Справа № 2а-13103/09/2670
Суддя: Маруліна Л.О.
Дата ухвалення: 2010-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Вн. № < Внутрішній Номер справи >
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

08 лютого 2010 року 10:15 № 2а-13103/09/2670

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Маруліна Л.О. при секретарі судового засідання Хливнюк А.М. вирішив адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерготрейд ЛТД"
до Державної податкової інспекції у Дніпровському районі міста Києва
про визнання недійсним та скасування акту від 17.07.2009р. №405/29-139, зобов'язання поновити реєстрацію свідоцтва платника ПДВ

За участю представників:

позивача: Буткевич Н.Г.,

відповідача: Кривобок Ю.М., довіреність № 79/0/10 від 19.01.2010 р.

На підставі ч. 3 ст. 160 КАС України в судовому засіданні 08.02.2010 р. проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Повний текст складено і підписано 12.02.2010 р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Енерготрейд ЛТД»(далі -Позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної податкової інспекції у Дніпровському районі міста Києва (далі -Відповідач), в якому просить визнати протиправним та скасувати Акт №405/29-139 від 17.07.2009р. про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість (далі-Акт) та зобов'язати поновити реєстрацію свідоцтва платника податку на додану вартість.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.11.2009р. відкрито провадження в адміністративній справі №2а-13103/09/2670 та призначено попереднє судове засідання.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.12.2009р. закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Судове засідання 18.01.2010 р. відкладено в зв'язку з неявкою сторін.

У судове засідання 08.02.2010 р. Позивач, Відповідач прибули.

Позивач позов підтримує в повному обсязі. Позовні вимоги вмотивовує тим, що Відповідачем винесено Акт від 17.07.2009р. №405/29-139 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість в порушення вимог діючого законодавства, а саме порядку оформлення таких документів та вимог Закону України «Про податок на додану вартість»від 03.04.1997р. №168/97-ВР (зі змінами та доповненнями) (далі - Закон №168/97).

Відповідач проти позову заперечує з підстав викладених у письмових запереченнях від 24.12.2009 року № 2691/9/10-015 та поясненнях, що анулювання реєстрації платника податку на додану вартість Позивача є правомірним та ґрунтується на вимогах закону.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Енерготрейд ЛТД»є юридичною особою, діє на підставі Статуту, затвердженого Протоколом №2 загальних зборів учасників від 31 жовтня 2007 року, свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи Серія А00 №780619, свідоцтва про реєстрацію платником податку від 3.11.2007р. №100077048, присвоєно індивідуальний податковий номер 39.

Позивачем 04.08.2008р. укладено договір купівлі-продажу №20/743-МТР з ВАТ «Укрнафта» () щодо поставки товару на загальну суму 9 504 000,00 грн., за яким Позивачем отримано передплату у сумі 4 752 000,00 грн.

По факту «першої події»Позивачем виписано податкову накладну від 18.09.2008р. №39.

27.02.2009р. Позивачем укладено з ВАТ «Укрнафта»додаткову угоду №1, згідно з якою зменшено суму поставки до 4 752 000,00 грн.

22.05.2009р. Позивачем укладено з ВАТ «Укрнафта»додаткову угоду про розірвання договору купівлі-продажу від 04.08.2008р. №20/743-МТР.

22.05.2009р. Позивачем укладено з ВАТ «Укрнафта»договір №1/ЕТ/2009 про переведення боргу.

Позивачем з ВАТ «Укрнафта»підписано протокол від 29.05.2009р. про зарахування зустрічних однорідних вимог.

Зазначені операції відображено в податковому обліку Позивача та ВАТ «Укрнафта», а саме, у розрахунку від 29.05.2009р. №1/39 коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної від 18.09.2008р. №39 за договором купівлі-продажу від 04.08.2008р. №20/743-МТР, у податкових деклараціях з податку на додану вартість за вересень 2008р. від 14.10.2008р. з додатками, та за травень 2009р. від 18.06.2009р.

Позивач звертає увагу суду, що під час внесення даних податкової декларації ВАТ «Укрнафта»у базу даних працівником СДПІ у м. Києві допущено помилку в індивідуальному податковому номері Позивача, а саме внесено _9, замість 39.

