Справа № 826/11168/15
Суддя: Бабенко К.А
Дата ухвалення: 2015-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Бабенко К.А
ПОСТАНОВА

Іменем України

01 жовтня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Бабенка К.А., суддів: Кузьменка В.В., Шурка О.І., секретаря Чепурко Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 липня 2015 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЛОБАЛХОЛДИНГ" до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 липня 2015 року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, Відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить судове рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове судове рішення, яким в задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників Сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, Постанову суду першої інстанції в частині скасувати та ухвалити в цій частині нову Постанова, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити з наступних підстав.

Відповідачем проведено документальну позапланову виїзну перевірку Позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з ТОВ «Донторгресурс» (код за ) за період з 01.09.2014 р. по 30.11.2014 р., з ТОВ «Пролайм» (код за ) за період з 01.10.2014 р. по 30.11.2014 р. та з ТОВ «Імперія Нафтопродукт» за період з 01.11.2014 р. по 30.11.2014 р. та здійснення подальшої реалізації придбаних у зазначених контрагентів-постачальників товарів (робіт, послуг), про що складено відповідний Акт від 19.03.2015 року №931/26-58-22-02-17/38956428 (надалі - Акт), копія якого наявна в матеріалах справи (Т.1, а.с.42-96).

Перевіркою встановлено порушення Позивачем ст. 22, ст. 185, ст. 187, п. 188.1. ст. 188 Податкового кодексу України щодо відсутності об'єктів оподаткування по операціях з придбання товару Позивачем у «Донторгресурс» (код за ) за період з 01.09.2014 р. по 30.11.2014 р., у ТОВ «Пролайм» (код за ) за період з 01.10.2014 р. по 30.11.2014 р., у ТОВ «Імперія Нафтопродукт» за період з 01.11.2014 р. по 30.11.2014 р. та продажу товарів (робіт, послуг) контрагентам - покупцям за відповідний період.

Позивачем подано Заперечення на Акт від 30 березня 2013 року (Т.1, а.с.97-102), за результатами розгляду яких Відповідач Листом «Про надання відповіді на заперечення» від 06.04.2015 року (вих. №9165/10/26-58-22-02-11), копія якого також наявна в матеріалах справи (Т.1, а.с.103), висновки Акта залишено без змін, а зауваження, викладені в запереченні - без задоволення.

Відповідачем на підставі Акта внесено зміни до АІС "Система автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України" та здійснено коригування показників податкової звітності Позивача з ПДВ, про що свідчить Детальна інформація по платнику ПДВ щодо результатів автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України, копія якої наявна в матеріалах справи (Т.1, а.с.138-143).

Позивачем в адміністративному позові заявлено позовну вимогу, зокрема про визнання протиправними дій Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві щодо результатів документальної виїзної позапланової перевірки ТОВ «Глобалхолдинг» (код за ) з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинам з ТОВ «Донторгресурс» (код за ) за період з 01.09.2014 р. по 30.11.2014 р., з ТОВ «Пролайм» (код за ) за період з 01.10.2014 р. по 30.11.2014 р. та з ТОВ «Імперія Нафтопродукт» за період з 01.11.2014 р. по 30.11.2014 р. та здійснення подальшої реалізації придбаних у зазначених контрагентів-постачальників товарів (робіт, послуг), у зв'язку з чим колегія суддів дійшла висновку, що Позивачем оскаржено в цій частині саме висновки Акта.

Проте, як зазначено в Ухвалі Вищого адміністративного суду України від 18 серпня 2014 року у справі №826/2603/13-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Лівконсалт» до Державної податкової інспекції у Святошинському районі м. Києва Державної податкової служби про визнання протиправними дій, висновки викладені в акті податкової перевірки не є предметом оскарження в адміністративному суді, оскільки не є обов'язковими ані для платника податків, ані для керівника контролюючого органу. Останній оцінює викладені в акті перевірки доводи і в разі наявності податкових порушень приймає податкове повідомлення-рішення, яке визначає грошові зобов'язання платникові податків. Натомість висновки, викладені в акті перевірки є лише відображенням фактичних дій податкових інспекторів-ревізорів, а тому не створюють жодних правових наслідків. Відповідно, акт перевірки не порушує права платника податків безвідносно до змісту такого акту, у зв'язку з чим відсутні підстави для задоволення позову щодо протиправності акту перевірки, а так само дій щодо включення до акту перевірки будь-яких даних.

