Справа № 2-а-38/11
Суддя: Майор Г.І.
Дата ухвалення: 2011-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

іменем України

"27" вересня 2011 р. Справа № 2-а-38/11

номер рядка статистичного звіту 10.3.2

Колегія суддів Житомирського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Майора Г.І.

суддів: Бучик А.Ю.

ОСОБА_1,

розглянувши в порядку письмового провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Коростишівському районі Житомирської області на постанову Коростишівського районного суду Житомирської області від "04" лютого 2011 р. у справі № 2-а-38/11 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Коростишівському районі Житомирської області про перерахунок та виплату отриманої державної пенсії в зв'язку з втратою годувальника ,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 15.12.2010 року звернулася до Коростишівського районного суду Житомирської області з адміністративним позовом до ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України в Коростишівському районі Житомирської області про зобов'язання ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у Коростишівському районі провести перерахунок пенсії та компенсації по втраті годувальника на підставі ст. 52, 54 ОСОБА_4 України "Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" .

Постановою Коростишівського районного суду Житомирської області від 04 лютого 2011 року позов задоволено: визнано неправомірними дії ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Коростишівському районі щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії виходячи із розміру 50% пенсії померлого годувальника та щомісячної компенсації по втраті годувальника виходячи із розміру 50% мінімальної пенсії за віком та зобов'язано ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Коростишівському районі провести перерахунок з 15.12.2010 року та виплату ОСОБА_3 пенсії по втраті годувальника в розмірі 50% від розміру пенсії чоловіка ОСОБА_5 на момент смерті 01.10.2006 року та 50% щомісячної компенсації в разі втрати годувальника, з урахуванням розміру прожиткового мінімуму.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати вищевказану постанову та прийняти нову, якою відмовити в позові.

Позивач та відповідач не скористалися своїм правом на участь в судовому засіданні: повноважних представників в засідання суду не направили, про причини неявки суд не повідомили, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

За таких підстав, з врахуванням приписів ч.4 ст.196 КАС України, п.2 ч.1 ст.197 КАС України розгляд апеляційної скарги здійснюється судової колегією за відсутності позивача та представника відповідача, в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 перебуває на обліку в ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у Коростишівському районі та отримує пенсію по втраті годувальника.

За життя ОСОБА_6 був інвалідом 1-ої групи, інвалідність якого пов'язана із наслідками Чорнобильської катастрофи, і отримував відповідну державну та додаткову пенсію на підставі ст..ст.50,54 ОСОБА_4 України "Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". (а.с. 9)

Як вбачається з ч.3 ст.54 ОСОБА_4 України "Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", обчислення і призначення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи із заробітку за межами зони відчуження провадяться на загальних підставах відповідно до ОСОБА_4 України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування "

У відповідності до ст.37 ОСОБА_4 України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається в розмірі на одного непрацездатного члена сім'ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника, на двох непрацездатних членів сім'ї - 100 відсотків пенсії за віком померлого годувальника.

Розмір пенсії по втраті годувальника, який отримує позивач, було приведено у відповідність до ст.28 ОСОБА_4 України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Таким чином, виходячи із змісту вказаних нормативних актів, суд першої інстанції вірно прийшов до висновку, що розмір пенсії по втраті годувальника визначається у відсотковому відношенні до розміру пенсії, яку отримувала конкретна особа - годувальник. З огляду на це, розмір пенсії ОСОБА_3, визначено у відповідності до вимог чинного законодавства.

Як встановлено судом першої інстанції ОСОБА_5 не звертався до органів Пенсійного Фонду України із заявами про перерахунок призначеної йому пенсії та не оскаржував у встановленому порядку дій управління Пенсійного фонду України у Коростишівському районі щодо розміру призначеної йому пенсії, і перерахунок пенсії йому не проводився.

Оскільки з часу смерті ОСОБА_5 виплата пенсії йому припинилась, вимагати її перерахунку в даний час ОСОБА_3 не вправі.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги ОСОБА_3 щодо нарахування та виплати їй пенсії по втраті годувальника на підставі ст.54 ОСОБА_4 України "Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі 10 мінімальних пенсій за віком, є безпідставними і задоволенню не підлягають.

З приводу виплати компенсації по втраті годувальника, передбаченої ст.52 ОСОБА_4 України "Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" судом встановлено наступне.

У відповідності до ст.52 ОСОБА_4 України "Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", щомісячна компенсація в разі втрати годувальника призначається на кожного непрацездатного члена сім'ї, який був на його утриманні, в розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком, незалежно від пенсії, передбаченої законодавством України.

