Справа № 2-а-265/11
Суддя: Зарудяна Л.О.
Дата ухвалення: 2011-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
УХВАЛА

іменем України

"23" серпня 2011 р. Справа № 2-а-265/11

номер рядка статистичного звіту 10.3.1

Колегія суддів Житомирського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Зарудяної Л.О.

суддів: Бондарчука І.Ф.

ОСОБА_1,

< Поле для текста >

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Олевському районі Житомирської області на постанову Олевського районного суду Житомирської області від "28" лютого 2011 р. у справі № 2-а-265/11 за позовом ОСОБА_3 < Текст > до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Олевському районі Житомирської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Олевського районного суду Житомирської області від 28.02.2011 року позов задоволено частково.

Визнано дії ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Олевському районі Житомирської області щодо невиплати ОСОБА_3 щомісячної державної соціальної допомоги як дитині війни у відповідності зі ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" - неправомірними.

Зобов"язано ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Олевському районі Житомирської області провести нарахування та виплату ОСОБА_3 недовиплаченої щомісячної державної соціальної допомоги як дитині війни в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, за період з 01.06.2010 року по 01.12.2010 року.

В решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати вказану постанову та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач має статус дитини війни, що стверджується копією паспорту та листом ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Олевському районі Житомирської області №6248/02 від 10.12.2010 р. (а.спр.5,7) . Таким чином, ОСОБА_3 є особою, яка належить до соціальної категорії громадян "діти війни" в розумінні ст.1 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", а відтак, на неї повністю розповсюджуються всі пільги та соціальні гарантії, передбачені вищезазначеним Законом України.

Згідно ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" особам, що належать до соціальної категорії громадян "діти війни", відповідач повинен був нараховувати та виплачувати щомісячне підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Розмір мінімальної пенсії за віком визначений ст.28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року №1058, згідно якої мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму, встановленому для осіб, що втратили працездатність.

Розмір прожиткового мінімуму для осіб щорічно встановлюється Законом України "Про Державний бюджет України" на відповідний рік.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2010 рік" збільшено розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Відповідно зріс і розмір мінімальної пенсії.

На момент звернення позивача до суду, нарахування доплати до пенсії останнього в розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком, відповідно до положень ст.6 вищезазначеного Закону відповідачем не здійснено, у звязку з чим він звернувся до суду за захистом своїх прав.

Всупереч ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" позивачу щомісячне підвищення до пенсії виплачувалося відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року №530.

З огляду на загальні засади пріоритетності законів над підзаконними актами, Закон України "Про соціальний захист дітей війни" має вищу юридичну силу в порівняні з Постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 530. Отже, відповідач неправомірно виплачував щомісячне підвищення до пенсії в меншому розмірі ніж це передбачено ст. 6 зазначеного Закону.

Слід вказати, що суд першої інстанції правильно визначив, що до застосування підлягає саме ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", однак помилився у визначенні періоду, за який слід здійснити перерахунок.

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з ч.2 ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Так як виплати пенсій мають щомісячний характер, тому позивач щодо порушення свого права повинен був бути обізнаним на час отримання пенсії.

Фактично позовні вимоги підлягають задоволенню за період з 18.07.2010 року по 01.12.2010 року.

Безпідставним є висновок суду першої інстанції про те, що строк звернення до суду позивачем не пропущено, у зв"язку з тим, що вона звернулася до суду 10 грудня 2010 року. Як вбачається з позовної заяви, ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом 18.01.2010 року.

Отже, позовні вимоги за період з 01.06.2010 р. по 17.07.2010 р. (з врахуванням дати подання позовної заяви - 18.01.2011 р.) знаходяться поза межами шестимісячного строку звернення до суду.

Відповідно до ст.100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Клопотання щодо поновлення пропущеного строку позивачем не подавалося.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції неправомірно задовольнив позовні вимоги за вказаний період, а тому в цій частині оскаржену постанову слід скасувати ( частково задовольнивши апеляційну скаргу ) та залишити позов у цій частині без розгляду.

Керуючись ст.ст.100,197,198,202,205,206,212,254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Олевському районі Житомирської області задовольнити частково.

Постанову Олевського районного суду Житомирської області від 28.02.2011 року скасувати в частині задоволення позову за період з 01.06.2010 р. по 17.07.2010 р. та залишити позов у цій частині без розгляду.

Резолютивну частину постанови викласти у такій редакції:

"Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати дії ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Олевському районі Житомирської області щодо невиплати ОСОБА_3 щомісячного підвищення до пенсії, як дитині війни, у відповідності зі ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" - неправомірними.

Зобов"язати ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Олевському районі Житомирської області провести нарахування та виплату ОСОБА_3 щомісячного підвищення до пенсії, як дитині війни, в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, за період з 18.07.2010 року по 01.12.2010 року.

Позов у частині вимог за період з 01.06.2010 р. по 17.07.2010 р. залишити без розгляду.

В решті позовних вимог відмовити."

< Текст >

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Л.О. Зарудяна

судді: І.Ф.Бондарчук

ОСОБА_1

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_3 вул.Леніна,3,с.Нові Білокоровичі,Олевський район,

Житомирська область,11050

3- відповідачу ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Олевському районі Житомирської

області вул.Свято-Миколаївська , 31,м.Олевськ,Житомирська область,11001

< Текст >