Справа № 1407/2-а-112/11
Суддя: Старжинська О. Є.
Дата ухвалення: 2011-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області
Справа 2-А-112/2011
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2011 року Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої - судді Старжинської О.Є., при секретарі Ніколаєнко Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вознесенську позовну заяву ОСОБА_1 до Управління Державної автомобільної інспекції Управління Внутрішніх Справ України в Кіровоградській області про визнання постанови про накладення адміністративного стягнення противоправною.

ВСТАНОВИВ:

16.12.2010 року позивач ОСОБА_1 звернувся в порядку адміністративного судочинства до суду з позовною заявою до Управління Державної автомобільної інспекції Управління Внутрішніх Справ України в Кіровоградській області (далі - відповідач) про визнання постанови від 14.12.2010 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. за правопорушення, передбачене за ст. 122 ч. 2 КУпАП противоправною.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що він 14.12.2010 року на автодорозі Ульянівка-Миколаїв (с. Пушково), керуючи автомобілем НОМЕР_1 рухався в крайній лівій смузі, і у звязку з погіршенням стану здоровя дружини, яка хвора на серцеву недостатність, вирішив перестроїтись для руху по правій смузі з тим, щоб зупинитись на узбіччі. Оскільки по праві смузі дороги рух здійснювали два автомобілі, то він здійснював рух автомобілем по розділювальній лінії дорожньої розмітки протягом 50 метрів.

Посилаючись на протиправність постанови через вчинення цих дій в стані крайньої необхідності, позивач просив позов задовольнити.

В судовому засіданні позивач підтримав в позовні вимоги.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність та заперечення на позов зазначаючи, що доказом вчинення позивачем правопорушення є факт визнання ним під час провадження у справі про адміністративне правопорушення та в позовній заяві обставин вчинення правопорушення, які зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення. Крім того, позивачем інспектору ДАІ не повідомлялися обставини вчинення ним правопорушення в стані крайньої необхідності, а тому таке твердження є спробою уникнення відповідальності.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Згідно ст. 18 ч. 1 п. 1 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії (п. 3 Постанови Пленуму Вищого Адміністративного Суду України № 2 від 06.03.2008 року).

В судовому засіданні встановлено, що відносно позивача посадовою особою відповідача інспектором ВДАІ з ОАТ Вільшанського району Кіровоградської області ОСОБА_2 - на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений КУпАП складений 14.12.2010 року протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122 ч. 2 КУпАП - порушення правил розташування транспортних засобів на дорозі, а саме: 14.12.2010 року о 13-30год. на 33 км автодороги Ульянівка-Миколаїв (с. Пушково) позивач, керуючи автомобілем НОМЕР_2 , рухався одночасно в обох рядах в одному напрямку на відстані близько 300 метрів, чим порушив п. 11.10 Правил дорожнього руху.

Згідно зазначеного протоколу даною посадовою особою на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений КУпАП винесена постанова, якою до позивача застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн.

Зазначена постанова судом перевірялася на предмет дотримання суб'єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме: чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо і порушень цих принципів відповідачем не встановлено.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його скоєнні та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Маючи перед прийняттям постанови протокол про адміністративне правопорушення, в якому позивач ОСОБА_1 не заперечував проти порушення Правил дорожнього руху надавши письмові пояснення «я порушив 50 метрів перестроювання з другого ряду руху в перший ряд», субєкт владних повноважень використовуючи свої повноваження, зібрав доказ, який підтверджує наявність складу правопорушення. Таким доказом є власні пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та ці пояснення позивач виклав в позовній заяві. Виходячи з поняття крайньої необхідності визначеного ст. 18 КУпАП, посилання позивача на погіршення стану здоровя дружини, не є тією обставиною, яка могла бути усунена шляхом скоєння правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

За зазначених обставин справи постанова про адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП є законною та обґрунтованою.

У відповідності до ст. 288 КУпАП встановлено, що постанову в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено в суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_1 в позові до Управління Державної автомобільної інспекції Управління Внутрішніх Справ України в Кіровоградській області про визнання постанови про накладення адміністративного стягнення противоправною.

Постанова суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: О.Є.Старжинська