Справа № 2а-7034/09/2270
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2015-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2015 року м. Київ К/9991/45941/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головуючого: Бившевої Л.І.,

суддів: Лосєва А.М., Шипуліної Т.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Красилівської міжрайонної державної податкової інспекції Хмельницької області Державної податкової служби

на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 28 лютого 2012 року

та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 21 червня 2012 року

у справі № 2-а-7034/09/2270

за позовом Прокурора Красилівського району Хмельницької області в інтересах держави в особі Красилівської міжрайонної державної податкової інспекції Хмельницької області

до Відкритого акціонерного товариства «Красилівське підприємство хлібопродуктів»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Управління державної казначейської служби України у Красилівському районі Хмельницької області

про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А :

Прокурор Красилівського району Хмельницької області звернувся до суду в інтересах держави в особі Красилівської міжрайонної державної податкової інспекції Хмельницької області (далі - позивач) з позовом до Відкритого акціонерного товариства «Красилівське підприємство хлібопродуктів» (далі - відповідач), за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Управління державної казначейської служби України у Красилівському районі Хмельницької області (далі - третя особа), про стягнення з ВАТ «Красилівське підприємство хлібопродуктів» заборгованості за фінансовою допомогою у розмірі 67461,77 грн. (в редакції уточнення позовних вимог від 31 серпня 2009 року № 510-09)

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 28 лютого 2012 року у задоволені позову було відмовлено.

Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 21 червня 2012 року постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 28 лютого 2012 року було залишено без змін.

В касаційній скарзі Красилівська МДПІ Хмельницької області Державної податкової сдужби, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 28 лютого 2012 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 21 червня 2012 року і ухвалити нове рішення, яким у позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги щодо дотримання правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів, враховуючи межі касаційної скарги, дійшла висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено наступне.

16 вересня 2010 року Красилівська МДПІ Хмельницької області, за поданням УДК у Красилівському районі Хмельницької області, сформувала та направила на адресу відповідача першу податкову вимогу № 1/82 про сплату податкового боргу в сумі 685698,96 грн., з яких: повернення бюджетних позичок, виданих на закупівлю сільгосппродукції за держконтрактом 1995 року, - 11389,18 грн.; інші надходження - 4614,56 грн.; повернення бюджетних позичок, виданих на закупівлю сільськогоспродукції за держконтрактом 1996 року, - 132961,00 грн.; інші надходження - 96722,01 грн.; повернення бюджетних позичок, виданих на закупівлю сільськогоспродукції за держконтрактом 1997 року, - 228737,54 грн.; інші надходження - 138781,84 грн.; повернення позичок за постановою Кабінету Міністрів України від 11 вересня 1997 року № 1003 - 38756,00 грн.; інші надходження - 33736,83 грн.

26 жовтня 2010 року Красилівська МДПІ Хмельницької області, за поданням УДК у Красилівському районі Хмельницької області, сформувала та направила другу податкову вимогу № 2/97 про сплату податкового боргу в сумі 689989,57 грн., з яких: повернення бюджетних позичок, виданих на закупівлю сільгосппродукції за держконтрактом 1995 року - 11531,55 грн.; інші надходження - 4696,53 грн.; повернення бюджетних позичок, виданих на закупівлю сільськогосподарської продукції за держконтрактом 1996 року, - 132961,00 грн.; інші надходження - 97666,22 грн.; повернення бюджетних позичок, виданих на закупівлю сільськогосподарської продукції за держконтрактом 1997 року, - 229950,76 грн.; інші надходження (код платежу 24060300) - 140415,46 грн.; повернення позичок за постановою Кабінету Міністрів України від 11 вересня 1997 року № 1003 - 38756,00 грн.; інші надходження - 34012,05 грн.

