Справа № 2а-2395/12/2770
Суддя: Сорока М.О.
Дата ухвалення: 2015-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А

"07" жовтня 2015 р. м. Київ К/800/28548/13

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Сороки М.О.,
Леонтович К.Г.,
Чумаченко Т.А.,

провівши попередній розгляд адміністративної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Магус ЛТД» (далі - ТОВ «Магус ЛТД») до Севастопольської міської ради, Фонду комунального майна Севастопольської міської ради, Конкурсної комісії з оренди комунального майна про визнання протиправними та скасування рішень, за касаційною скаргою Севастопольської міської ради на постанову Окружного адміністративного суду міста Севастополя від 18 грудня 2012 року і постанову Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 22 квітня 2013 року, -

в с т а н о в и в:

У жовтні 2012 року ТОВ «Магус ЛТД» звернулось до суду з вказаним позовом, у якому з урахуванням змінених позовних вимог просило визнати протиправними дії, визнати протиправними та скасувати рішення, зобов'язати вчинити певні дії.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Севастополя від 18 грудня 2012 року позов задоволено. Визнано незаконними пункти 11,16, 17 Порядку проведення конкурсу з визначення орендатора комунального майна, що є додатком № 2 до рішення Севастопольської міської ради № 3677 від 12.09.2012 «Про внесення змін в нормативні акти Севастопольської міської ради в сфері орендних відносин» незаконними. Визнано протиправними та скасовано рішення, оформлене протоколом засідання конкурсної комісії з оренди комунального майна за № 8-12 від 25.09.2012 щодо вивчення попиту на об'єкти зайняті ТОВ «Магус ЛТД». Визнано протиправними та скасовані пункти 2.31, 2.32, 2.34 рішення, оформленого протоколом засідання конкурсної комісії з оренди комунального майна № 9 (6)-12 від 08.11.2012 про відмову в продовженні договору ТОВ «Магус ЛТД». Визнано протиправними дії Фонду комунального майна Севастопольської міської ради щодо відмови в продовженні з ТОВ «Магус ЛТД» дії договорів оренди:

- договору оренди нерухомого майна № 84-11 від 30.06.2011, на нежитлові приміщення №№ 3-17, 3-18 та частини 3-19 (туалет та частина площі вестибюлю, загальною площею 40 м2 за адресою: м. Севастополь, вул. Адм.Октябрського, 19;

- договору оренди нерухомого майна № 216-11 від 10.08.2011 на приміщення першого поверху двоповерхової будівлі жіночої консультації №1, загальною площею 21,20 м2 за адресою: м. Севастополь, вул. Юмашева, 4а;

- договору оренди нерухомого майна № 204-11 від 10.08.2011 на приміщення першого поверху жіночої консультації № 2 міськлікарні № 5, загальною площею 18 м2 за адресою: м. Севастополь, пр. Ген. Острякова, 36.

Внесено зміни з дня набрання даним рішенням законної сили до:

- договору оренди нерухомого майна № 84-11 від 30.06.2011 року, укладеного між ТОВ «Магус ЛТД» (Орендар) та Фондом комунального майна Севастопольської міської Ради (Орендодавець) шляхом викладення п. 7.1. договору в новій редакції « 7.1. Настоящий договор действует с момента заключения и до 13 октября 2017 года»;

- договору оренди нерухомого майна № 216 -11 від 10.08.2011 укладеного між ТОВ «Магус ЛТД» (Орендар) та Фондом комунального майна Севастопольської міської Ради (Орендодавець) шляхом викладення п. 7.1. договору в новій редакції « 7.1. Настоящий договор действует с момента заключения и до 13 октября 2017 года»;

- договору оренди нерухомого майна № 204-11 від 10.08.2011 укладеного між ТОВ «Магус ЛТД» (Орендар) та Фондом комунального майна Севастопольської міської Ради (Орендодавець) шляхом викладення п. 7.1. договору в новій редакції « 7.1. Настоящий договор действует с момента заключения и до 13 октября 2017 года»;

