Справа № 311/3364/15-а
Суддя: Кочева І. В.
Дата ухвалення: 2015-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа№311/3364/15-а
Провадження№2-а/311/17/2015
ПОСТАНОВА

Іменем України

15.10.2015 року м. Василівка

Суддя Василівського районного суду Запорізької області Кочева І.В., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Василівської районної державної адміністрації Запорізької області, про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії, стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач 28 серпня 2015 року поштою направив суду адміністративну позовну заяву, яка надійшла до суду 02 вересня 2015 року - до Управління соціального захисту населення Василівської районної державної адміністрації Запорізької області про визнання дій протиправними, зобовязання вчинити дії та стягнення заборгованості, у якому зазначив, що він як інвалід війни 1 групи, відповідно до ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щорічно до 5 травня має право на отримання грошової допомоги у розмірі 10-ти мінімальних пенсій за віком.

За 2015 рік така допомога йому була нарахована та виплачена в сумі 2835 грн., не донараховано та не виплачено відповідачем 6655 грн. вказаної допомоги. 28 липня 2015 року позивач звертався з заявою до відповідача про перерахунок та доплату невиплаченої суми вказаної грошової допомоги, на що йому було надано письмову відповідь від 11 серпня 2015 року з зазначенням того, що відповідач порушень законодавства не допускав.

Позивач просить суд: визнати дії відповідача протиправними, стягнути з відповідача на його користь грошову допомогу до 05 травня за 2015 рік відповідно до ч.5 ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» як інваліду війни 1 групи у розмірі 10 мінімальних пенсій за віком з врахуванням фактично виплачених сум в сумі 6655 грн.

В наданих письмових запереченнях відповідач просить суд, посилаючись на ст.ст.12, 13, 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», постанову КМУ від 31 березня 2015 року №147 «Про деякі питання виплати у 2015 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», ч.2 ст.95 ОСОБА_2 України, ст.ст.4, 51, 119 Бюджетного Кодексу України, відмовити в задоволенні позову в звязку з правомірністю дій відповідача при виплаті позивачу відповідної допомоги .

Розгляд справи проведено у порядку скороченого провадження у відповідності зі ст.183-2 КАС України без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Суддя за результатами розгляду справи в порядку скороченого провадження, оцінивши обставини справи, вважає їх достатніми для прийняття рішення.

Розглянувши надані сторонами документи і матеріали, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб … у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади … при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Частина 2 цієї статті встановлює, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності ОСОБА_2 чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ст.17 КАС України, компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Спір, що виник між сторонами, відповідно до ст.3 КАС України є публічно-правовим.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є інвалідом війни 1 групи, що підтверджується копією посвідчення серії Є №64681 від 14 серпня 2007 року, довідкою до акта огляду МСЕК.

28 липня 2015 року позивач з заявою звертався до відповідача щодо перерахунку та виплати йому недоплаченої суми щорічної одноразової допомоги до 05 травня за 2015 рік в сумі 6655 грн.. 11 серпня 2015 року відповідач на заяву позивача надав письмову відповідь в якій зазначив, що позивачу правомірно нарахована та виплачена щорічна грошова допомога до 05 травня за 2015 рік в сумі 2835 грн, відповідно до ч.5 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі визначеному Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених Законом про Державний бюджет України.

Позивач отримав фактично щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за 2015 рік в сумі 2835 грн., що не оспорюється відповідачем.

Ч.2 ст.3 ОСОБА_2 України передбачено, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Ч.1 ст.8 ОСОБА_2 України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. ОСОБА_2 України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі ОСОБА_2 України гарантується.

Ст.19 ОСОБА_2 встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені ОСОБА_2 та законами України.

Відповідно до ч.2, 3 ст.22 ОСОБА_2 України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно зі ст. 4 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до ветеранів війни належать … - інваліди війни.

Відповідно до ч.3 ст.2 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» нормативні акти органів державної влади, які обмежують права і пільги ветеранів війни, передбачені цим Законом, є недійсними.

У 2015 році правовідносини щодо виплати позивачу грошової допомоги за 2015 рік, а також розмір цієї виплати регулюються Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Ст.13 цього Закону передбачає пільги інвалідам війни, в тому числі - щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України. Ст. 13 цього Закону було доповнено ч.5 згідно із

Законом № 367-XIV від 25 грудня 1998 року. В редакції Закону № 107-VI від 28 грудня 2007 року - зміну визнано неконституційною згідно з Рішенням Конституційного Суду № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року.

Відповідно до ч.2 ст.152 ОСОБА_2 України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, з дня ухвалення рішення Конституційним Судом України 22 травня 2008 року ч.5 ст.13 вказаного Закону в редакції № 107-VI від 28 грудня 2007 року втратила чинність.

Ст. 13 цього Закону було доповнено частиною згідно із Законом N 367-XIV від 25 грудня 1998 року, відповідно до якого щорічно до 5 травня інвалідам війни 1 групи виплачується разова грошова допомога у розмірі - десять мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до ст. 17-1 ч.1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачено, що щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12-16 цього Закону, здійснює центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, через відділення зв'язку або через установи банків (шляхом перерахування на особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання.

Відповідно до ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеному законом.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про прожитковий мінімум», прожитковий мінімум застосовується для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком.

Оскільки відповідно до ч. 3 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абз. 1 ч. 1 цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, за відсутності іншого мінімального розміру пенсії, встановленого законом, з метою захисту конституційного права позивача на виплату соціальної допомоги, слід застосовувати аналогію закону відповідно ч.7 ст. 9 КАС України.

