Справа № 130/1913/15-а
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2015-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 130/1913/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Камінський В.П.

Суддя-доповідач: Смілянець Е. С.

08 жовтня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Залімського І. Г. Сушка О.О.

за участю:

секретаря судового засідання: Марцісь Ю.А.,

позивача ОСОБА_2

представника відповідача Бабієць Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Жмеринці та Жмеринському районі Вінницької області на постанову Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 31 липня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Жмеринці та Жмеринському районі Вінницької області про визнання нечинним рішення та зобов'язання провести перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В :

09.07.2015 року позивач - ОСОБА_2 звернулась до Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України у Старосинявському районі Хмельницької області про визнання дій протиправними та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії.

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області постановою від 31.07.2015 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 31.07.2015 року та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні адміністративного позову.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги в повному обсязі, в свою чергу позивач заперечив проти апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та оцінивши доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як досліджено з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що позивач з 20.03.2009 року отримує пенсію за віком на підставі Закону України "Про державну службу".

Згідно з матеріалами справи при розрахунку пенсії позивача не було враховано до суми заробітної плати для призначення пенсії сум матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, надбавки за ранг та вислугу років, матеріальної допомоги на оздоровлення та сум індексації заробітної плати.

04.06.2015 року позивач звернулась в управління Пенсійного фонду України в м. Жмеринка та Жмеринському районі Вінницької області із заявою щодо перерахунку пенсії з врахуванням виплачених їй сум матеріальної допомоги на оздоровлення, соціально-побутові потреби та індексації, а також для включення для перерахунку пенсії суми грошової винагороди за вислугу років державного службовця згідно Постанови КМУ №212 суми 5 959,99 грн. на виконання ухвали Київського апеляційного суду від 27.05.2011 року, яка була виплачена їй після призначення пенсії. Також просила включити для перерахунку пенсії 10 посадових окладів, які були виплачені при виході на пенсію, відповідно до ст.. 37 Закону України «Про державну службу» в сумі 9 280,00 грн., з якої внески не утримувались та просила утримати з цієї суми внески у розмірі 15% (ПДФО), на що їй було відмовлено в листі від 08.06.2015 року №22/н-7 (а.с.14-15).

Мотивом відмови, було те, що Постановою КМУ від 31.05.2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розміру заробітку для обчислення пенсії» не передбачено зарахування в заробіток матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на соціально-побутові потреби, індексації, виплату грошової винагороди за вислугу років та виплату десяти посадових окладів при виході на пенсію державного службовця, тому і немає законних підстав врахувати вищезазначені виплати при призначенні пенсії.

Позивач вважаючи відмову УПФ України безпідставною звернулася до суду з адміністративним позовом.

За результатом розгляду справи, суд першої інстанції, керуючись положеннями ст. ст. 33, 37 Закону України "Про державну службу", прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до змісту ст. 37 Закону України "Про державну службу" (в редакції, що діяла на момент виходу позивача на пенсію) пенсія державним службовцям призначаються в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі, розмір пенсії збільшувався на один відсоток заробітку, але не більше як 90 відсотків заробітку.

Частиною1 ст.1 Закону України 24 березня 1995 року "Про оплату праці" встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входила до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України від 9 липня 2003 року "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Таким чином, матеріальна допомога, на яку нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування враховується при обчисленні розміру його пенсії.

Вищевказаний висновок також узгоджується з правовою позицією Верховного суду України, викладеною в Постанові від 20.02.2012 року у справі 21-430а11. Так, за правилами частини 1 ст. 244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для усіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Окрім цього, згідно з позицією висловленою в постанові колегії суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного суду України від 14.05.2013 року, до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування", нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу, сукупного оподатковуваного доходу, з яких справляються страхові внески до соціальних фондів, що діяли на день одержання зазначеного заробітку.

Постановою Кабінету Міністрів України від 18 травня 1998 року № 697 (чинної на час призначення пенсії позивачу) надано вичерпний перелік видів оплати праці та інших видів, на які не нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та які не враховується при обчисленні середньомісячної заробітної плати для призначення пенсії. При цьому матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація та надбавка за вислугу років до зазначеного переліку не входить.

Порядок обчислення заробітної плати для перерахунку пенсії державного службовця установлений постановою Кабінету Міністрів від 31.05.2000 року №865 "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії" (865-2000л).

Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року №865 "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії" (865-2000-п) передбачено, що посадовий оклад, надбавка за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальні звання, вислугу років при призначенні пенсії відповідно до законів, зазначених у пункті 1 цієї постанови, враховуються в розмірах, що виплачуються на день звільнення з роботи, що дає право на відповідний вид пенсії. Постановою Кабінету Міністрів України від 12.09.1997 року №1013 "Про Порядок виплати винагороди за вислугу років посадовим особам органів державної податкової служби, які мають спеціальні звання" (1013-97-п) затверджено: Порядок виплати винагороди за вислугу років посадовим особам органів державної податкової служби, які мають спеціальні звання, відповідно до положень якого винагорода за вислугу років виплачується посадовим особам органів державної податкової служби залежно від стажу роботи і обчислюється у відсотках, виходячи з посадового окладу та надбавки за спеціальне звання. Нарахування та виплата винагороди за вислугу років провадяться щомісяця за фактично відпрацьований час у межах встановленого фонду оплати праці. Винагорода за вислугу років враховується при обчисленні середнього заробітку, що зберігається за посадовою особою відповідно до законодавства.

Таким чином, колегія суддів робить висновок про те, що підлягають врахуванню до суми заробітної плати для призначення пенсії суми матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення та суми індексації заробітної плати, а також суми винагороди за вислугу років.

Разом з тим, колегія суддів не може погодитись з висновками суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог в частині зобовязання Управління Пенсійного фонду України в місті Жмеринці та Жмеринському районі Вінницької області здійснити перерахунок пенсії позивачу з урахуванням 10 посадових окладів суми 9 280 (дев'ять тисяч двісті вісімдесят) грн. 00 коп., згідно довідки № 13/06-35/08 від 27.05.2015 року та утримати з неї внески у розмірі 15% (ПДФО) з огляду на наступне.

Як зазначалось вище, до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування", нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Тобто, до заробітку для обчислення пенсії включаються лише ті види оплати праці (виплат, доходу) з яких відповідно до зазначеного закону було сплачено збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Згідно п.п.3.6 п.3 Інструкції зі статистики заробітної плати затвердженої наказом Державного комітету статистики України N 5 від 13.01.2004 року одноразова допомога працівникам, які виходять на пенсію згідно з діючим законодавством та колективними договорами (включаючи грошову допомогу державним службовцям та науковим (науково-педагогічним) працівникам) не належить до фонду оплати праці.

Таким чином зазначена допомога не належить до фонду оплати праці, а отже з неї не було сплачено збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а тому підстави для врахування її під час обчислення пенсії відсутні.

Враховуючи зазначене, колегія суддів прийшла до висновку, що постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині задоволення позовних вимог, щодо зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в місті Жмеринці та Жмеринському районі Вінницької області здійснити перерахунок пенсії з урахуванням 10 посадових окладів суми 9 280 (дев'ять тисяч двісті вісімдесят) грн. 00 коп., згідно довідки № 13/06-35/08 від 27.05.2015 року та утримати з неї внески у розмірі 15% (ПДФО).

На підставі викладеного, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції не дав належної оцінки вказаним обставинам та зібраним по справі доказам, не правильно застосував норми матеріального права, у зв'язку із чим, ухвалив рішення, яке підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 202 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції вирішив скасувати її в частині та прийняти в цій частині нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог, з підстав неповного з'ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Жмеринці та Жмеринському районі Вінницької області задовольнити частково.

Постанову Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 31 липня 2015 року скасувати в частині ззобов'язання Управління Пенсійного фонду України в місті Жмеринці та Жмеринському районі Вінницької області здійснити перерахунок пенсії з урахуванням 10 посадових окладів суми 9 280 (дев'ять тисяч двісті вісімдесят) грн. 00 коп., згідно довідки № 13/06-35/08 від 27.05.2015 року та утримати з неї внески у розмірі 15% (ПДФО).

В цій частині прийняти нову постанову, якою у задоволенні цих вимог відмовити.

В іншому постанову Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 31 липня 2015 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 13 жовтня 2015 року.

Головуючий Смілянець Е. С.

Судді Залімський І. Г.

Сушко О.О.