Справа № 2а-7/11
Суддя: Котік Т.С.
Дата ухвалення: 2011-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

іменем України

"05" травня 2011 р. Справа № 2а-7/11

номер рядка статистичного звіту 10.3.2

Колегія суддів Житомирського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Котік Т.С.

суддів: Жизневської А.В.

ОСОБА_1,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Дубровицького районного суду Рівненської області від "25" січня 2011 р. у справі № 2а-7/11 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Дубровицької райдержадміністрації Рівненської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2010 року позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом та в обґрунтування вимог зазначив, що відповідно до статті 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" має право на отримання щорічної допомоги на оздоровлення, а тому просив задовольнити позов - визнати дії відповідача неправомірними та зобов'язати з останнього виплатити на його користь п'ять мінімальних заробітних плат починаючи з 2007 року.

Постановою Дубровицького районного суду Рівненської області в задоволені позову відмовлено у зв'язку з недоведеністю позивачем поважності причин пропуску строку звернення до суду.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати постанову суду та прийняти нову, якою позовні вимоги задовольнити. В апеляційній скарзі зазначив, що суд першої інстанції не взяв до уваги зазначені в позовній заяві причини пропуску строку звернення до суду; не врахував, що відповідно до ст. 2 Закону України "Про оплату праці", ст. 233 Кодексу законів про працю України стягнення недоотриманої щорічної компенсації за шкоду, заподіяну здоров'ю, згідно зі ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" не обмежується позовною давністю. А також, не звернув увагу на ч. 3 ст. 99 КАС України, яка передбачає, що цим кодексом та іншими законами України можуть встановлюватись інші строки звернення до суду з адміністративним позовом.

Розглянувши справу та перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах, передбачених ст.195 КАС України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущено строк звернення до суду відповідно до ст.99 КАС України.

Проте, повністю погодитися з такими висновками суду не можна, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 99 КАС України (в редакції чинній на час звернення до суду) адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом у березні 2010 року (а.с.2), а отже має право на виплати передбачені ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", починаючи з березня 2009 року.

Відповідно до статті 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС віднесених до 2-ї категорії, щорічна допомога на оздоровлення виплачується в розмірі пяти мінімальних заробітних плат. Розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати.

Виходячи з норм зазначеної статті, такі виплати проводяться один раз на рік, а тому позивач має право на отримання таких коштів в розмірі, який передбачено ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за 2009 рік з урахуванням отриманих коштів.

На підставі викладеного постанова суду в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нової, про задоволення позовних вимог в частині проведення виплат за 2009 рік.

Разом з тим, суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку, що позивачем без поважних причин пропущено строк звернення до суду з вимогами за 2007 та 2008 роки, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів про поважність причин пропуску такого строку.

Згідно зі ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Однак, ухвалюючи судове рішення про відмову у задоволенні позову в названій частині, суд не врахував вищенаведену норму закону. Судове рішення в частині відмови в задоволенні позовних вимог за 2007 та 2008 роки підлягає скасуванню, а такі вимоги залишаються судом без розгляду.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не врахував ст. 2 Закону України "Про оплату праці" та ст. 233 Кодексу законів про працю України, відповідно до яких стягнення недоотриманої щорічної компенсації за шкоду, заподіяну здоров'ю, згідно зі ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" не обмежується позовною давністю, є безпідставними.

Закон України Про оплату праці визначає економічні, правові та організаційні засади оплати праці працівників, які перебувають у трудових відносинах, відповідно до ст. ст. 1, 2, 4, 21, 22 якого, заробітна плата є гарантованою винагородою працівнику за роботу, яку роботодавець виплачує на підставі трудового договору і джерелом оплати якої є дохід та інші кошти підприємства або бюджетні кошти, виділені на ці цілі. У той же час передбачені ст. 39 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи доплати до структури заробітної плати не входять, а відповідно до Закону України Про формування, порядок надходження і використання коштів Фонду для здійснення заходів щодо ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та соціального захисту населення фінансується за рахунок коштів Фонду для здійснення заходів щодо ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та соціального захисту населення (далі Фонд) та інших джерел, визначених законодавством України.

Фонд утворюється у складі Державного бюджету України, кошти Фонду зараховуються на окремий рахунок Державного бюджету України, а розпорядником коштів Фонду є Міністерство України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи - ст. ст. 1-3 зазначеного Закону.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20 вересня 2005 року № 936 Про затвердження Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, пов'язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи установлено порядок виплати доплат за роботу в зоні відчуження, згідно з яким нарахування й виплата доплат за роботу в зоні відчуження проводиться центрами по нарахуванню і виплаті соціальної допомоги, управліннями праці та соціального захисту населення районних (міських) держадміністрацій, виконкомів міських, районних у містах рад за місцем реєстрації громадян працюючим і непрацюючим громадянам та пенсіонерам (п. 4).

Позивачем фактично оспорюється розмір цієї доплати, визначений розпорядженням Адміністрації урядовим органом, а не роботодавцем, а тому ця доплата є соціальною гарантією, яка не входить у структуру заробітної плати, та до вказаних правовідносин застосовуються строки звернення до суду, які встановлені ст. 99 КАС України .

Керуючись ст.ст. 195,197,198,202,207,212 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Дубровицького районного суду Рівненської області від 25 січня 2011року в частині відмови в задоволенні позову за 2009 рік скасувати та прийняти нову.

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Зобов'язати управління праці та соціального захисту населення Дубровицької районної державної адміністрації Рівненської області нарахувати та виплатити ОСОБА_2 щорічну допомогу на оздоровлення за 2009 рік у розмірах, що визначені ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з урахуванням виплаченої суми.

Постанову Дубровицького районного суду Рівненської області від 25 січня 2011року в частині відмови в задоволенні позову за період з 2007 року по 2008 рік скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_2 в названій частині залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Т.С. Котік

судді: А.В. Жизневська

ОСОБА_1

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_2 с.Крупове,Дубровицький район, Рівненська область,34188

3- відповідачу ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Дубровицької райдержадміністрації Рівненської області вул.Воробинська,14,м.Дубровиця,Дубровицький район, Рівненська область,34188