Комісією Державної податкової інспекції у Дніпровському районі міста Києва, створеною відповідно до Наказу ДПІ від 20.05.2008р. №597, проведено 17.07.2009р. документальну невиїзну перевірку податкової декларації з податку на додану вартість, за результатами якої встановлено, що Позивачем виписано податкові накладні, згідно з якими не задекларовано (не сплачено) податкові зобов'язання, обсяг яких за оподаткованими операціями перевищує суму, визначену підпунктом 2.3.1. п.2.3. ст.2 Закону №168/97, що підтверджується актом про результати документальної невиїзної перевірки податкової декларації з податку на додану вартість від 17.07.2009р. №204-15/35362396.

В зв'язку з виявленими порушеннями вимог Закону №168/97, а саме заниження податкового зобов'язання Позивача у вересні 2008р. на суму 792000,00 (сімсот дев'яносто дві тисячі) грн., комісією прийнято рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість, про що складено Акт від 17.07.2009р. №405/29-139, який отримано Позивачем 29.07.2009 р.

Позивач зазначає, що пункти 2, 3, 4, 5, 6, а також Акт в частині «Рішення комісії»не заповнено. Підписано Акт головою комісії, підписи членів комісії відсутні.

Акт про результати документальної невиїзної перевірки податкової декларації з податку на додану вартість від 17.07.2009р. №204-15/35362396 Позивачу не надано для ознайомлення та підписання та інформація щодо такої перевірки до підприємства не надходила.

Крім того, Позивач зазначає про порушення Відповідачем вимог Порядку оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого Наказом Державної податкової адміністрації України від 10.08.2005р. №327, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.08.2005р. №925/11205.

Аналізуючи вище викладені обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з підпунктом 2.3.1. пункту 2.3. статті 2 Закону №168/97 особа підлягає обов'язковій реєстрації як платник податку, коли загальна сума від здійснення операцій з поставки товарів (послуг), у тому числі, з використанням локальної або глобальної комп'ютерної мережі, що підлягають оподаткуванню, згідно з цим законом, нарахована (сплачена, надана) такій особі або в рахунок зобов'язань третім особам, протягом останніх дванадцяти календарних місяців сукупно перевищує 300000 гривень (без урахування податку на додану вартість).

Пунктом 4.5 ст. 4 Закону №168/97 передбачено, що якщо після поставки товарів (послуг) здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за поставкою перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів особі, яка їх надала, суми податкових зобов'язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню.

Датою виникнення податкових зобов'язань з поставки товарів (робіт, послуг), відповідно до підпункту 7.3.1. пункту 7.3. ст. 7 Закону №168/97, вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

або дата зарахування коштів від покупця (замовника) на банківський рахунок платника податку як оплата товарів (робіт, послуг), що підлягають поставці, а у разі поставки товарів (робіт, послуг) за готівкові грошові кошти -дата їх оприбуткування в касі платника податку, а при відсутності такої -дата інкасації готівкових коштів у банківській установі, що обслуговує платника податку;

або дата відвантаження товарів, а для робіт (послуг) -дата оформлення документа, що засвідчує факт виконання робіт (послуг) платником податку.

Відповідно до пункту 9.8. ст. 9 Закону №168/97 реєстрація діє до дати її анулювання, яка відбувається у випадках, якщо:

а) платник податку, який до місяця, в якому подається заява про анулювання реєстрації, є зареєстрованим згідно з положеннями підпункту 2.3.1. пункту 2.3. статті 2 Закону цього більше двадцяти чотирьох календарних місяців, включаючи місяць реєстрації, та має за останні дванадцять поточних календарних місяців обсяги оподатковуваних операцій, менші за визначені зазначеним підпунктом;

б) ліквідаційна комісія платника податку, оголошеного банкрутом, закінчує роботу або платник податку ліквідується за власним бажанням чи за рішенням суду (фізична особа позбувається статусу суб'єкта господарювання);

в) особа, зареєстрована як платник податку, реєструється як платник єдиного податку або стає суб'єктом інших спрощених систем оподаткування, які визначають особливий порядок нарахування чи сплати податку на додану вартість, відмінний від тих, що встановлені цим Законом, чи звільняють таку особу від сплати цього податку за рішенням суду або з будь-яких інших причин;

г) зареєстрована як платник податку особа обирає відповідно до цього Закону спеціальний режим оподаткування за ставками, іншими, ніж зазначені у статті 6 та статті 8-1 цього Закону;

ґ) особа зареєстрована як платник податку, не надає податковому органу декларації з цього податку протягом дванадцяти послідовних податкових місяців або подає таку декларацію (податковий розрахунок), яка (який) свідчить про відсутність оподатковуваних поставок протягом такого періоду, а також у випадках, визначених законодавством стосовно порядку реєстрації суб'єктів господарювання.

