Справа № 2а-2710/10/1370
Суддя: Кушнерик Мар’ян Петрович
Дата ухвалення: 2011-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2011 р. Справа № 10654/11/9104

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Кушнерика М.П.

суддів Багрія В.М., Коваля Р.Й.

з участю секретаря Грущенко І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Гал-Євро-Контакт" на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 01.09.2010р. по справі за позовом Прокурора Личаківського району м.Львова в інтересах Державної податкової інспекції в Личаківському районі м.Львова до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гал-Євро-Контакт" про стягнення боргу, -

В С Т А Н О В И Л А:

24.03.2010р. Прокурор Личаківського району м.Львова в інтересах ДПІ в Личаківському районі м.Львова звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача до державного бюджету податковий борг у розмірі 6154,76грн.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 01.09.2010р. позов задоволено.

ТзОВ "Гал-Євро-Контакт" оскаржило дану постанову з підстав порушення норм матеріального і процесуального права та неповного з»ясування, а також не доведеності обставин, які мають значення для справи, мотивуючи тим, що згідно ст.3 Закону України «Про систему оподаткування» одним з основних принципів побудови системи оподаткування, зокрема, є принцип обов'язковості, тобто - впровадження норм щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), визначених на підставі достовірних даних про об'єкти оподаткування за звітний період, та встановлення відповідальності платників податків за порушення податкового законодавства.

Відповідно до ст.6 цього Закону об'єктами оподаткування є доходи (прибуток), додана вартість продукції (робіт, послуг), вартість продукції (робіт, послуг), у тому митна, або її натуральні показники, спеціальне використання природних ресурсів, майно юридичних і фізичних осіб та інші об'єкти, визначені законами України про оподаткування.

Згідно ст.2 Закону України «Про плату за землю» використання землі в Україні є платним. Плата за землю справляється у вигляді земельного податку або орендної плати, що визначається залежно від грошової оцінки земель.

Власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі, крім орендарів та інвесторів - учасників угоди про розподіл продукції, сплачують земельний податок.

Відповідно до ст.5 Закону України «Про плату за землю» об'єктом плати за землю є земельна ділянка, а також земельна частка (пай), яка перебуває у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди.

Суб'єктом плати за землю (платником), власник земельної ділянки, земельної частки (паю) і землекористувач, у тому числі орендар.

Згідно ст.13 Закону єдиною підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру, а орендної плати за земельну ділянку, яка перебуває у державній або комунальній власності, - договір оренди такої земельної ділянки

Відповідно до ст.15 Закону України «Про плату за землю» власники землі та землекористувачі сплачують земельний податок, а також орендну плату за земельні ділянки державної та комунальної власності з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

Для практики правового регулювання земельних відносин юридичне значення можуть мати лише дані державного земельного кадастру.

В Положенні про порядок ведення державного земельного кадастру. затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 12 січня 1993 р. N15, вказується, що державний земельний кадастр включає дані реєстрації права власності, права користування землею та договорів на оренду землі, обліку кількості та якості земель, бонітування грунтів, зонування територій населених пунктів, економічної та грошової оцінки земель.

Висновок податкової інспекції про несплату податку, ґрунтується лише на податковому розрахунку земельного податку, помилково поданому керівником відповідача до ДПІ у Личаківському районі м.Львова.

З вищенаведеного випливає, що платником земельного податку може бути лише власник або користувач земельної ділянки. Відповідні дані про власників, користувачів та орендарів земельних ділянок містяться у державному земельному кадастрі.

З відповіді Головного управління Держкомзему у Львівській області вбачається, що ТзОВ «Гал-Євро-Контакт» не має у власності чи користуванні земельних ділянок на території Львівської області.

У зв'язку з відсутністю об'єкта оподаткування, ТзОВ «Гал-Євро-Контакт» вважає, що не є платником даного виду податку, і, відповідно відсутній факт правопорушення, тобто несплату податкового платежу.

Звернення до суду, податкового органу не за місцем реєстрації платника податків - вважає неправомірним, оскільки відповідно до витягу з ЄДР ЮОФОП та довідки про взяття на облік платника податків, місцем державної реєстрації та взяття на облік як платника податків ТзОВ «Гал-Євро-Контакт» є Франківський район м.Львова.

Просить скасувати постанову і прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, представника податкового органу, яка просить відхилити апеляційну скаргу, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, ТзОВ "Гал-Євро-Контакт" зареєстрований виконавчим комітетом Львівської міської ради 02.04.1997р. та внесений до Єдиного державного реєстру. Має у власності земельну ділянку пл.1,2502 га по вул.Простій, 1а у м.Винники.

Проведеною податковим органом перевіркою, встановлено порушення відповідачем п.п.5.3.1 п.5.3 ст.5 Закону України «Про порядок погашення зобов»язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» та ст.9 Закону України «Про систему оподаткування», а саме несвоєчасну сплату узгодженої суми податкового зобов»язання по платі за землю, про що складено акт від 06.07.2009р. №162 «Про результати перевірки дотримання вимог п.п.5.3.1 п.5.3 ст.5 Закону України «Про порядок погашення зобов»язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами».

06.07.2009р. прийнято податкове повідомлення-рішення №/0.

Станом на 08.02.2010р. заборгованість складає 6154,76грн.: 6102,62грн. несплачене податкове зобов»язання по сплаті земельного податку за 2009 рік та 52,14грн. несплачене податкове зобов»язання, яке визначено податковим повідомленням-рішенням про застосування штрафних (фінансових) санкцій за несвоєчасну сплату узгодженої суми податкового зобов»язання.

П.5.4 ст.5 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" передбачено, що узгоджена сума податкового зобов'язання, не сплачена платником податків у строки, визначені цією статтею, визнається сумою податкового боргу платника податків.

П.1.3 ст.1 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" передбачено, що податковий борг (недоїмка) визначається як податкове зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобов'язання.

Відповідно до п.1.2 ст.1 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" податкове зобов'язання - це зобов'язання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів у порядку та у строки, визначені цим Законом або іншими законами України.

Вищезазначене податкове повідомлення-рішення апелянтом не оскаржено, заборгованість не погашена.

Крім цього, колегія суддів спростовує посилання апелянта про звернення позивача до суду не за місцем реєстрації платника податків, оскільки ч.1 ст.17 КАС України передбачено, що адміністративні справи вирішуються адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача крім випадків, передбачених цим Кодексом, а ч.2 ст.18 КАС України - підсудність справ окружним судам.

Оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, то воно не може бути скасоване чи змінене з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст.160 ч.3, 195, 196, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Гал-Євро-Контакт" залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 01.09.2010р. по справі № 2а-2710/10/1370 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя: М.П.Кушнерик

Судді: В.М.Багрій

ОСОБА_1

Повний текст виготовлено 31.10.2011р.