Відповідно до ст.46 ОСОБА_2 України розмір мінімальної пенсії за віком в розумінні статей 12, 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», як база для розрахунку допомоги, в будь-якому разі не може бути меншим, ніж розмір прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Таким чином, при визначені розміру грошової допомоги слід виходити з розміру мінімальної пенсії за віком, який дорівнює прожитковому мінімуму для осіб, які втратили працездатність, відповідно до ч. 1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Законом України «Про державний бюджет України на 2015 рік», прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, відповідно до ст.7 встановлений з 1 січня 2015 року в сумі - 949 гривень.

Відповідно до абзацу 3 п.9 Прикінцевих положень Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік» ( в ред. із змінами від 02 березня 2015 року) встановлено, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту",застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообовязкового державного соціального страхування.

Постановою Кабінету Міністрів України № 147 від 31 березня 2015 року установлено, що у 2015 році виплата разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»… зокрема, інвалідам І групи здійснюється у розмірі 2835 грн., тобто у розмірі меншому, ніж це передбачено ч.5 ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

З врахуванням того, що редакція ч.5 ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», якою розмір грошової допомоги інвалідам І групи визначено у розмірі 10 мінімальних пенсій за віком, в редакції, з врахуванням неконституційних змін до неї - на час виникнення спірних відносин була чинною та іншими законодавчими актами не призупинялась і зміни до неї не вносились, правовідносини щодо виплати грошової допомоги ветеранам війни до 05 травня у 2015 році регулюються положеннями Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а не підзаконним нормативним актом - постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 2015 року № 147 «Про деякі питання виплати у 2015 році разової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», яка в частині розміру вказаної щорічної допомоги інвалідам війни 1 групи до 05 травня - суперечить вказаному Закону та нормам ОСОБА_2 України.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові від 24 жовтня 2013 року по справі № 21-301а13.

Посилання відповідача у письмових запереченнях проти позову на те, що на теперішній час ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального статусу», незважаючи на визнання її норм неконституційними, залишається незмінною та передбачає виплату до 05 травня інвалідам війни разової допомоги у розмірах, визначених Кабінетом міністрів Україхни в межах бюджетних призначень, встановлених Законом «Про Державний бюджет», тобто у розмірах, встановлених Кабінетом міністрів України постановою від 31 березня 2015 року №147 «Про деякі питання виплати у 2015 році» разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту… - суд вважає помилковими, такими що суперечать діючому законодавству України та принципу верховенства права, загальним принципам пріоритетності законів над підзаконними актами, тому при розрахунку разової грошової допомоги, слід керуватися Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а не підзаконним нормативно-правовим актом Постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 2015 року №147.

Також суд вважає необґрунтованими посилання відповідача, як на підставу відмови у позові - на практику Европейського суду з прав людини у справах «Ейрі проти Ірландії» від 09 жовтня 1979 року , «Кйартан Асмундсон проти Ісладнії» від 12 жовтня 2004 року щодо здійснення соціально-економічних прав людини в залежності від становища в державі, в тому числі фінансового, оскільки держава при забезпеченні соціально-економічних прав своїх громадян, у даному випадку в особі органів виконавчої влади, повинна діяти в межах повноважень та у спосіб, що передбачені ОСОБА_2 та законами України, приймаючи та виконуючи підзаконні акти, враховувати принцип верховенства права, дії законів та підзаконних нормативних актів. Постанова Кабінету Міністрів №147 від 31 березня 2015 року, як зазначено вище, суперечить в частині визначення розміру щорічної грошової допомоги до 05 травня інвалідам 1 групи і положенням Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального статусу» і ОСОБА_2 України, прийнята без врахування принципу верховенства права, діючого Закону, приписів Европейського Суду з прав людини, що зазначені відповідачем, а тому застосуванню не підлягає.

Таким чином, позивач має право на отримання грошової допомоги до 05 травня у 2015 році у розмірі 10 мінімальних пенсій за віком, це його право було порушено та підлягає судовому захисту.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що відповідач протиправно не нарахував та не виплатив позивачу в 2015 році допомогу до 05 травня в розмірі передбаченому Законом, фактично нарахувавши та виплативши 2835 грн., тоді як повинен був виплатити вказану допомогу в розмірі, встановленому ст.13 Закону України «Про статус ветерані війни, гарантії їх соціального захисту» 9490 грн.

Оскільки управління соціального захисту населення Василівської РДА проявило бездіяльність щодо законодавчо визначеного обовязку вчинити дії, повязані з нарахуванням та виплатою позивачу разової грошової допомоги до 05 травня у 2015 році у розмірах,

встановлених ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального статусу», суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, шляхом визнання протиправними дій відповідача та стягнення недоплаченої грошової допомоги до 05 травня за 2015 рік, відповідно до ч.5 ст.13 Закону України « Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» як інваліду війни 1 групи у розмірі 10 мінімальних пенсій за віком, з урахуванням раніше виплаченої суми - 6655 грн., що відповідає «Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року № 845 в ред. від 18 квітня 2013 року, чинній на теперішній час, яким визначено механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі - рішення про стягнення коштів), прийнятих судами.

Враховуючи наведене та керуючись ст.cт.86,138,159,161-163, 183-2, 185, 186 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Визнати дії Управління соціального захисту населення Василівської районної державної адміністрації Запорізької області щодо відмови ОСОБА_1 як інваліду війни 1 групи у виплаті разової грошової допомоги до 05 травня за 2010 рік, передбаченої ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» - протиправними.

Стягнути з Управління соціального захисту населення Василівської районної адміністрації Запорізької області на користь ОСОБА_1 грошову допомогу до 05 травня за 2015 рік, встановлену ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в розмірі десяти мінімальних пенсій за віком з урахуванням раніше виплаченої суми за 2015 рік в сумі - 6655 (шість тисяч шістсот пятдесят пяти) грн.

Постанова, прийнята в порядку скороченого провадження, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною. Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Василівський районний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Василівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_3