Справа № 2-а-203/11
Суддя: Майор Г.І.
Дата ухвалення: 2011-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

іменем України

"06" травня 2011 р. Справа № 2-а-203/11

номер рядка статистичного звіту 10.3.2

Колегія суддів Житомирського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Майора Г.І.

суддів: Євпак В.В.

ОСОБА_1,

розглянувши в порядку письмового провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у Володимирецькому районі Рівненської області на постанову Володимерецького районного суду Рівненської області від "14" січня 2011 р. справу № 2-а-203/11 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 пенсійного фонду України у Володимирецькому районі Рівненської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії ,

ВСТАНОВИЛА:

14 грудня 2010 року ОСОБА_3 звернувся до Володимирецького районного суду Рівненської області з адміністративним позовом до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у Володимирецькому районі Рівненської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Володимирецького районного суду Рівненської області від 14 січня 2011 року позов задоволено частково: визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України у Володимирецькому районі Рівненської області області по відмові у перерахунку додаткової пенсії ОСОБА_3, як постраждалому від наслідків Чорнобильської катастрофи з категорії. Зобовязано управління Пенсійного фонду України у Володимирецькому районі перерахувати та виплатити ОСОБА_3 додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоров'ю, на підставі ст.51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" - в розмірі 25% мінімальної пенсії за віком, визначеної за статтею 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" починаючи з 14.06.2010 року з урахуванням фактично отриманих коштів.

Не погоджуючись прийнятим рішенням, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати постанову та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову. В апеляційній скарзі відповідач посилається на незаконність, необєктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з такого.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхні посадови і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно довідки ОСОБА_3 є пенсіонером та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією паспорта. Згідно копії посвідчення він є особою, яка потерпіла внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії ІІІ.

Переліком населених пунктів, віднесених до зони посиленого радіоекологічного контролю внаслідок катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України "Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи" та "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи" № 106 від 23.07.91р. та Переліку населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України №17-р від 12.01.93р., с. Кідри Володимирецького району Рівненської області віднесено до зони посиленого радіоекологічного контролю.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 01 листопада 1996 року №9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", судам необхідно виходити з того, що нормативно-правові акти будь-якого державного чи іншого органу (акти Президента України, постанови Верховної Ради України, постанови і розпорядження Кабінету Міністрів України, нормативно-правові акти Верховної Ради Автономної Республіки Крим чи рішення Ради міністрів Автономної Республіки Крим, акти органів місцевого самоврядування, накази та інструкції міністерств та відомств, накази керівників підприємств, установ та організацій, тощо) підлягають оцінці на відповідність як Конституції, так і закону.

Якщо при розгляді справи буде встановлено, що нормативно-правовий акт, який підлягав застосуванню, не відповідає чи суперечить законові, суд зобов'язаний застосувати закон, який регулює ці правовідносини.

При цьому, визначаючи базову величину, з якої розраховується сума допомоги згідно зі ст.39 Закону, відповідачу слід керуватися розміром мінімальної заробітної плати, а не сумою, передбаченою Постановою Кабінету Міністрів України "Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 26.07.1996 року №836.

Базовою величиною, з якої розраховується сума додаткової пенсії згідно зі ст.51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", відповідачу слід керуватися розміром прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Виходячи із засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами при вирішенні спору в частині того, яка сума підлягає стягненню з відповідача за визначений позивачкою період, застосуванню підлягають саме статті 39, 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а не постанови Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року №836 "Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та від 03 січня 2002 року №1 "Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету".

Тому позивач, відповідно до ст.39 Закону, як непрацюючий пенсіонер, має право отримувати доплату до пенсії у розмірі двох мінімальних заробітних плат та відповідно до ст.51 Закону та має право на отримання додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 25% мінімальної пенсії за віком.

У відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України від 11 квітня 2002 року №497 "Про забезпечення виконання функцій з призначення і виплати пенсій органами Пенсійного фонду" на органи Пенсійного фонду України покладено обов'язок щодо виплати пенсій та доплат до пенсій, які передбачені Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Таким чином, обов'язок проводити нарахування та виплату сум, передбачених ст.ст.39, 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" відноситься до відання органів Пенсійного фонду України, а отже відповідач по справі є належним.

На підставі викладеного, розмір нарахованих відповідачами доплат не відповідає кратному розміру мінімальної заробітної плати , а тому вимога про її нарахування та виплату в розмірах, визначених Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" є правомірною. Проте суд першої інстанції не зазначив дату, до якої необхідно проводити такий перерахунок.

Зважаючи на ту обставину, що позов поданий 14.12.2010 року, жодних уточнень, доповнень або змін до позову від позивача не надходило, суд першої інстанції повинен був прийти до висновку, що позовні вимоги щодо зобовязання перерахувати позивачу додаткову пенсію підлягають задоволенню в межах визначеного ч.2 ст.99 КАС України шестимісячного строку звернення до суду, а саме починаючи з 14.06.2010 року до 14.12.2010 року, тобто до моменту подачі адміністративного позову до суду.

Адже згідно вимог ч.1 ст.2 КАС України предметом судового захисту можуть бути тільки порушені, невизнані чи оспорені права. А на момент звернення позивача до суду факт порушення її оспорюваного права в майбутньому відсутній.

Крім того, суд першої інстанції безпідставно відмовив позивачу у задоволенні його вимог в частині здійснення перерахунку та виплати доплати до пенсії згідно ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Частиною 1 статті 195 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Відповідно до пунктів 2 та 3 ч.1 ст.198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду суд апеляційної інстанції має право, зокрема, скасувати постанову та прийняти нову, змінити постанову суду.

Згідно частини 1 статті 202 КАС України, підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині відмови у позові з прийняттям нового судового рішення про задоволення позову та зміні судового рішення шляхом зазаначення в резолютивній частині дати, до якої підлягає перерахунок та виплата додаткової пенсії та доплати до пенсії у розмірах визначених ст.ст.39, 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 201, 205, 207, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у Володимирецькому районі Рівненської області залишити без задоволення.

Постанову Володимирецького районного суду Рівненської області від 14 січня 2011 року у справі №2-а-203/11 скасувати в частині відмови у позові та прийняти в цій частині нове судове рішення про задоволення позову.

Резолютивну частину постанови викласти в такій редакції.

"Позов ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати протиправними дії ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України у Володимирецькому районі по відмові у перерахунку додаткової пенсії та доплаті до пенсії ОСОБА_3, у відповідності до статей 39,51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Зобовязати ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України у Володимирецькому районі Рівненської області перерахувати та виплатити ОСОБА_3 додаткову пенсію в розмірі 25% від встановленого законодавством мінімального розміру державної пенсії за віком, передбаченої ст.51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та доплату до пенсії у розмірі двох мінімальних заробітних плат, передбаченої ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", застосувавши розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, за період з 14 червня 2010 року по 14 грудня 2010 року, з урахуванням фактично здійснених виплат, та зміни прожиткового мінімуму."

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Г.І. Майор

судді: В.В. Євпак

ОСОБА_1

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_3 с.Кідри, Рівненська область, Володимирецький район, 34300

3- відповідачу ОСОБА_2 пенсійного фонду України у Володимирецькому районі Рівненської області вул.Соборна, 28, смт.Володимирець, Рівненська область, 34300