Вказані податкові вимоги були оскаржені позивачем до суду.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 08 червня 2011 року у справі № 2-а-7099/10/2270 за позовом ВАТ «Красилівське підприємство хлібопродуктів» до Красилівської МДПІ Хмельницької області, третя особа - УДК у Красилівському районі Хмельницької області, про визнання протиправними та скасування першої податкових вимог №1/82 від 16 вересня 2010 року та №2/97 від 26 жовтня 2010 року позов було задоволено. Визнано протиправними та скасовано першу податкову вимогу №1/82 від 16 вересня 2010 року та другу податкову вимогу №2/97 від 26 жовтня 2010 року Красилівської МДПІ Хмельницької області. Вказана постанова набрала законної сили.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, з посиланням на обставини, встановлені у справі № 2-а-7099/10/2270, виходив з того, що прокурором та податковим органом не було доведено існування у відповідача заборгованості з повернення бюджетної позички та проведення узгодження такої суми заборгованості.

Колегія суддів погоджується з такими висновками судів попередніх інстанцій, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 4 статті 17 Бюджетного кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) у разі невиконання юридичними особами своїх зобов'язань щодо погашення та обслуговування наданих на умовах повернення кредитів, залучених державою або під державні гарантії, інших гарантованих державою зобов'язань, та стягнення заборгованості перед Державним бюджетом України з наданих підприємствам і організаціям позичок із державного бюджету, позичок, наданих за рахунок коштів, залучених державою або під державні гарантії, плати за користування цими позичками органи стягнення застосовують механізм стягнення цієї заборгованості у порядку, передбаченому законом для стягнення не внесених у строк податків і неподаткових платежів, включаючи погашення такої заборгованості за рахунок майна боржників.

Статтею 21 Закону України «Про Державний бюджету України на 2010 рік» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що у 2010 році органи державної податкової служби України є органами стягнення заборгованості суб'єктів господарювання перед державою за кредитами, залученими державою або під державні гарантії, бюджетними позичками та фінансовою допомогою, наданою на поворотній основі (кошти від повернення якої надходять за кодами програмної класифікації видатків та кредитування державного бюджету 2801380, 2801400, 2801410, 2801440, 3511530, 3511550, 3511560, 3511630, 3511660), а також заборгованості з відсотків за користування позиками, наданими за рахунок коштів, залучених державою, та з плати за надання гарантій та позик, отриманих за рахунок коштів, залучених державою та/або під державні гарантії. При цьому, така заборгованість вважається податковим боргом і стягується відповідно до Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами».

Положеннями підпункту 6.2.1 пункту 6.2 статті 6 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання в установлені строки, податковий орган надсилає такому платнику податків податкові вимоги. Якщо контролюючий орган, що провів процедуру узгодження суми податкового зобов'язання з платником податків, не є податковим органом, такий контролюючий орган надсилає відповідному податковому органу подання про здійснення заходів з погашення податкового боргу платника податків, а також розрахунок його розміру, на підставі якого податковий орган надсилає податкові вимоги. Форма зазначеного подання затверджується Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З огляду на те, що податковим органом не було доведено існування у відповідача заборгованості з повернення бюджетної позички та проведення узгодження такої суми заборгованості, а також зважаючи на обставини, встановлені у постанові Хмельницького окружного адміністративного суду від 08 червня 2011 року у справі № 2-а-7099/10/2270, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку, з яким погоджується суд касаційної інстанції, про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Доводи касаційної скарги викладеного не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Враховуючи вищевикладене, касаційна скарга Красилівської МДПІ Хмельницької області Державної податкової служби підлягає залишенню без задоволення, а постанова Хмельницького окружного адміністративного суду від 28 лютого 2012 року та ухвала Вінницького апеляційного адміністративного суду від 21 червня 2012 року підлягають залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 210, 220, 2201, 223, 224, 230, 231, ч. 5 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Красилівської міжрайонної державної податкової інспекції Хмельницької області Державної податкової служби залишити без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 28 лютого 2012 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 21 червня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеному статтями 237, 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: _____________________ Л.І. Бившева

Судді: _____________________ А.М. Лосєв

_____________________ Т.М. Шипуліна