Справа № 2а-1365/10
Суддя: Жизневська А.В.
Дата ухвалення: 2011-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

іменем України

"13" квітня 2011 р. Справа № 2а-1365/10

номер рядка статистичного звіту 10.3.2

Колегія суддів Житомирського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Жизневської А.В.

суддів: Котік Т.С.

ОСОБА_1,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Департамента соціальної політики Луцької міської ради на постанову Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від "24" грудня 2010 р. у справі № 2а-1365/10 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Луцької міської ради про визнання дій неправомірними і зобов"язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 24 грудня 2010 року позов ОСОБА_2 задоволено. Визнано неправомірними дії ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Луцької міської ради Волинської області щодо нарахування та виплати ОСОБА_2 коштів , передбачених ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі - Закон №796-ХІІ). Стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_2 18651 грн 50 коп заборгованості по доплаті до заробітної плати, відповідно до ст.39 Закону №796-ХІІ за період з 01.01.2008 року по 31.05.2009 року.

У апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати вказану постанову та відмовити в задоволенні позовних вимог.

Позивач та представник відповідача в судове засідання не з'явились, хоча про дату, час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином. Заяв та клопотань в судове засідання не надали, про причини неявки - не повідомили.

За таких підстав, з врахуванням приписів ч.4 ст.196 КАС України, п.2 ч.1 ст.197 КАС України розгляд апеляційної скарги здійснюється судовою колегією за відсутності позивача та представника відповідача в порядку письмового провадження.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Позивач звернулася до суду із позовом у липні 2009 року, як особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 3-ї категорії, працює у зоні гарантованого добровільного відселення. ОСОБА_2 отримує доплату до заробітної плати відповідно до ст.39 Закону №796-ХІІ (довідка - а.с.8), але у менших розмірах, встановлених постановою КМУ.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на соціальний захист визначені Законом № 796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, провадиться доплата до заробітної плати в таких розмірах: у зоні гарантованого добровільного відселення - дві мінімальні заробітні плати.

Водночас суми, з яких здійснювався розрахунок виплати позивачу, передбаченої Законом № 796-XII, визначалися згідно постанови Кабінету Міністрів України від 26.07.1996 року № 836 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи». Зазначеною постановою, всупереч вимогам Закону № 796-ХІІ, який встановлює розмір доплат як величину, кратну відносно до розміру мінімальної заробітної плати, визначеної Законом на час здійснення виплати, установлено конкретні розміри такої доплати в твердій грошовій сумі.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що при визначенні розміру доплати, застосуванню підлягає саме ст.39 Закону №796-ХІІ, а не постанова КМУ від 26.07.1996 р. за №836, яка істотно звужує обсяг встановлених законом прав. Ці кошти мають бути виплачені ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Луцької міської ради Волинської області згідно із Порядком використання коштів державного бюджету для використання програм, повязаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженим постановою КМУ від 20.09.2005 р. № 936.

Разом із тим, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 звернулася до суду із адміністративним позовом 06.07.2009 року і просила визнати неправомірними дії ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Луцької міської ради Волинської області щодо нарахування та виплати їй коштів, передбачених ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", та стягнути з відповідача на її користь 18651 грн 50 коп заборгованості по доплаті до заробітної плати відповідно до ст.39 Закону №796-ХІІ за період з 01.01.2008 року по 31.05.2009 року.

Суд першої інстанції помилково стягнув з відповідача на користь ОСОБА_2 конкретно визначену суму доплати до заробітної плати за вказаний період, залишивши поза увагою, що це виходить за межі компетенції суду, встановленої Кодексом адміністративного судочинства України. Тому, рішення районного суду в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про зобов'язання ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Луцької міської ради Волинської області провести нарахування та виплатити ОСОБА_2 доплату до заробітної плати, відповідно до ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 06.07.2008 року по 31.05.2009 року.

Відповідно до ч.2 ст.99 КАС України (в редакції 2009 року) для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. За положеннями ст.100 КАС - адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Зважаючи на те, що позивачем не ставиться питання про поновлення строку на звернення до суду, то позовні вимоги щодо стягнення з ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Луцької міської ради Волинської області на користь ОСОБА_2 заборгованості по доплаті до заробітної плати, відповідно до ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 01.01.2008 року по 05.07.2008 року підлягають залишенню без розгляду. У решті постанова залишається без зміни.

З урахуванням наведеного та керуючись ст.ст.197,198,202,203,205,207,254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Департамента соціальної політики Луцької міської ради задовольнити частково.

Постанову Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 24 грудня 2010 року в частині стягнення з ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Луцької міської ради Волинської області на користь ОСОБА_2 18651 грн 50 коп заборгованості по доплаті до заробітної плати, відповідно до ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 01.01.2008 року по 31.05.2009 року скасувати, прийнявши в цій частині нову постанову про часткове задоволення позовних вимог. Зобов'язати ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Луцької міської ради Волинської області провести нарахування та виплатити ОСОБА_2 доплату до заробітної плати, відповідно до ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 06.07.2008 року по 31.05.2009 року.

Позовні вимоги щодо стягнення з ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Луцької міської ради Волинської області на користь ОСОБА_2 заборгованості по доплаті до заробітної плати, відповідно до ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 01.01.2008 року по 05.07.2008 року залишити без розгляду.

У решті рішення залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя А.В. Жизневська

судді: Т.С. Котік

ОСОБА_1

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_2 АДРЕСА_1,11500, прос

3- відповідачу ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Луцької міської ради вул.пр-т Волі 4-а,м.Луцьк,Волинська область,43025, прос