Анулювання реєстрації, визначених в підпункті «а»цього пункту, здійснюється за заявою платника податку.

Анулювання реєстрації на підставах, визначених у підпунктах «б» - «ґ»цього пункту, здійснюється за ініціативою відповідного податкового органу або такої особи.

Порядок подання податкової декларації та визначення суми податкових зобов'язань встановлено ст. 4 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами від 21.12.2000р. №2181-III (далі -Закон №2181-III), відповідно до якої в підпункті 4.1.1. пункту 4 зазначено, що платник податків самостійно обчислює суму податкового зобов'язання, яку визначає у податковій декларації, крім випадків, передбачених підпунктом «г»підпункту 4.2.2 пункту 4.2, а також пунктом 4.3. цієї статті, в яких мова йде про визначення податкового зобов'язання контролюючим органом.

Відповідно до пункту 5.1 ст. 5 Закону №2181-III податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податку у податковій декларації, вважається узгодженим з дня подання такої податкової декларації. Зазначене податкове зобов'язання не може бути оскаржене платником податків в адміністративному або судовому порядку. Якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених ст. 15 цього Закону) платник податків самостійно виявляє помилки у показниках раніше поданої податкової декларації, такий платник податку має право надати уточнюючий розрахунок.

Платник податків має право не подавати такий розрахунок, якщо такі уточнені показники зазначаються ним у складі податкової декларації за будь-який наступний податковий період, протягом якого такі помилки були самостійно виявлені.

За порушення податкового законодавства відповідно до ст. 17 Закону №2181-III на платника податків накладаються штрафні санкції у розмірах, визначених цією статтею, крім штрафних санкцій за порушення валютного законодавства, що встановлюються окремим законодавством.

Штрафні санкції накладаються контролюючими органами, а у випадку, передбаченому пунктом 17.2 цієї статті, самостійно нараховуються та сплачуються платником податку.

Пунктом 17.2 передбачено, що платник податків, який до початку його перевірки контролюючим органом самостійно виявляє факт заниження податкового зобов'язання минулих податкових періодів, зобов'язаний:

а) або надіслати уточнюючий розрахунок і сплатити суму такої недоплати та штраф у розмірі п'яти відсотків від такої сумі до подання такого уточнюючого розрахунку;

б) або відобразити суму такої недоплати у складі декларації з цього податку, що подається за наступний податковий період, збільшену на суму штрафу у розмірі п'яти відсотків від такої суми, а відповідним збільшенням загальної суми податкового зобов'язання з цього податку.

Якщо після подачі декларації за звітний період платник податків подає нову декларацію з виправленими показниками до закінчення граничного строку подання декларації за такий самий звітний період, то штрафи, визначені у цьому пункті, не застосовуються.

При самостійному донарахуванні суми податкових зобов'язань адміністративні штрафи не накладаються.

Відповідно до пункту 1.2. Порядку оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого Наказом Державної податкової адміністрації України від 10.08.2005р. №327, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.08.2005р. №925/11205 (далі - Порядок) невиїзною документальною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні органу державної податкової служби на підставі поданих податкових декларацій, звітів та інших документів, пов'язаних з нарахуванням і сплатою податків та зборів (обов'язкових платежів), незалежно від способу їх подачі. За результатами проведення невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок фінансово-господарської діяльності суб'єктів господарювання оформляється акт, а в разі відсутності порушень податкового, валютного та іншого законодавства - довідка. Акт - службовий документ, який стверджує факт проведення невиїзної документальної або виїзної планової чи позапланової перевірки фінансово-господарської діяльності суб'єкта господарювання і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб'єктами господарювання (п. 1.3. Порядку).

Законодавством встановлено наступний порядок проведення невиїзної документальної перевірки.

Відповідно до пункту 4.1. розділу 4 Порядку, до підписання акту невиїзної документальної, виїзної планової чи позапланової перевірок враховуються пояснення та зауваження, надані посадовими особами в ході перевірки.