Постановою Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 22 квітня 2013 року постанову суду першої інстанції змінено. Пункт шостий резолютивної частини постанови викладено в наступній редакції: «Зобов'язати Фонд комунального майна Севастопольської міської ради внести зміни до договорів оренди № 84-11 від 30.06.2011, №216-11 від 10.08.2011, №204-11 від 10.08.2011, укладених між ТОВ «Магус ЛТД» та Фондом комунального майна Севастопольської міської ради щодо продовження їх дії до 13.10.2017». В іншій частині постанову суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі Севастопольська міська рада, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить Вищий адміністративний суд України судові рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у касаційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Встановлено, що 30.06.2011 між ТОВ «Магус ЛТД» та Фондом комунального майна Севастопольської міської ради укладено договір оренди нерухомого майна № 84-11 на вбудовані нежитлові приміщення №№ 3-17, 3-18 та частини 3-19 (туалет та частина площі вестибюлю, загальною площею 40 м2 , за адресою: м. Севастополь, вул. Адм.Октябрського, 19. Пунктом 7.1. цього договору визначено строк його дії з моменту підписання до 13.10.2012.

10.08.2011 між ТОВ «Магус ЛТД» та Фондом комунального майна Севастопольської міської ради укладено договір оренди нерухомого майна № 216-11, відповідно до якого відповідачем в оренду передано вбудоване приміщення першого поверху двоповерхової будівлі жіночої консультації № 1, 21,20 м2 загальної площі за адресою: м. Севастополь, вул. Юмашева, 4а. Строк дії вказаного договору - з моменту підписання до 13.10.2012.

10.08.2011 між ТОВ «Магус ЛТД» та Фондом комунального майна Севастопольської міської ради укладено договір оренди нерухомого майна № 204-11, на підставі якого відповідачем в оренду передано частину вбудованого приміщення першого поверху жіночої консультації № 2 міськлікарні № 5, 18 м2 загальної площі за адресою: м. Севастополь, пр. Ген. Острякова, 36. Строк дії вказаного договору - з моменту підписання до 13.10.2012.

У зв'язку із закінченням строку дії вищезазначених договорів оренди, ТОВ «Магус ЛТД» повідомило Фонд комунального майна Севастопольської міської ради про намір скористатися правом на продовження дії договорів оренди нежитлових приміщень строком на п'ять років та направило проекти відповідних додаткових угод до вищезазначених договорів оренди.

Листами №№ 01-15/4315, 01-15/4316 від 14.11.2012 позивача повідомлено про відмову у продовженні договорів оренди комунального майна, посилаючись на рішення конкурсної комісії з оренди комунального майна оформлене протоколом № 9(6)-12 від 08.11.2012.

12.09.2012 Севастопольською міською радою прийнято рішення № 3677 «Про внесення змін в нормативні акти Севастопольської міської ради в сфері орендних відносин», яким внесені зміни до рішення Севастопольської міської ради № 1464 від 13.02.2007, виклав додаток до нього у новій редакції у вигляді Порядку проведення конкурсу по визначенню орендаря комунального майна (далі - Порядок).

Пунктами 11, 16, 17 Порядку передбачено, що колишній (діючий) орендар об'єкта комунальної власності, на оренду якого проводиться конкурс, і який має намір в подальшому орендувати такий об'єкт, приймає обов'язкову участь в конкурсі, надавши в Фонд комунального майна відповідну заяву і пакет документів згідно даного Порядку.

У випадку, якщо проводиться конкурс на право оренди вільного об'єкта комунальної власності або, якщо колишній орендар вказаного об'єкта не має переважного права на укладення договору оренди у відповідності з частиною 3 статті 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майн», переможцем може бути визнаний учасник конкурсу, який запропонував найбільший розмір орендної плати в місяць, при дотриманні інших умов конкурсу.

Реалізація переважного права колишнього орендаря за укладення договору оренди на новий строк у відповідності з частиною 3 статті 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» здійснюється шляхом його згоди в момент проведення конкурсу на укладення договору оренди з максимально запропонованим розміром орендної плати та іншими затвердженими умовами конкурсу виключно у випадку, якщо минулий орендатор належним чином виконував свої обов'язки за договором, провів невід'ємні покращення об'єкту оренди і не відмовився від орендованої площі чи її частини на користь суборендаторів. Колишній орендар письмово вказує своє рішення (згоду чи відмову) в протоколі конкурсної комісії, після чого комісія приймає відповідне рішення про визначення переможця конкурсу.

