Справа № 22-а/0690/7856/11
Суддя: Матюшенко І. В.
Дата ухвалення: 2012-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Житомирської області
Справа № 22-а/0690/7856/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2012 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Матюшенка І.В.

суддів: Кочетова Л.Г., Косигіної Л.М.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Житомирі апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Народицькому районі (далі Пенсійний фонд) на рішення Народицького районного суду від 3 серпня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Пенсійного фонду про перерахунок пенсії,

в с т а н о в и л а :

У липні 2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просив визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку його пенсії та зобовязати Пенсійний фонд здійснити йому перерахунок пенсії і проводити її виплату відповідно до ст. ст. 50, 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі Закон № 796-Х11), яка повинна становити 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю особам, віднесених до категорії 1 50% мінімальної пенсії за віком, встановленої Законом України „Про державний бюджет України на 2010 рік.

Рішенням Народицького районного суду від 03.08.2010 року позов задоволено.

У поданій апеляційній скарзі Пенсійний фонд, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції а справу направити на новий розгляд. Апелянт зазначає, що суд першої інстанції не врахував, що спірні виплати проводяться за рахунок коштів державного бюджету, а кошти Пенсійного фонду до таких не належать, безпідставно застосував положення ст. 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування в частині визначення мінімальної пенсії за віком та невірно визначився з належним відповідачем.

Апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Встановлено, що ОСОБА_1І має статус громадянина, постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1), є інвалідом третьої групи внаслідок захворювання, повязаного з аварією на ЧАЕС, перебуває на обліку в Пенсійному фонді і отримує державну пенсію по інвалідності та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, згідно ст. ст. 50, 54 Закону № 796-Х11. Пенсії виплачуються позивачу у розмірі, що не відповідає розміру, встановленому ст. ст. 50, 54 Закону № 796-Х11 (а.с.4), а саме, 6 мінімальних пенсій за віком та 50% мінімальної пенсії за віком.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що положення ст.ст. 50, 54 Закону № 796-Х11 мають пріоритетне значення відносно постанов уряду від 26.07.1996 року № 836 та від 03.01.2002 року № 1, які істотно звужують обсяг встановлених законом прав. А тому, доводи апелянта щодо неправильного застосування судом норм матеріального права є безпідставними.

Доводи апеляційної скарги про те, що Пенсійний фонд не може проводити виплату спірних сум, оскільки це є бюджетні кошти, яких не вистачає на фінансування спірних видатків, а кошти Пенсійного фонду України не включаються до складу Державного бюджету України також визнаються безпідставними, оскільки саме на територіальні управління Пенсійного фонду України, згідно Положення „Про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України №121/2001 від 01.03.2001 року, покладені такі функції і питання фінансування цих видатків не є предметом цього спору. Крім того, проблеми надання бюджетних коштів Пенсійному фонду для виконання покладених на нього обовязків у справах цієї категорії виходять за межі заявлених вимог і судом першої інстанції не розглядалися.

Безпідставними є також посилання відповідача на можливість нецільового використання коштів Пенсійного фонду, оскільки судом не ухвалене рішення про проведення виплат з власних джерел фінансування останнього.

Вихідним критерієм обрахунку розміру пенсії виступає мінімальна пенсія за віком, розмір якої, згідно ст. 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Будь-яких інших нормативно-правових актів, які б визначали механізм вирахування мінімальної пенсії за віком або встановлювали її розмір, немає. А відтак, положення ч.3 ст. 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування щодо застосування мінімального розміру пенсії за віком, встановленого частиною першою цієї статті тільки стосовно визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, не є перешкодою для застосування даної величини для обрахування доплат, передбачених ст.ст. 50, 54 Закону № 796-Х11. Тому, доводи апеляційної скарги щодо неправильного застосування вище вказаних норм матеріального права є також безпідставними.

Разом з цим, задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 шляхом зобовязання відповідача здійснити перерахунок основної та додаткової пенсій з 11.03.2010 року, суд не зазначив кінцевої дати періоду перерахунку, чим фактично задовольнив позов на майбутнє. Тому, рішення суду першої інстанції підлягає зміні шляхом доповнення абзаців другого-четвертого резолютивної частини рішення після слів та цифр „з 11.03.2010 року словами та цифрами „по 02.07.2010 року.

У решті рішення суду постановлене з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207 КАС України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Народицькому районі задовольнити частково.

Рішення Народицького районного суду Житомирської області від 3 серпня 2010 року змінити, доповнивши абзаци другий-четвертий резолютивної частини рішення після слів та цифр „з 11.03.2010 року словами та цифрами „по 02.07.2010 року.

У решті рішення залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Судді