Справа № 804/6539/15
Суддя: Власенко Денис Олександрович
Дата ухвалення: 2015-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 жовтня 2015 р. Справа № 804/6539/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Власенка Д.О.,
при секретарі судового засідання Гелетій М.Т.,
представника позивача ОСОБА_1,
представника відповідача ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Дніпропетровську адміністративну справу за позовом Державного підприємства «Виробниче обєднання Південний машинобудівний завод імені ОСОБА_3» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Дніпропетровську Межрегіонального Головного управління Міндоходів про визнання протиправним та скасування рішення № НОМЕР_1 від 10.02.2015р. про застосування штрафних санкцій на суму 1 478 458,43 грн., -
Державне підприємство «Виробниче обєднання «Південний машинобудівний завод ім.О.М.Макарова» (далі ДП «ВО «Південний машинобудівний завод ім.О.М.Макарова», позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління Міндоходів (далі СДПІ у м. Дніпропетровську, відповідач), в якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління Міндоходів про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № НОМЕР_1 від 10.02.2015 року.
Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що оскаржуване рішення є неправомірним та суперечить вимогам діючого законодавства України, так як сплата єдиного внеску повинна відбуватись одночасно із отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці, виплата якої є пріоритетом над сплатою єдиного внеску. Враховуючи наведене, позивач вважає, що відповідач повинен враховувати той факт, що позивач в першу чергу повинен виплатити заробітну плату, а враховуючи, що у ДП «ВО «Південний машинобудівний завод ім.О.М.Макарова» існувала заборгованість із виплати заробітної плати, то у останнього не виникало підстав для нарахування недоїмки зі сплати єдиного внеску та нарахування пені за несплату (неперахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.
У судове засідання 01.10.2015 року прибули представник позивача та представник відповідача.
Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити його з підстав, викладених у позовній заяві, скасувавши рішення № НОМЕР_1 від 10.02.2015р. про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.
Представники відповідача у судовому засіданні проти позову заперечували у зв'язку із його необґрунтованістю з підстав, викладених у запереченнях, в яких зазначено, що податковою інспекцією проведена документальна невиїзна перевірка ДП «ВО «Південний машинобудівний завод ім. О. М. Макарова» з питання своєчасності сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за червень 2014 року та складено акт від 25.12.2014 року № 715/28-01-40-01-14308368, висновки якого про порушення граничного терміну сплати єдиного внеску за червень 2014 року є обґрунтованими, а рішення, прийняте з урахуванням акту перевірки, про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № НОМЕР_1 від 10.02.2015р. є правомірним. Акт перевірки від 25.12.2014 року № 715/28-01-40-01-14308368 складений з дотриманням процедури, встановленої ст.86 ПК України, наказу ДПА України від 11.09.2008 р. № 584 та наказу ДПА України від 22.12.2010 р. № 984 з урахуванням розгляду заперечень позивача на акт перевірки, які були подані позивачем. Також вказав, що відповідно до положень Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» передбачено обовязок позивача сплачувати єдиний внесок нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, у звязку з чим позивач зобовязаний був сплатити єдиний внесок за червень 2014 року до 21.07.2014 р., тоді як підприємством остання сплата єдиного внеску за червень 2014 року проведена 31.10.2014 року, тобто з затримкою у 102 дні. При цьому зазначає, що за пунктом 12 статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника та у разі несвоєчасної сплати єдиних внесків до платника застосовуються фінансові санкції за нормами наведеного закону.
Дослідивши документи і матеріали, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав.
Відповідно до частин 1, 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.
Судом встановлено, що Державне підприємство «Виробниче обєднання «Південний машинобудівний завод імені ОСОБА_3» зареєстровано як юридична особа та перебуває на обліку як платник податків у Спеціалізованій державній податковій інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління Міндоходів та є платником єдиних внесків до управління Пенсійного фонду України.
Як вбачається із пояснень сторін, СДПІ у м. Дніпропетровську на підставі наказу № 695 від 04.12.2014 року проведена документальна невиїзна перевірка позивача з питання своєчасності сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за червень 2014 року, за результатами якої складено акт в від 25.12.2014 року № 715/28-01-40-01-14308368, за висновками якого встановлено порушення позивачем пункту 8 статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» (далі Закон № 2464) ДП «ВО «Південний машинобудівний завод імені ОСОБА_3» своєчасно не сплачено у встановлені терміни єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування за червень 2014 року у розмірі 9284202,90 грн., тобто з затримкою у 102 дні, що позивачем не спростовано.
Згідно заперечень відповідача, ДП «ВО «Південний машинобудівний завод імені ОСОБА_3» 31.10.2014 здійснено остаточне погашення єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за червень 2014 року, в той час як граничний термін нарахування та сплати якого 21.07.2014 року.
Отже, податковим органом здійснено перевірку позивача з питання своєчасності сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за червень 2014 року після повного погашення заборгованості по сплаті єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за перевіряємий період.
