Справа № 2а-18057/09/0370
Суддя: Багрій Василь Миколайович
Дата ухвалення: 2011-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2011 р. Справа № 55476/09

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Багрія В.М.,

суддів Ніколіна В.В., Старунського Д.М.,

з участю секретаря судового засідання Грущенко І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Луцької обєднаної державної податкової інспекції на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 02.07.2009 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім Аміко-Кераміка» до Луцької обєднаної державної податкової інспекції про скасування другої податкової вимоги,

В С Т А Н О В И В :

У травні 2009 року ТзОВ «Торговий Дім Аміко-Кераміка» звернулось до суду з позовом до Луцької обєднаної державної податкової інспекції про скасування другої податкової вимоги.

Позивач посилався на те, що в березні 2009 року товариству була надіслана друга податкова вимога відповідача від 08.12.2008 року №2/1766, згідно якої податковий борг товариства за узгодженими податковими зобовязаннями по ввізному миту та ПДВ разом з штрафними санкціями становить 106 261,05 грн. ОСОБА_1 податкова вимога не відповідає нормам податкового законодавства України, оскільки перша податкова вимога з приводу цих платежів товариству взагалі не надсилалася, тому підстав для виставлення другої податкової вимоги не було.

Позивач просив скасувати другу податкову вимогу відповідача від 08.12.2008 року №2/1766 як таку, що не відповідає податковому законодавству.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 02.07.2009 року позов задоволено.

Визнано протиправною та скасовано другу податкову вимогу Луцької ОДПІ №2/1766 від 08.12.2008 року.

Постанову суду першої інстанції оскаржила Луцька ОДПІ, подавши на неї апеляційну скаргу.

Апелянт в апеляційній скарзі зазначає, що постанова суду першої інстанції є необґрунтована та винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Апелянт вказує на те, що зобовязання по сплаті ПДВ та мита виникли у товариства в результаті прийняття Волинською митницею податкових повідомлень №18 та №19 від 29.09.2008 року. На момент звернення Волинської митниці до Луцької ОДПІ, а саме 20.10.2009 року, зобовязання по сплаті ПДВ та мита були узгодженні, а тому дії Луцької ОДПІ щодо винесення другої податкової вимоги від 08.12.2008 року є правомірними.

Апелянт просить скасувати постанову Волинського окружного адміністративного суду від 02.07.2009 року та прийняти нову постанову, якою позивачу відмовити в задоволенні позову.

Вислухавши суддю-доповідача, представника Луцької ОДПІ, який апеляційну скаргу підтримав, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

В справі встановлено, що Луцькою ОДПІ направлено ТзОВ «Торговий Дім Аміко-Кераміка» другу податкову вимогу № 2/ 1766 від 8.12.2008 року про сплату податкового боргу на загальну суму 106261,05 грн. за узгодженими податковими зобовязаннями, в тому числі за платежем - мито на товари, що ввозяться субєктами підприємницької діяльності та податок на додану вартість із ввезених на митну територію України товарів, а також штрафними (фінансовими) санкціями.

Зазначена податкова вимога була сформована на підставі подань Волинської митниці №8 та №9 від 15.10.2008 року.

21.10.2008 року Луцька ОДПІ направила позивачу першу податкову вимогу № 1/ 1443 на суму податкового боргу 110,16 грн. за узгодженим податковим зобовязанням (плата за торговий патент) без врахуванням податкового боргу за податковими повідомленнями Волинської митниці №8 та №9 від 15.10.2008 року.

Як встановив суд першої інстанції, Волинською митницею за результатами розгляду скарг за процедурою адміністративного оскарження направлено ТзОВ «Торговий Дім Аміко-Кераміка» податкові повідомлення форми «Р» № 18 та № 19 від 29.09.2008 року про нарахування позивачу податкових зобовязань за платежем мито на товари, що ввозяться субєктами підприємницької діяльності та податок на додану вартість із ввезених на митну територію України товарів, а також штрафних (фінансових) санкцій на суму 106261,05 грн. Ці повідомлення митного органу були оскаржені позивачем до господарського суду Волинської області, який відкрив провадження в справах та в справі № 5/115-4а прийняв рішення про відмову позивачу в задоволенні позову, яке не набрала законної сили, оскільки було оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду, ухвалою судді якого від 27.02.2008 року відкрито апеляційне провадження в справі. Провадження в іншій справі № 03/104-23-4а зупинено до набрання законної сили постанови в справі № 5/115-4а.

Відповідно до пп. 6.2.1 п. 6.2 ст. 6 чинного на час спірних правовідносин Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання в установлені строки, податковий орган надсилає такому платнику податків податкові вимоги.

Якщо контролюючий орган, що провів процедуру узгодження суми податкового зобов'язання з платником податків, не є податковим органом, такий контролюючий орган надсилає відповідному податковому органу подання про здійснення заходів з погашення податкового боргу платника податків, а також розрахунок його розміру, на підставі якого податковий орган надсилає податкові вимоги.

Відповідно до п. 1.3 та 1.10 ст. 1 цього ж Закону податковий борг (недоїмка) - податкове зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобов'язання.

Податкова вимога - письмова вимога податкового органу до платника податків погасити суму податкового боргу.

Згідно з пп. 5.2.5 п. 5.2 ст. 5 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» з урахуванням строків давності платник податків має право оскаржити до суду рішення контролюючого органу про нарахування податкового зобов'язання у будь-який момент після отримання відповідного податкового повідомлення.

Згідно з пп. 5.2.4 п. 5.2 ст. 5 цього ж Закону при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу податкове зобов'язання вважається неузгодженим до розгляду судом справи по суті та прийняття відповідного рішення.

З врахуванням зазначених норм законодавства суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що оскільки позивач звернувся до суду з адміністративними позовами про скасування податкових повідомлень митного органу № 18 та № 19 від 29.09.2008 року, а судові рішення на час направлення відповідачем другої податкової вимоги 8.12.2008 року не набрали законної сили, тому податкові зобовязання за цими податковими повідомленнями були не узгодженими, що виключало правові підстави для відповідача направляти позивачу оскаржувану другу податкову вимогу № 2/ 1766 від 8.12.2008 року.

З огляду на викладене, суд першої інстанції прийняв законну постанову про задоволення позову , визнання неправомірною та скасування другої податкової вимоги Луцької ОДПІ № 2/ 1766 від 8.12.2008 року, підстав для скасування якої колегія суддів не знаходить.

Доводи апеляційної скарги в частині того, що на момент направлення другої податкової вимоги податкові зобовязання були узгодженими, оскільки позивач в судовому порядку оскаржив податкові повідомлення митного органу пізніше в листопаді 2008 року, висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки позивач звернувся до суду у встановлені законом строки, суд позовні заяви прийняв та відкрив провадження в справах, а один позов розглянув по суті з прийняттям постанови, яка на час виставлення другої податкової вимоги не набрала законної сили.

Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Луцької обєднаної державної податкової інспекції залишити без задоволення.

Постанову Волинського окружного адміністративного суду від 2.07.2009 року в справі № 2а -18057/09 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: В.М. Багрій

Судді : В.В. Ніколін

ОСОБА_1

Повний текст виготовлено 4.11.2011 року