Щодо адміністративного позову в частині позовних вимог про визнання протиправними дій Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного Управління ДФС у м. Києві щодо складання Акту № 867/26-58-22-02-18/39165182 від 16.03.2015 року з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинам з ТОВ «ДОНТОРГРЕСУРС» () за період з 01.09.2014 р. по 30.11.2014 р., з ТОВ «ПРОЛАЙМ» () за період з 01.10.2014 р. по 30.11.2014 р. та з ТОВ «ІМПЕРІЯ НАФТОПРОДУКТ» за період з 01.11.2014 р. по 30.11.2014 р. та здійснення подальшої реалізації придбаних у зазначених контрагентів-постачальників товарів (робіт, послуг) колегією суддів встановлено наступне.

Згідно з п. 61.1. ст. 61 Податкового кодексу України, податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до пп. 62.1.3. п. 62.1. ст. 62 Податкового кодексу України, податковий контроль здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Згідно з п. 78.8. ст. 78 Податкового кодексу України, порядок оформлення результатів документальної позапланової перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу.

А відповідно до п. 86.1. ст. 86 Податкового кодексу України, результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні адміністративного позову в цій частині, оскільки Відповідач при складанні Акта діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені податковим законодавством України.

А як вбачається з Ухвали Вищого адміністративного суду України від 27 травня 2013 року у справі №2а-16481/11/2670 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс Трейдінг» до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі м. Києва Державної податкової служби про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії, акт перевірки є виключно носієм доказової інформації про виявлені податковим органом порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків, обов'язковим документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу. Викладені у ньому податковим органом факти та висновки не можна розглядати як рішення суб'єкта владних повноважень, що породжує для платника податків певні правові наслідки, регулює ті чи інші відносини і має обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин. Контролюючий орган не позбавлений права викладати в акті перевірки власні висновки щодо зафіксованих обставин, та в подальшому, у разі виникнення спору щодо рішень про визначення грошових зобов'язань та/або зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, що приймаються на підставі такого акту тощо, обґрунтовувати ними власну позицію щодо наявності певних допущених платником податків порушень. Оцінка акта перевірки, в тому числі і оцінка дій посадових осіб податкового органу щодо викладення у ньому висновків перевірки, а також щодо самих висновків перевірки, надається уповноваженими законом органами влади при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акту.

Згідно з частиною першою ст. 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, зокрема висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Як зазначено в Постанові Верховного Суду України від 10 вересня 2013 року №21-237а13 у справі за позовом до Державної фінансової інспекції у Волинській області, головного контролера-ревізора відділу інспектування у сфері матеріального виробництва та послуг Інспекції про визнання дій протиправними та зобов'язати вчинити дії, зокрема обов'язковою ознакою дій суб'єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб'єктів відповідних правовідносин і мають обов'язковий характер. Висновки, викладені у акті, не породжують обов'язкових юридичних наслідків. Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України дійшла висновку, що акт перевірки не є рішенням суб'єкта владних повноважень у розумінні статті 17 КАС, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов'язків для осіб, робота (діяльність) яких перевірялися, тому його висновки не можуть бути предметом спору. Відсутність спірних відносин, в свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту. Акт перевірки є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб'єктами господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу, а тому оцінка акта, в тому числі й оцінка дій службових осіб контролюючого органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки, може бути надана судом при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акта.

Крім того, колегія суддів зазначає, що відповідно до загальних правил української мови в родовому відмінку слово «акта» означає саме документ, а - «акту» - дію, тобто зміна закінчення в слові, що має декілька смислових значень, впливає на них.

Щодо адміністративного позову в частині зобов'язання Відповідача вилучити з баз даних АІС «Реєстр платників податків», АІС «Аудит», АІС «Бест-Звіт», АІС «Співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту на рівні ДПА України» відомості, внесені на підставі висновків Акта, колегією суддів встановлено наступне.

