узгодженого грошового зобов'язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в розмірі 18661,47 гривня є податковим боргом ФОП ОСОБА_1 який в добровільному порядку не погашено.

Відповідачем не надано, а судом не здобуто будь-яких доказів, які б спростовували обставини, викладені в позовній заяві, а також про сплату відповідачем на день розгляду справи податкового боргу в розмірі 18661,47 гривня , а тому зазначена сума податкового боргу підлягає стягненню в примусовому порядку.

Вказана сума заборгованості підтверджується, дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: податковим повідомленням - рішенням, податковою вимогою та розрахунком податкових зобовязань.

За наведених обставин, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність доказів, повно, всебічно і обєктивно зясувавши обставини справи, дослідивши докази в судовому засіданні, а також враховуючи несплату відповідачем податкового боргу в добровільному порядку суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 94, 158-167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Стягнути з фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, вул. Золотогірська, 3/13, м. Тернопіль) податковий борг в сумі 18661,47 гривня (вісімнадцять тисяч шістсот шістдесят одна гривня 47 копійок) за платежем "податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування" (р/р 0002, код одержувача 37977726, МФО 838012, код бюджетної класифікації НОМЕР_2).

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Подлісна І.М.