Акт невиїзної документальної, виїзної планової чи позапланової перевірок складається, згідно з пунктом 4.2 Порядку, у двох примірниках та підписується протягом 5-ти робочих днів з дня, наступного за днем закінчення установленого для проведення перевірки строку (для суб'єктів малого підприємництва -протягом 3-х робочих днів, а для суб'єктів господарювання, які мають філії та перебувають на консолідованій сплаті, - протягом 10-ти робочих днів). Строк складання акта перевірки не зараховується до строку проведення перевірки з урахуванням його продовження, встановленого законом.

Пунктом 4.3. Порядку визначено, що підписання акта виїзної планової чи позапланової перевірок посадовими особами суб'єкта господарювання та посадовими особами органу державної податкової служби, які здійснювали перевірку, здійснюється за місцезнаходженням платника податків, а у разі здійснення невиїзних документальних перевірок -у приміщенні органу державної податкової служби, куди посадові особи суб'єкта господарювання письмово запрошуються для підписання акта до закінчення строку, передбаченого у пункті 4.2. розділу 4 цього Порядку.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

В судовому засіданні представник Позивача пояснив, що на виконання умов договору купівлі-продажу від 04.08.2008р. №20/743-МТР, за яким Позивачем отримано передплату у сумі 4 752 000,00 грн., по факту «першої події»Позивачем виписано податкову накладну від 18.09.2008р. №39 відповідно до підпункту 7.3.1. пункту 7.3. ст. 7 Закону №168/97 та з урахуванням вимог Порядку заповнення та подання податкової декларації по податку на додану вартість, затвердженого Наказом Державної податкової адміністрації України від 30.05.1997р. №166 "Про затвердження форми податкової декларації та Порядку її заповнення і подання", зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 09.07.1997р. №250/2054.

Не зважаючи на підписання 27.02.2009р. додаткової угоди №1 про зменшення суми поставки, ВАТ «Укрнафта»відмовилось від прийняття товару та вимагало повернення коштів. З огляду на складну фінансову ситуацію в країні та ураховуючи, що ділові партнерські відносини склалися на засадах взаємоповаги і довіри, Позивач погодився на відміну поставки, в результаті чого 22.05.2009р. підписано додаткову угоду про розірвання договору купівлі-продажу від 04.08.2008р. №20/743-МТР та укладено з ВАТ «Укрнафта»договір №1/ЕТ/2009 про переведення боргу з підписанням протоколу від 29.05.2009р. про зарахування зустрічних однорідних вимог.

Зазначені операції відображено в податковому обліку Позивача та ВАТ «Укрнафта», а саме, у розрахунку від 29.05.2009р. №1/39 коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної від 18.09.2008р. №39 за договором купівлі-продажу від 04.08.2008р. №20/743-МТР, у податкових деклараціях з податку на додану вартість за вересень 2008р. від 14.10.2008р. з додатками, яку отримано ДПІ 15.10.2008р. про що проставлено штамп та дату; та за травень 2009р. від 18.06.2009р., яку отримано ДПІ 19.06.2009р. про що проставлено штамп та дату, які долучено до матеріалів справи. ВАТ «Укрнафта»включено в додаток №1 до податкової декларації з податку на додану вартість за травень 2009р. виписаний Позивачем розрахунок від 29.05.2009р. №1/39 до податкової накладної від 18.09.2008р. №39 на суму зменшення податкового кредиту 792000,00 грн.

Таким чином, усі необхідні документи Позивачем подано до дня проведення документальної невиїзної перевірки.

Однак, в своїх запереченнях Відповідач не посилається на жодний документ, який був предметом перевірки і на яких підставах прийнято оспорюваний Акт, незважаючи на те, що пунктом 9.8. ст. 9 Закону №168/97 надано виключний перелік підстав для анулювання реєстрації платника податку на додану вартість. Крім того, пунктом 11.4. ст. 11 Закону №168/97 визначено, що зміни порядку оподаткування податком на додану вартість можуть здійснюватися лише шляхом внесення змін до цього Закону окремим законом з питань оподаткування цим податком. У разі, якщо іншим законом, незалежно від часу його прийняття, встановлюються правила оподаткування цим податком, відмінні від зазначених у цьому Законі, пріоритет мають норми цього Закону. Це правило не поширюється на міжнародний договір (угоду), згода на обов'язковість якого (якої) надана Верховною Радою України.