Задовольняючи позовні вимоги в цій частині, суди попередніх інстанцій виходили з того, що вказані рішення Севастопольської міської ради суперечать Закону України «Про оренду державного та комунального майна», який є основним регуляторним актом у цій сфері, у той час, коли підзаконні акти не можуть суперечити діючим законам, тим більше скасовувати або замінювати їх.

Спірні пункти Порядку встановлюють нові приписи щодо реалізації переважного права колишнього орендаря, нові обов'язки цих осіб. У той час, коли єдиною умовою реалізації такого права є належне виконання обов'язків за договором, а єдиною умовою для відмови в продовженні договору оренди на новий строк є необхідність використання орендованого майна для потреб його власника, при цьому обов'язковим є письмове попередження про це орендаря не пізніше ніж за три місяці до закінчення терміну договору.

Що стосується решти позовних вимог про визнання протиправними дій Фонду комунального майна Севастопольської міської ради щодо відмови у продовженні договорів оренди нерухомого майна та зобов'язання внесення змін до договорів оренди нерухомого майна, слід зазначити наступне.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі «Zand v. Austria» від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з «…» питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів «…». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, вирішує спір, що підлягає розгляду судом іншої юрисдикції.

Згідно з частиною другою статті 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Розглядаючи справу, суди попередніх інстанцій виходили з того, що спір у цій частині позовних вимог є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів. На думку колегії суддів Вищого адміністративного суду України такий висновок не ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права з огляду на нижченаведене.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 17 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС).

Отже, до юрисдикції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Статтею 80 Земельного кодексу України установлено, що суб'єктами права власності на землю є, зокрема, територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності.

За змістом статей 2 та 5 вказаного кодексу міська рада при здійсненні повноважень власника землі є рівноправним суб'єктом земельних відносин.

У пункті 31 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено право сільської, селищної, міської ради приймати рішення про передачу іншим органам окремих повноважень щодо управління майном, яке належить до комунальної власності відповідної територіальної громади, визначення меж цих повноважень та умов їх здійснення.

Вирішуючи спір по суті, суди залишили поза увагою те, що у відносинах, які склалися між сторонами, відповідач як власник землі вільний у виборі суб'єкта щодо надання йому права оренди земельної ділянки в порядку, встановленому законом, при цьому він не здійснював владних управлінських функцій.

Враховуючи наведене, суди дійшли помилкового висновку, що позов, предметом якого є перевірка правильності формування волі однієї зі сторін стосовно розпорядження землею та передачі відповідних прав щодо неї, може бути розглянуто за правилами КАС.

Аналогічний висновок щодо застосування вищезазначених норм матеріального права міститься у постановах Верховного Суду України від 11 листопада 2014 року (справа № 21-493а14) та від 9 грудня 2014 року (справа № 21-308а14).

Відповідно до частини 1 статті 244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Статтею 1 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

У частині 3 статті 22 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що місцеві господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають з господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені процесуальним законом до їх підсудності.

Отже, за суб'єктним складом сторін та сутністю спору справа у частині позовних вимог підлягає розгляду господарськими судами у порядку, визначеному нормами Господарського процесуального кодексу України.

Згідно пунктом 1 частини 1 статті 157 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до частини 1 статті 228 КАС України суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі з підстав, встановлених статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Керуючись статтями 157, 211, 220-1, 228, 230, 231 КАС України,

ухвалив:

Касаційну скаргу Севастопольської міської ради - задовольнити частково.

Скасувати постанову Окружного адміністративного суду міста Севастополя від 18 грудня 2012 року і постанову Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 22 квітня 2013 року в частині позовних вимог про визнання протиправними дій Фонду комунального майна Севастопольської міської ради щодо відмови у продовженні договорів оренди нерухомого майна та зобов'язання внесення змін до договорів оренди нерухомого майна. Провадження у справі у цій частині позовних вимог - закрити. Роз'яснити позивачеві право на звернення до суду в порядку господарського судочинства.

В решті постанову Окружного адміністративного суду міста Севастополя від 18 грудня 2012 року і постанову Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 22 квітня 2013 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута з підстав, у строк та у порядку, визначених ст.ст. 235-244-2 КАС України.

Судді: