Справа № 2а-8198/10/1570
Суддя: Ємельянова В.І.
Дата ухвалення: 2015-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2015 року К/9991/89570/11

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Ємельянової В.І.

Рецебуринського Ю.Й., Стародуба О.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 22 листопада 2011 року по справі № 2а-8198/10/1570

за позовом ОСОБА_4

до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі - Департамент ДВС МЮ України),

Державного казначейства України

про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов'язання вчинити

певні дії та відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2010 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до Департаменту ДВС МЮ України, Державного казначейства України в якому просила: визнати неправомірною бездіяльність Департаменту ДВС МЮ України щодо неприйняття заходів відносно своєчасного отримання даних про рахунки боржника і заходів реагування у випадку бездіяльності органів, що надають відомості про рахунки боржника, неприйняття заходів відносно примусового виконання рішення суду у встановлений Законом України від 21 квітня 1999 року № 606-ХІV «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 606-ХІV) строк та неприйняття заходів для притягнення до відповідальності посадових осіб Прокуратури Одеської області за невиконання судового рішення;

зобов'язати відповідача усунути порушення Закону № 606-ХІV, громадянських прав позивача, вчинити дії щодо примусового виконання рішення суду і стягнути з боржника на користь позивача 2 000 грн.;

зобов'язати Департамент ДВС МЮ України вчинити дії щодо притягнення до відповідальності винних осіб прокуратури Одеської області;

стягнути з Департаменту ДВС МЮ України на користь позивача: моральну шкоду в розмірі 10000 грн., судові витрати, пов'язані з поданням позову у розмірі 3,40 грн.; кошти пов'язані з транспортними витратами для прибуття до суду та назад в м. Березівку Одеської області; витрати пов'язані з втраченим заробітком у зв'язку з прийняттям участі у судовому розгляді даної справи.

Просила постановити окрему ухвалу та направити відповідачу для усунення причин та умов, які сприяють порушенню Закону № 606-ХІV, громадянських прав позивача та притягнення до відповідальності винних осіб.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2011 року, адміністративний позов в частині позовних вимог щодо визнання протиправною бездіяльності Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо порушення строків розгляду заяви від 15 червня 2010 року залишено без розгляду.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2011 року позов задоволено частково.

Визнано неправомірною бездіяльність Департаменту ДВС МЮ України щодо неприйняття заходів відносно своєчасного отримання даних про рахунки боржника та неприйняття заходів відносно примусового виконання рішення суду у встановлений Законом строк.

Стягнуто з Департаменту ДВС МЮ України на користь позивача моральну шкоду в розмірі 2000 грн.

Стягнуто з державного бюджету судові витрати на користь ОСОБА_4 в сумі 50,19 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29 жовтня 2013 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_4 подала касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду апеляційної інстанції скасувати, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮ України 7 липня 2010 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по примусовому виконанню виконавчого листа №2-а-7639/08/1570, виданого Одеським окружним адміністративним судом 26 травня 2010 року, про стягнення з Прокуратури Одеської області на користь позивача на відшкодування моральної шкоди 2000 грн. Боржнику надано сім днів з моменту отримання даної постанови добровільно виконати рішення суду.

Оскільки боржником добровільно у встановлений постановою семиденний строк, рішення суду виконано не було, державний виконавець 4 серпня 2010 року на адресу ДПА України направив запит щодо з'ясування наявності рахунків у Прокуратури Одеської області в банківських або фінансових установах та інших кредитних організаціях.

Державний виконавець отримавши 13 серпня 2010 року лист ДПА України про неможливість надання інформації про номери рахунків, відкритих у фінансових установах боржником у зв'язку з тим, що в запиті не було зазначено код ЄДРПОУ Прокуратури Одеської області, 23 вересня 2010 року направив запит до Головного управління статистики в Одеській області з метою з'ясування коду ЄДРПОУ боржника.

29 вересня 2010 року Головним управлінням статистики в Одеській області надано відповідь на вказаний запит із зазначенням ідентифікаційного коду боржника - Прокуратури Одеської області.

Державним виконавцем 18 жовтня 2010 року повторно до ДПА України направлено запит щодо з'ясування наявності рахунків у Прокуратури Одеської області в банківських або фінансових установах та інших кредитних організаціях.

20 жовтня 2010 року ДПА України надіслано лист із зазначенням розрахункових рахунків боржника - Прокуратури Одеської області.

