Справа № 826/9930/15
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2015-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

15 жовтня 2015 року № 826/9930/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Іщука І.О., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомДержавної податкової інспекції у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві
до Відкритого акціонерного товариства «Трест Міськбуд-4», Спеціального будівельного управління № 20 відкритого акціонерного товариства «Хрещатикбуд»
простягнення коштів платника податків з рахунків у банках у сумі 387 476,22 грн.,
В С Т А Н О В И В:

Державна податкова інспекція у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві звернулась до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Відкритого акціонерного товариства «Трест Міськбуд-4», Спеціального будівельного управління № 20 відкритого акціонерного товариства «Хрещатикбуд», в якому просить стягнути кошти платника податків (ВАТ «Трест Міськбуд-4» ) з рахунків у банках, що обслуговують такого платника на суму податкового боргу у розмірі 387 476,22 грн.

Позовні вимоги мотивовані наявністю у ВАТ «Трест Міськбуд-4» узгодженої податкової заборгованості у сумі 387 476,22 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити їх в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві.

Представник відповідача 1 в судовому засіданні проти позовних вимог заперечував та просив суд відмовити в їх задоволенні з огляду на те, що позивачем заявлено вимоги про стягнення заборгованості після спливу строку давності. Також зазначив, що податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності вважається безнадійним та підлягає скасуванню.

Представник відповідача 2 в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, докази чого містяться в матеріалах справи. Заяви про розгляд справи без його участі або клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Про причини неявки в судове засідання не повідомив. Заперечень або пояснень по суті заявлених позовних вимог не надав.

В судовому засіданні 04.08.2015 р. суд, керуючись ч. 6 ст. 128 КАС України, ухвалив про подальший розгляд справи за відсутності представників сторін в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, у зв'язку з неявкою відповідача 2 в судове засідання.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Спеціалізоване будівельне управління № 20 Відкритого акціонерного товариства «Хрещатикбуд» перебуває на обліку в ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві.

Згідно із записами з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців Спеціалізоване будівельне управління № 20 ВАТ «Хрещатикбуд» є відокремленим підрозділом ВАТ «Трест Київміськбуд-4».

Отже, в силу приписів п. 95.4 ст. 95, п. 96.1 ст. 96 Цивільного кодексу України на ВАТ «Київміськбуд-4» покладено обов'язок щодо сплати грошових зобов'язань його філій, зокрема, Спеціалізованого будівельного управління № 20 Відкритого акціонерного товариства «Хрещатикбуд».

Як вбачається з картки особового рахунку платника земельного податку з юридичних осіб податкова заборгованість у відповідача 2 виникла 30.03.2009 р. на підставі розрахунку № 2799 від 30.01.2009 р.

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Спеціальному будівельному управлінню № 20 відкритого акціонерного товариства «Хрещатикбуд» було виставлено першу податкову вимогу № 1/1842 від 08.06.2009 р. на суму 6993,76 грн., яка була направлена останньому та вручена особисто його представнику 17.11.2009 р., про що свідчить наявна в матеріалах справи копія поштового відправлення.

Оскільки, відповідачем 2 не була погашена заборгованість, податковим органом було виставлено другу податкову вимогу № 2/4925 від 18.12.2009 р. на суму 256453,76 грн., яка була направлена відповідачу 2 та вручена особисто його представнику 16.04.2010 р., про що свідчить наявна в матеріалах справи копія поштового відправлення.

Як вбачається з картки особового рахунку платника земельного податку станом на кінець 2009 року у відповідача 2 обліковується недоїмка в розмірі 291 839,61 грн., яка виникла у зв'язку із подачею відповідачем 2 податкових декларацій із земельного податку та несплатою їх в повній мірі. Як наслідок виникла недоїмка, яка станом на кінець 2010 року становить 739 653,46 грн., а на кінець 2011 р. - 275 552,00 грн.

Відповідно до п. 58.1 ст. 58 Податкового кодексу України контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт:

невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації;

завищення розміру задекларованого від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу;

заниження або завищення суми податкових зобов'язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, крім випадків, коли зазначене заниження або завищення враховано при винесенні інших податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки.

Податковим органом проведено перевірку та встановлено порушення податкового законодавства, а саме: порушення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання із земельного податку. З урахуванням наведеного, Спеціалізованому будівельному управлінню № 20 Відкритого акціонерного товариства «Хрещатикбуд» сформоване податкове повідомлення-рішення № від 22.09.2011 р. та визначено грошове зобов'язання в розмірі 624 230,09 грн.

Вказане вище податкове повідомлення-рішення було направлено відповідачу 2 рекомендованим відправленням з повідомленням про вручення, однак повернулося у зв'язку із незнаходженням підприємства за вказаною адресою.

Позивач зазначає, що станом на 2013 рік, відповідачем 2 залишається непогашеною недоїмка у сумі 275 552,00 грн. та пеня за невчасне виконання податкових зобов'язань у сумі 111 924,22 грн. Отже, загальна сума податкового боргу Спеціалізованого будівельного управління № 20 Відкритого акціонерного товариства «Хрещатикбуд» становить 387 476,22 грн.

Станом на 2014-2015 рр. погашення податкового боргу відповідачем 2 здійснено не було.

Податковий борг Спеціалізованого будівельного управління № 20 Відкритого акціонерного товариства «Хрещатикбуд» підтверджується повідомленням про грошові зобов'язання та податковий борг № 4244/23-01-36 від 19.05.2015 р. та залишається несплаченим.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи. Суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, подати докази або з власної ініціативи витребувати докази, яких, на думку суду, не вистачає.

У справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, серед іншого, чи вчинені вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (п. 3 ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України).

Статтею 159 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з п. 54.1 ст. 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до п. 286.2 ст. 286 Податкового кодексу України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій.

Відповідно до пп. 287.3 ст. 287 Податкового кодексу України податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Відповідно до п. 102.1 ст. 102 Податкового кодексу України, контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов'язання, а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов'язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку.

Грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію (пп. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України).

Як встановлено судом, ВАТ «Трест Міськбуд-4» на підставі поданих декларацій було самостійно визначено податок на землю, що також підтверджується даними розрахунку податкового боргу.

Згідно наявного в матеріалах справи податкового розрахунку податкового боргу вбачається, що заборгованість зі сплати податку в розмірі 387 467,22 грн. виникла в період з 30.09.2010 р. по 03.10.2011 р.

Враховуючи період виникнення заборгованості та, враховуючи строк давності 1095 днів, суд приходить до висновку, що датою спливу граничного строку сплати зобов'язань є відповідний період з 30.09.2013 р. по 03.10.2014 р.

Позов до адміністративного суду м. Києва був поданий позивачем 21.05.2015 р., про що свідчить відмітка служби діловодства Окружного адміністративного суду м. Києва.

Зважаючи на викладене вище, суд приходить до висновку, що позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості після спливу строків давності, визначених п. 102.1 ст. 102 Податкового кодексу України, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Позивачем не доведено обґрунтованість заявлених позовних вимог, а тому, з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд приходить до висновку, що адміністративний позов Державної податкової інспекції у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві не підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69-71, 160 - 165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У позові Державної податкової інспекції у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві відмовити.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.О. Іщук