10.02.2015 року СДПІ у м. Дніпропетровську на підставі частини 10, пункту 2 частини 11 статті 25 Закону № 2464 було прийнято рішення № НОМЕР_1 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, згідно якого ДП «ВО «Південний машинобудівний завод імені ОСОБА_3» нараховано штраф у розмірі 10% від суми недоїмки 928420,29 грн. та пеня у розмірі 550038,14 грн.
Не погоджуючись із винесеним рішенням про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, позивач оскаржив його у адміністративному порядку, за результатом чого Центральним офісом з обслуговування великих платників Міжрегіонального головного управління Міндоходів прийнято рішення про результати розгляду скарги № 6731/10/28-10-10-4-33 від 20.03.2015 року, яким рішення залишено без змін, а скаргу платника без задоволення, а також Державною фіскальною службою України 28.04.2015 року прийнято рішення № 9000/6/99-99-10-01-07-15, яким скаргу залишено без розгляду.
Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначено Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» (Закон № 2464).
Згідно статті 6 Закону № 2464, платник єдиного внеску зобовязаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати,обчислювати і сплачувати єдиний внесок.
За частиною 8 статті 9 Закону № 2464 визначено, що платники єдиного внеску зобовязані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця.
При цьому, платники, зазначені у пункту 1 частини 1 статті 4 цього Закону, під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобовязані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників (авансові платежі). Кошти перераховуються одночасно з отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі.
У відповідності до пункту 2 частини 11 статті 25 Закону № 2464, органи доходів і зборів застосовують до платників єдиного внеску такі штрафні санкції, зокрема, за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно несплачених сум.
Згідно частини 10 статті 25 Закону № 2464, на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.
Отже, з аналізу наведених норм вбачається, що позивач зобовязаний був сплатити єдиний внесок за червень 2014 року у строк до 21.07.2014 року
Як встановлено в судовому засіданні та підтверджено запереченнями представника відповідача, остаточна сплата єдиного внеску за червень 2014 року була здійснена позивачем 31.10.2014 року, що ним не спростовано.
Тобто, в даному випадку наявний факт порушення позивачем строків сплати єдиного внеску за червень 2014 року, встановлених частиною 8 статті 9 Закону № 2464.
Окрім того, судом не приймаються посилання позивача на те, що сплата єдиного внеску повинна відбуватись одночасно із виплатою заробітної плати, а затримка у виплаті єдиного внеску відбулася не з вини позивача, а з підстав наявності заборгованості по заробітній платі на підприємстві у позивача, отже порушення норм Закону № НОМЕР_2 «ВО «Південний машинобудівний завод імені ОСОБА_3» не було допущено, оскільки у відповідності до вимог Закону № 2464 фінансовий стан платника єдиного внеску не впливає на виплату єдиного внеску та наявність у позивача заборгованості по заробітній платі та не звільняє його від обовязку сплати єдиного внеску у строки, визначені частиною 8 статті 9 Закону № 2464.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до пункту 21.1 статті 21 Податкового кодексу України, посадові особи контролюючих органів зобов'язані дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами та забезпечувати сумлінне виконання покладених на контролюючі органи функцій.
Частина 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
В той же час, і частина 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України покладає обовязок на позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги та заперечення.
Відповідно до ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.
Представник позивача в ході судового розгляду не навів підстав, та не надав належних доказів, які б свідчити про протиправність дій відповідача щодо прийняття оскаржуваного рішення з урахуванням встановленого судом факту порушення позивачем терміну сплати єдиного внеску за червень 2014 року. Натомість відповідач, як суб'єкт владних повноважень, довів правомірність винесеного рішення.
З урахуванням вищезазначеного, суд доходить висновку, що рішення № НОМЕР_1 від 10.02.2015р. про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску прийняте Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління Міндоходів на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому позовні вимоги Державного підприємства «Виробниче об'днання «Південний машинобудівний завод імені ОСОБА_3» не підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до ч. 2 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - субєкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, повязані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.
Разом з тим, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору, а решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.
З огляду на те, що позовні вимоги в даному випадку є майновими, отже позивач повинен сплатити за подання до адміністративного суду адміністративного позову судовий збір у розмірі 4872,00 грн., що становить 4 розміри мінімальної заробітної плати, а сплатив лише 560,28 грн., що документально підтверджується платіжними дорученнями № 2156, 2155 від 19.05.2015 року, тому суд стягує з позивача решту судового збору в сумі 4311,72 грн. (4872,00 грн. 560,28 грн.).
На підставі частини 3 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 01 жовтня 2015 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Виготовлення постанови у повному обсязі відкладено на 06 жовтня 2015 року, про що повідомлено після проголошення вступної та резолютивної частини постанови в судовому засіданні.
Керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 11, 14, 70, 71, 86, 94, 158-163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні адміністративного позову Державного підприємства «Виробниче обєднання Південний машинобудівний завод імені ОСОБА_3» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Дніпропетровську Межрегіонального Головного управління Міндоходів про визнання протиправним та скасування рішення № НОМЕР_1 від 10.02.2015р. про застосування штрафних санкцій на суму 1 478 458,43 грн. відмовити.
Апеляційна скарга на постанову суду подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.
Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 06 жовтня 2015 року

Суддя ОСОБА_4