Разом з тим, ОСОБА_4 9 серпня 2010 року, після закінчення строку для добровільного виконання Прокуратурою Одеської області рішення суду, до відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮ України направлено заяву щодо примусового виконання рішення суду з проханням накласти арешт на банківські рахунки боржника, стягнути з боржника виконавчий збір та витрати на проведення виконавчих дій, здійснити заходи для притягнення до відповідальності винних осіб прокуратури Одеської області.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4 в частині про визнання неправомірною бездіяльності Департаменту ДВС МЮ України щодо неприйняття заходів відносно своєчасного отримання даних про рахунки боржника та неприйняття заходів відносно примусового виконання рішення суду у встановлений законом строк, суд першої інстанції виходив з того, що державним виконавцем не було з'ясовано своєчасно питання про наявність коштів на рахунках у фінансових установах та вкладах боржника в установах банків та інших кредитних організаціях, про наявність майна, яке є власністю боржника і на яке можливо звернути стягнення, не накладено арешт на кошти боржника, які знаходяться у фінансових установах та інших фінансових та кредитних організаціях.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4, суд апеляційної інстанції виходив з наступних мотивів, з чим погоджується суд касаційної інстанції.

Відповідно до частини 2 статті 24 Закону № 606-ХІV державний виконавець у 3-денний строк з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. В постанові державний виконавець встановлює строк для добровільного виконання рішення, який зокрема, не може перевищувати семи днів, та попереджає боржника про примусове виконання рішення після закінчення встановленого строку зі стягненням з нього виконавчого збору і витрат, пов'язаних з провадженням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Згідно пункту 1 статті 4 вказаного Закону звернення стягнення на майно боржника є одним із заходів примусового виконання рішень.

Частиною 3 статті 63 Закону № 606-ХІV передбачено, що державний виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що знаходяться в кредитних установах, в порядку, передбаченому цим Законом. Якщо даних про наявність у боржника - юридичної особи рахунків і вкладів у банках чи інших у фінансових установах немає, державний виконавець одержує такі дані у податкових органів, які зобов'язані надати йому необхідну інформацію у 3-денний строк.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 7 липня 2010 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (з примусового виконання рішення майнового характеру), якою боржнику встановлений 7-ми денний строк (з моменту отримання постанови) для добровільного виконання рішення суду.

Так як в добровільному порядку боржником рішення суду виконано не було, то відповідач вжив заходи (зокрема, звернувся до ДПА України та до Головного управління статистики в Одеській області) щодо з'ясування наявності рахунків у Прокуратури Одеської області в банківських або фінансових установах та інших кредитних організаціях, інформацію про рахунки, яких відповідачем отримано 28 жовтня 2010 року.

Законом № 606-ХІV строк, протягом якого державний виконавець повинен звернутися до податкового органу за отриманням інформації щодо наявності рахунків у боржника, не встановлено, а отже відсутні підстави стверджувати, що у даних правовідносинах державний виконавець несвоєчасно звернувся із запитом до ДПА України.

Відповідно до статті 25 Закону № 606-ХІV державний виконавець зобов'язаний здійснити виконавчі дії по виконанню рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а по виконанню рішення немайнового характеру у двомісячний строк.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що враховуючи постанову про відкриття виконавчого провадження від 7 липня 2010 року, строк проведення державним виконавцем виконавчих дій щодо примусового виконання рішення закінчується 7 січня 2011 року.

Позов про визнання протиправною бездіяльності державного службовця щодо неприйняття заходів відносно своєчасного отримання даних про рахунки боржника та примусового виконання рішення суду у встановлений Законом строк, подано ОСОБА_4 19 серпня 2010 року.

Таким чином, аналізуючи зазначені норми чинного законодавства та встановивши фактичні обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо безпідставності позовних вимог ОСОБА_4 та відмови у задоволенні позову.

Доводи касаційної скарги зазначених висновків суду не спростовують і не дають підстав вважати, що судом апеляційної інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Суд апеляційної інстанції не допустив порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судового рішення чи вчиненні процесуальних дій, а тому у відповідності до статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 22 листопада 2011 року - без змін.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 22 листопада 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили протягом п'яти днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута з підстав, встановлених статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий Ємельянова В.І.

Судді Рецебуринський Ю.Й.

Стародуб О.П.