Разом з тим, законодавець передбачає, що за порушення податкового законодавства, відповідно до ст. 17 Закону №2181-III, на платника податків накладаються штрафні санкції у розмірах, визначених цією статтею, крім штрафних санкцій за порушення валютного законодавства, що встановлюються окремим законодавством. Відповідно до пункту 17.2 цієї ж статті законодавець надає право платнику податків самостійно вчиняти певні дії для виправлення виявлених помилок

Таким чином, наявність податкового зобов'язання у Позивача в сумі 792000,00 грн., яку зазначено Відповідачем в Акті, ним не доведено.

Посилання Позивача на технічну помилку працівником СДПІ у м. Києві по роботі з великими платниками податків, де обслуговується ВАТ «Укрнафта», яка мала місце при внесенні даних податкової декларації з податку на додану вартість за травень 2009р., в судовому засіданні підтвердилося усними поясненнями представника Відповідача.

З огляду на зміст вищевикладених обставин справи та норм права, суд приходить до висновку, що Відповідачем безпідставно застосовано до Позивача пункт 9.8. ст. 9 Закону №168/97 та анульовано реєстрацію платника податку на додану вартість.

Щодо оформлення результатів невиїзної документальної перевірки податкової декларації з податку на додану вартість від 17.07.2009р. актом №204-15/35362396, на підставі якої затверджено оспорюваний Акт, Відповідачем в письмових запереченнях не наведено жодного пояснення, які б спростовували твердження Позивача про те, що останнього було позбавлено права ознайомитися з результатами перевірки та до підписання надати свої пояснення та зауваження, а також не повідомлення про таку перевірку Позивача та ненадання самого акту про результати перевірки, в порушення вимог розділу 4 Порядку оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого Наказом Державної податкової адміністрації України від 10.08.2005р. №327, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.08.2005р. №925/11205.

Посилання Відповідача на вимоги підпунктів 25.2.2. підпункту 225.2. пункту 25 Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість, затвердженого Наказом Державної податкової адміністрації України від 01.03.2000р. №79, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 03.04.2000р. №208/4429 (далі -Положення), не спростовує вищезазначених тверджень Позивача з огляду на те, що дані пункти Положення визначають, що рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість за ініціативою податкового органу оформляється актом про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість за формою №6-ПДВ. Це й не оспорюється Позивачем.

Проте, заслуговує на увагу посилання Відповідача щодо застосування цих підпунктів Положення в тій частині, що в акті про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість обов'язково вказується підстава для такого анулювання з посиланням на відповідні норми Закону, чого власне і не було зроблено Відповідачем.

Крім того, представник Відповідача в судовому засіданні зазначив, що підписаний членами комісії примірник Акту знаходиться в обліковій справі платника податків ТОВ "Енерготрейд ЛТД", а Позивачу надіслано той примірник, який долучено до позовної заяви, цим самим підтвердивши факт надання Позивачу непідписаного членами комісії Акту в порушення вимог 4.2 та 4.3 Порядку.

З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку, що Відповідачем не дотримано вимог Порядку оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства та Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАСУ у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд при вирішенні даного спору, враховуючи зміст викладеної норми, перевіривши відповідність оскаржуваного Акта усім зазначеним вимогам, дійшов висновку про наявність законних підстав для скасування Акту від 17.07.2009р. №405/29-139, яким анульовано реєстрацію платника податку на додану вартість.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку, про задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 69, 71, 94, 97, 112, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

ПОСТАНОВИВ :

1.Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерготрейд ЛТД" задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати Акт №405/29-139 від 17.07.2009 р. про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість, затверджений Державною податковою інспекцією у Дніпровському районі м. Києва.

3. Зобов'язати Державну податкову інспекцію у Дніпровському районі м. Києва поновити реєстрацію свідоцтва платника податку на додану вартість за №35625138 (індивідуальний податковий номер 39).

4. Присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерготрейд ЛТД»з Державного бюджету України 03,40 грн. сплаченого судового збору.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у встановлений строк постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції заяви про апеляційне оскарження з наступним поданням протягом двадцяти днів апеляційної скарги. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Л.О. Маруліна