Справа № 2а-4806/09/0308
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2011-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2011 р. Справа № 89486/09

Львівський апеляційний адміністративний суд

в складі:

головуючого-судді Олендера І.Я.,

суддів Улицького В.З., Каралюса В.М.,

з участю секретаря Корчинської О.І.,

з участю прокурора Коваль Р.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Прокуратури Волинської області на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 жовтня 2009 року в справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 обласної ради про скасування рішення № 26/21 від 30 січня 2009 року, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до ОСОБА_2 обласної ради про скасування рішення ОСОБА_2 обласної ради № 26/21 від 30 січня 2009 року.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 жовтня 2009 року було задоволено адміністративний позов ОСОБА_1, а саме визнано незаконним і скасовано рішення ОСОБА_2 обласної ради № 26/21 від 30.01.2009 року «Про протест прокурора Волинської області від 17.12.2008 року за № 07/4-1913-08 на рішення ОСОБА_2 обласної ради від 31.05.2002 року № 2/16 «Про надання в оренду водних об'єктів місцевого значення», яким скасовано рішення ОСОБА_2 обласної ради від 31.05.2002 року № 2/16 «Про надання в оренду водних об'єктів місцевого значення» в частині надання позивачу ОСОБА_1 ставка площею 50 га в селі Старостав, який знаходиться на території Холонівської сільської ради Горохівського району Волинської області.

Вказану постанову суду в апеляційному порядку оскаржила Прокуратура Волинської області.

Прокурор в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги та просить таку задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечив проти доводів апеляційної скарги.

Представник відповідача ОСОБА_2 обласної ради в судове засідання не явився, тому на підставі ч. 4 ст. 196 КАС України розгляд справи проведено у його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, 30 січня 2009 року ОСОБА_2 обласною радою прийняте рішення № 26/21 «Про протест прокурора Волинської області від 17.12.2008 року за № 07/4-1913-08 на рішення ОСОБА_2 обласної ради від 31.05.2002 року № 2/16 «Про надання в оренду водних об'єктів місцевого значення», яким скасовано рішення ОСОБА_2 обласної ради від 31.05.2002 року № 2/16 «Про надання в оренду водних об'єктів місцевого значення» в частині надання позивачу ОСОБА_1 ставка площею 50 га в селі Старостав, який знаходиться на території Холонівської сільської ради Горохівського району Волинської області.

27 лютого 1997 року між Холонівською сільською радою народних депутатів та громадянами ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 був укладений договір оренди земельних угідь, а саме: земельної ділянки водно-болотних угідь загальною площею 50 гектарів.

Даний договір оренди був укладений на підставі рішення Холонівської сільської ради № 10/03 від 27.02.1997 року.

Суд першої інстанції правильно вказав, що відповідно вимог законодавства до компетенції сільської ради відноситься лише можливість порушення клопотання перед обласною радою про надання в оренду водного об'єкта, оскільки орендодавцями водних об'єктів місцевого значення є обласні ради, ч. 2 ст. 8, ч. 3, 4 ст. 51 Водного кодексу України, відтак суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що лише рішення обласної Ради є підставою для укладання договору оренди водного об'єкта місцевого значення, відтак рішення № 10/03 від 27.02.1997 року не було законною підставою для укладення договору оренди між Холонівською сільською радою народних депутатів та вказаними вище фізичними особами, тому такий договір оренди укладений всупереч чинного законодавства є нікчемним з моменту його укладення.

Як встановлено судом першої інстанції Горохівською районною державною адміністрацією листами від 03.11.2000 року № 928 2008 року та від 13.11.2000 року № 951 було порекомендовано Холонівській сільській раді переглянути рішення ради №10/03 від 27.02.1997 року, а також надано можливість фізичним особам підготувати пакет документів, який необхідний для прийняття рішення обласною Радою про надання в оренду водного об'єкту (ставка) площею 50 га. в с.Старостав, проте такі не виявили бажання отримати його в користування згідно чинного законодавства.

26.02.2002 року рішенням № 23/1 сесії Холонівської сільської ради рішення № 10/03 від 27.02.1997 року визнано таким, що втратило чинність, на підставі того, що орендарями ставків в с.Старостав ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_3 та ОСОБА_8 за період з 14.11.2000 року по 26.02.2002 року не було подано необхідних документів до обласної Ради про надання даних водойм в оренду згідно положення про умови проведення конкурсу щодо передачі водних об'єктів місцевого значення в оренду користувачам, затвердженого рішенням обласної ради від 19.02.2002 року № 23/17, Земельного кодексу України від 2001 року та пункту 2 ст.8, частини 3,4 ст.51 Водного кодексу України.

Так, як такі об'єкти були вільними та ні ким не зайняті, рішенням Холонівської сільської ради № 23/1 від 26.02.2002 року було створено комісію для проведення конкурсу на право укладання договору оренди на водні об'єкти місцевого значення.

07 березня 2002 року на основі Положення про умови проведення конкурсу щодо передачі водних об'єктів місцевого значення в оренду користувачам, затвердженого рішенням обласної ради від 19.02.2002 року № 23/17 та рішення Холонівської сільської ради № 23/1 від 26.02.2002 року в газеті «Горохівський вісник» було надруковано оголошення про надання в оренду водойм місцевого значення, одне з яких було ставок площею 50 га. в с.Старостав Горохівського району Волинської області, шириною 500 м., довжиною 1200 м.

04 квітня 2002 року на засіданні конкурсної комісії було прийнято рішення про надання ОСОБА_1 в оренду ставків площею 50 га і 30 га.

На основі вищевказаного, 12 квітня 2002 року за рішенням Холонівської сільської ради № 1/6 було надано в оренду землі водно-болотного фонду площею: 50га, що знаходяться в с.Старостав. і 30 га, та порушено клопотання перед обласною Радою про надання позивачеві в оренду вищевказаних об'єктів.

Лише за рішенням № 2/16 від 31.05.2002 року ОСОБА_2 обласною радою відповідно до частини 2 статті 43 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», статей 8, 51 Водного кодексу України, пунктів 4, 17 Положення про умови проведення конкурсу щодо передачі водних об'єктів місцевого значення в оренду користувачам, затвердженого рішенням обласної ради від 19.02.2002 року № 23/17, рішення постійної комісії обласної ради з питань екології, раціонального використання природних ресурсів від 23.05.2002 року № 2/5, обласною Радою було вирішено надати ОСОБА_1, в оренду ставки загальною площею 80 га (з них: 50 га - в с.Старостав, 30 га - в с.Холонів. які знаходяться на території Холонівської сільської ради Горохівського району Волинської області).

Судом першої інстанції правильно встановлено, що позивачем ОСОБА_1 при отриманні в користування водного об'єкта дотримано законодавчо встановленої процедури надання в оренду водних об'єктів, укладені та погоджені контролюючими державними органами відповідні договори, та вже більше п'яти років позивач користується ставками без порушень норм закону.

Оскаржуваним рішенням ОСОБА_2 обласної ради від 30 січня 2009 року № 26/21 порушено права позивача - ОСОБА_1 на користування водним об'єктом згідно рішення обласної ради № 2/16 від 31 травня 2002 року.

Так, суд першої інстанції вірно вказав, що підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та (або) визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт.

Обов'язковою умовою визнання акта недійсним є порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів особи.

Відповідно рішення від 16.04.2009 року № 7-рп/2009 щодо офіційного тлумачення положень ч.2 ст. 19, ст.144 Конституції України; ст.25, ч.14 ст. 46, ч.ч.1,10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) Конституційний Суд України зазначає, що органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами (стаття 74 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні») та мають право приймати рішення, вносити до них зміни та скасовувати їх на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України, керуючись у своїй діяльності ними та актами Президента України, Кабінету Міністрів України.

Цим рішенням Конституційного суду України надано офіційне тлумачення положення частини другої ст. 19 Конституції України, ст.144 Конституції України, статті 25, частини першої, десятої статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» стосовно права органу місцевого самоврядування скасовувати свої раніше прийняті рішення та вносити до них зміни і роз'яснення, що ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

Таким чином, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення.

Суд першої інстанції встановив, що у позивача - ОСОБА_1 на підставі раніше прийнятого рішення ОСОБА_2 обласної ради № 2/16 від 31 травня 2002 року виникли права та відповідні обов'язки пов'язані з користуванням водним обєктом (укладений 17 листопада 2004 року договір оренди землі, укладений 12 грудня 2006 року договір оренди водного об'єкта, позивач користується водним об'єктом вже більше п'яти років), а згоди про їх припинення позивач не надавав і заперечує проти їх припинення, то у відповідача були відсутні підстави для скасування такого рішення.

Крім того, як вбачається з рішення ОСОБА_2 обласної ради від 30.01.2009 року №26/21 підставою його прийняття є протест прокурора Волинської області від 17.12.2008 року за №07/4-1913-08.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та в спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Вичерпний перелік конституційних функцій прокуратури як єдиної системи органів держави наведено в ст. 121 Конституції України, а організація і порядок її діяльності згідно зі ст. 123 Конституції України визначаються як законом, так і іншими законодавчими актами.

Як офіційно розтлумачено рішенням Конституційного суду України від 16.04.2009 року № 7-рп/2009 при виявленні порушень закону прокурор у межах своєї компетенції має право опротестовувати акти виконавчих органів місцевих рад та вносити подання або протести на рішення місцевих рад залежно від характеру порушень. Протест прокурора приноситься до органу, який видав цей акт і зупиняє його дію, прокурору надається право звернутися із заявою до суду про визнання акта незаконним, і подача такої заяви зупиняє дію правового акта. Рішення органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції чи законам України зупиняються прокурором у встановленому Законом України «Про прокуратуру» порядку з одночасним зверненням до суду. При цьому право прокурора оскаржувати до суду рішення органів місцевого самоврядування не є абсолютним, оскільки у Конституції України закріплено, що її норми є нормами прямої дії, а отже звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина, як і право на оскарження в суді рішень органів місцевого самоврядування гарантується безпосередньо на підставі Конституції України.

Отже, оскільки протест прокурора Волинської області від 17.12.2008 року за № 07/4-1913-08 на рішення ОСОБА_2 обласної ради від 31.05.2002 року № 2/16 «Про надання в оренду водних об'єктів місцевого значення» обмежує права позивача у правовідносинах, які виникли з прийняттям рішення від 31.05.2002 року № 2/16, а відповідачем - суб'єктом владних повноважень ОСОБА_2 обласною радою не доведено правомірності скасування рішення, то суд першої інстанції дійшов вірного висновку, щодо необхідності захисту права позивача шляхом скасування рішення ОСОБА_2 обласної ради від 30.01.2009 року № 26/21.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги, тому постанову суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, п.1 ч.1 ст.198, ст. 200, п. 1 ч.1 ст.205, ст.ст. 206, 254 КАС України, суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Прокуратури Волинської області залишити без задоволення, а постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 жовтня 2009 року в справі № 2а-4806/09/0308 без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення. На ухвалу апеляційного суду може бути подано касаційну скаргу безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом 20-ти днів після набрання нею законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя : І.Я.Олендер

Судді: В.З.Улицький

ОСОБА_9

Ухвала в повному обсязі складена 25.11.2011 року.