Відповідно до п. 74.1. ст. 74 Податкового кодексу України, податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах контролюючих органів або безпосередньо посадовими (службовими) особами контролюючих органів.

Згідно з п. 2.6 Методичних рекомендацій щодо взаємодії органів державної податкової служби при проведенні перевірок податкових декларацій з податку на додану вартість з урахуванням інформації розшифровок податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість у розрізі контрагентів, затверджених наказом Державної податкової адміністрації України від 18.04.2008р. №266, який діяв на час виникнення спірних правовідносин (далі по тексту - Методичні рекомендації №266), підставою для внесення інформації до електронної бази податкової звітності органу ДПС є податкова звітність, подана платником податків.

Відповідно до п. 2.21 Методичних рекомендацій тільки по мірі підписання актів перевірки та узгодження податкових зобов'язань, визначених податковим повідомленням-рішенням, прийнятим за результатами таких перевірок, уточнюються результати автоматизованого співставлення на центральному рівні податкової звітності з ПДВ за поданням підрозділу, яким завершено процедуру такого узгодження та яким прийнято таке повідомлення-рішення.

Тобто, зміни в облікових даних операцій з податку на додану вартість здійснюються лише на підставі податкових повідомлень-рішень, прийнятих за результатами проведення перевірок або податкової звітності, поданої платником податків, проте будь-які докази прийняття Відповідачем податкових повідомлень-рішень на підставі Акта та/або подачі Позивачем відповідної податкової звітності в матеріалах справи відсутні.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що Податковим кодексом України передбачено лише два способи визначення податкових зобов'язань платника податків: самим платником податків шляхом подання податкової декларації (податкового розрахунку) або контролюючим органом шляхом прийняття податкового повідомлення - рішення. Інші підстави для зміни в облікових даних платника податків щодо його податкових зобов'язань відсутні. Таким чином, будь-які дії щодо зміни в інформаційних базах даних розміру податкових зобов'язань або податкового кредиту платника податків мають визнаватися протиправними, у зв'язку з чим порушене право Позивача в цій частині підлягає поновленню.

Згідно зі ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є, зокрема, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

У зв'язку з вищевикладеним, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини справи, що мають значення для справи, порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, тому, Постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 липня 2015 року в частині скасовується та ухвалюється в цій частині нова Постанова, якою у задоволенні адміністративного позову відмовляється.

Керуючись ст.ст. 196, 198, 200, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві задовольнити частково, Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 липня 2015 року в частині задоволення адміністративного позову щодо визнання протиправними дій Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного Управління ДФС у м. Києві щодо результатів документальної виїзної позапланової перевірки ТОВ «ГЛОБАЛХОЛДИНГ» () з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинам з ТОВ «ДОНТОРГРЕСУРС» () за період з 01.09.2014 р. по 30.11.2014 р., з ТОВ «ПРОЛАЙМ» () за період з 01.10.2014 р. по 30.11.2014 р. та з ТОВ «ІМПЕРІЯ НАФТОПРОДУКТ» за період з 01.11.2014 р. по 30.11.2014 р. та здійснення подальшої реалізації придбаних у зазначених контрагентів-постачальників товарів (робіт, послуг); визнання протиправними дій Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного Управління ДФС у м. Києві щодо складання Акту №867/26-58-22-02-18/39165182 від 16.03.2015 року з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинам з ТОВ «ДОНТОРГРЕСУРС» () за період з 01.09.2014 р. по 30.11.2014 р., з ТОВ «ПРОЛАЙМ» () за період з 01.10.2014 р. по 30.11.2014 р. та з ТОВ «ІМПЕРІЯ НАФТОПРОДУКТ» за період з 01.11.2014 р. по 30.11.2014 р. та здійснення подальшої реалізації придбаних у зазначених контрагентів-постачальників товарів (робіт, послуг) скасувати та ухвалити в цій частині нову Постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити.

В іншій частині Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 липня 2015 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення її в повному обсязі безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Постанову складено в повному обсязі 01.10.2015 року.

Головуючий суддя Бабенко К.А.

Судді: Кузьменко В.В.

Шурко О.І.

Головуючий суддя Бабенко К.А

Судді: Шурко О.І.

Кузьменко В. В.