У відповідності до пункту 28 р. ОСОБА_4 України "Про державний бюджет України на 2008 р. та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28.12.2007 р. №107-У1 до ст.ст.51, 52 ОСОБА_4 України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" було внесено зміни.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008р. №10-рп/2008 положення пункту 28 розділу П ОСОБА_4 України "Про державний бюджет України на 2008р. та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28.12.2007р. визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Відповідно до п. 6 резолютивної частини цього рішення, рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень ОСОБА_4 України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", визнаних неконституційними. Вказане рішення набуло чинності з 22.05.2008 року.

Крім того, як вбачається зі ст.71 ОСОБА_4 України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", дія положень цього ОСОБА_4 не може призупинятись іншими законами, крім законів про внесення змін до цього ОСОБА_4.

Таким чином, з 22.05.2008 року відновлено в повному обсязі дію ст.52 ОСОБА_4 України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", яка діяла до внесення змін.

Мінімальний розмір пенсії за віком згідно ст.28 ОСОБА_4 України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Оскільки величина прожиткового мінімуму для кожної вікової та соціальної групи, в т.ч. і для осіб, що втратили працездатність, щорічно визначається ОСОБА_4 України про Державний бюджет, посилання відповідача на відсутність законодавчо визначеного розміру пенсії за віком є безпідставною.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, судом першої інстанції вірно встановлено, що при розрахунку щомісячної компенсації по втраті годувальника на підставі ст.52 цього ж ОСОБА_4, застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановлений законами України на відповідний рік, із якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком, у зв'язку з чим нарахування та виплата щомісячної компенсації позивачу має здійснюватись згідно з положенням вказаного ОСОБА_4.

У відповідності до ч. 3 ст.67 ОСОБА_4 України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 54 цього ОСОБА_4, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4, розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Проте у своїй постанові про зобов'язання відповідача нараховувати та виплачувати щомісячну компенсацію в разі втрати годувальника суд першої інстанції не зазначив кінцеву дату здійснення такого перерахунку. Тим самим зобов'язав відповідача проводити нарахування та виплату позивачу передбачених ОСОБА_4 коштів на майбутнє без обмеження будь-якими строками.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі і на виконання делегованих повноважень.

Захист прав, свобод і інтересів осіб передбачає наявність встановленого судом факту їх порушень, тобто необхідною умовою для прийняття рішення по суті є наявність порушення прав, свобод чи інтересів. Захист порушених прав, свобод та інтересів на майбутнє чинним законодавством не передбачено, а тому задоволення позовних вимог судом першої інстанції в частині зобов'язання відповідача здійснювати нарахування та виплату позивачу пенсії на майбутнє не ґрунтується на чинному законодавстві.

Судове рішення має бути наслідком чинного правового регулювання і не може визначати правовідносини між сторонами на майбутнє. Крім того, можливе внесення зміни до нормативно-правових актів, що регулюють спірні правовідносини. Тому період, по який необхідно зобовязати відповідача здійснити перерахунок пенсії, повинен обмежитись моментом винесення рішення судом першої інстанції (або датою звернення позивача до суду).

З урахуванням викладеного, постанова суду в названій частині підлягає скасуванню, з прийняттям нової - про відновлення порушеного права позивача на отримання щомісячної компенсації в разі втрати годувальника підлягає задоволенню в межах шестимісячного строку звернення до суду, починаючи з 15 червня 2010 р. по 15 грудня 2010 року (дата подачі адміністративного позову).

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову Коростишівського районного суду Житомирської області від 04.02.2011 року в частині відновлення порушеного права ОСОБА_3 з 15.12.2010 року і на майбутнє скасувати, та прийняти нову постанову.

Резолютивну частину постанову викласти в такій редакції:

"Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України у Коростишівському районі Житомирської області провести перерахунок та виплатити ОСОБА_3 щомісячну компенсацію в разі втрати годувальника на підставі ст.52 ОСОБА_4 України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі 50% (п'ятдесяти відсотків) мінімальної пенсії за віком на кожного непрацездатного члена сім'ї, який був на утриманні померлого годувальника, виходячи з розмірів прожиткового мінімуму, для осіб, які втратили працездатність, встановлених чинним законодавством з 15 червня 2010 року по 15 грудня 2010 року з урахуванням фактично виплачених сум та зміни розміру прожиткового мінімуму."

В решті позову відмовити."

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Г.І. Майор

судді: А.Ю.Бучик

ОСОБА_1

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_3 вул.Шевченка,18, с.Стрижавка, Коростишівський район, Житомирська область,

3- відповідачу ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Коростишівському районі Житомирської області вул.Гагаріна,2,м.Коростишів,Житомирська область,12504