Справа № 607/12591/14-а
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2015-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2015 року Справа № 876/9742/14

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії :

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Коваля Р.Й., Судової-Хомюк Н.М.,

за участі секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 вересня 2014 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі, Головного Управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити дії,

встановив:

У липні 2014 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідачів УПФ України в м. Тернополі та Головного УПФ України в Тернопільській області, в якому, з урахуванням уточнення позовних вимог, просив: 1) визнати неправомірними дії відповідачів; 2) зобов'язати Головне УПФ України в Тернопільській області зарахувати позивачу період роботи з 16.07.1983 р. по 02.07.2001 р. до пільгового стажу; 3) зобов'язати УПФ України в м. Тернополі призначити позивачу пенсію на пільгових умовах з моменту настання права на пенсію на пільгових умовах з 24.03.2014 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач покликався на те, що він звернувся до УПФ України в м. Тернополі зі заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно п.«б» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Однак відповідачем УПФ України в м. Тернополі було неправомірно відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах.

Відповідач УПФ України в м. Тернополі позову не визнав, подав суду першої інстанції заперечення у якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30.09.2014 року позов задоволено частково. Визнано неправомірними дії Головного УПФ України в Тернопільській області в частині не зарахування ОСОБА_1 періоду роботи з 22.08.1992 р. по 02.07.2001 р. до пільгового стажу роботи. Зобов'язано УПФ України в м. Тернополі призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах з 24.03.2014 року.

З цією постановою суду від 30.09.2014 року не погодився відповідач УПФ України в м. Тернополі та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком за Списком № 2 у зв'язку з відсутністю документів про проведення атестації робочого місця за умовами праці та зарахування періодів роботи до стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п.«б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції та винести постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави і межі апеляційної скарги, вважає, що таку апеляційну скаргу слід задоволити частково.

Так, судом встановлено і підтверджено записами у трудовій книжці, що позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, працював на посаді електрозварювальника другого розряду в період з 16.07.1983 р. на ВО «Тернопільський комбайновий завод», в подальшому з 01.03.1988 р. позивач був зарахований електрозварником автоматичних і півавтоматичних машин, у період з 01.08.2000 р. по 02.07.2001 р. позивач працював у ВАТ «Тернопільський комбайновий завод» (а.с. 3, 5).

За результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 05.05.2014 року про підтвердження періоду роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, згідно п.«б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», Комісією при Головному УПФ України в Тернопільській області прийнято рішення № 6 від 20.06.2014 року про відмову в зарахуванні до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах періоду роботи з 21.08.1992 р. по 31.07.2000 р. (а.с. 12-16).

Рішенням комісії УПФ України в м. Тернополі від 04.07.2014 року (протокол № 33) відмовлено позивачу ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно п.«б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (а.с. 6-8).

Суд апеляційної інстанції погоджується із висновками суду першої інстанції щодо права позивача на пенсію за віком на пільгових умовах як працівника, зайнятого повний робочий день на роботах із шкідливими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затв. Кабінетом Міністрів України, з врахуванням наступного.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за віком мають право: чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років.

Відповідно до п.«б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Згідно Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затв. наказом Міністерства праці та соціальної політики № 383 від 18.11.2005 р., при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 р. та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року.

Судом першої інстанції вірно враховано, що під час визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, чинні на період роботи позивача з 16.07.1983 р. по 02.07.2001 р..

Так, розділом XXХІI «Загальні професії» Списку № 2 виробництв, цехів, професій та посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та у пільгових розмірах, затв. постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.56 р. № 1173, передбачено професію електрозварника. Професію електрозварника передбачено також розділом XXХІIІ Списків № 1,2 затв. пост. Кабінету Міністрів СССР від 26.01.1991 р. №10 та розділом XXХІIІ Списків №1,2 затв. постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 р. №162.

Відповідно до ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Із матеріалів справи, а саме з копії трудової книжки ОСОБА_1, показів свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3 видно, що позивач з 16.07.1983 р. по 02.07.2001 р. працював електрозварювальником на умовах повного робочого дня.

Враховуючи наведене вище, судом першої інстанції вірно встановлено та взято до уваги, що позивач на час звернення за призначенням пенсії на пільгових умовах досягнув 55 років, загальний стаж роботи становив понад 25 років, стаж роботи зі шкідливими умовами праці, який дає право на пільгову пенсію становить не менше 12 років 6 місяців. На підтвердження цього позивачем були подані відповідні документи.

Відносно тверджень апелянта щодо відсутності підстав для призначення ОСОБА_1 пенсії за віком за списком № 2, у зв'язку з відсутністю документів про проведення атестації робочого місця за умовами праці, суд апеляційної інстанції звертає увагу на наступне.

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442, атестація робочих місць за умовами праці проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров'я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому. Основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Пунктом 4 зазначеного Порядку встановлено, що атестація проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Оскільки обов'язок проведення атестації робочих місць законодавцем покладено на керівника підприємства, то її своєчасне та належне непроведення не може позбавити громадян, зокрема ОСОБА_1, конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питання надання пенсій за віком на пільгових умовах, відповідно до ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Таким чином, доводи позивача щодо його права на призначення пенсії на пільгових умовах є підставними та обґрунтованими, підлягають задоволенню.

Однак, суд першої інстанції вірно вирішивши справу по суті позовних вимог, задовольняючи позовні вимоги, помилково не вказав Список та норму Закону, які слід застосовувати при призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах.

Тому, абзац 3 резолютивної частини постанови суду від 30.09.2014 року слід змінити, доповнивши словами «за Списком № 2 виробництв, робіт, цехів, професій, посад і показників, робота на яких дає право на пенсію на пільгових умовах та у пільгових розмірах, відповідно до п.«б» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Керуючись ст.ст. 41 ч.1, 160 ч.3, 195, 196, 198, 201, 205, 207, 254 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі - задоволити частково.

Постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 вересня 2014 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі, Головного Управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити дії - змінити, доповнивши абзац третій резолютивної частини цієї постанови суду словами «за Списком № 2 виробництв, робіт, цехів, професій, посад і показників, робота на яких дає право на пенсію на пільгових умовах та у пільгових розмірах, відповідно до п.«б» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

У решта частині постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 вересня 2014 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення.

На постанову протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: В.В. Гуляк

Судді: Р.Й. Коваль

Н.М. Судова-Хомюк

Повний текст постанови виготовлено та підписано 12.10.2015 року.