Справа № 2а-723/11
Суддя: Майор Г.І.
Дата ухвалення: 2011-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

іменем України

"18" жовтня 2011 р. Справа № 2а-723/11

номер рядка статистичного звіту 10.3.1

Колегія суддів Житомирського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Майора Г.І.

суддів: Бучик А.Ю.

ОСОБА_1,

розглянувши в порядку письмового провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Корольовському районі міста Житомира Житомирської області на постанову Корольовського районного суду міста Житомира від "22" лютого 2011 р. у справі № 2а-723/11 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Корольовському районі міста Житомира Житомирської області про визнання бездіяльності протиправною і зобов"язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИЛА:

09 лютого 2011 року ОСОБА_3 звернулася до Корольовського районного суду міста Житомира з адміністративним позовом до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Корольовському районі міста Житомира про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Корольовського районного суду міста Житомира від 22 лютого 2011 року позов задоволено: поновлено ОСОБА_3 строк звернення до суду, визнано протиправними дії ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Корольовському районі міста Житомира щодо нарахування і виплати несплаченої ОСОБА_3 державної соціальної допомоги, як дитині війни та зобов'язано ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Корольовському районі міста Житомира нарахувати та виплатити у повному обсязі ОСОБА_3 як "дитині війни" недоплачену щомісячну державну соціальну надбавку у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, що передбачена ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" починаючи з 01.01.2006 року по 31.12.2010 року, а також нараховувати і виплачувати 30% надбавки до пенсії як "дитині війни" у повному розмірі в подальшому.

Не погоджуючись прийнятим рішенням, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову. В апеляційній скарзі відповідач посилається на незаконність, необєктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з такого.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 має статус дитини війни.

Таким чином ОСОБА_3 є особою, що належить до соціальної категорії громадян "діти війни" в розумінні статті 1 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", а відтак, на нього повністю розповсюджуються всі пільги та соціальні гарантії, передбачені зазначеним вище Законом України.

Згідно статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" особам, що належать до соціальної категорії громадян "діти війни", з 01.01.2006 року відповідач повинен був нараховувати та виплачувати щомісячне підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Розмір мінімальної пенсії за віком визначений статтею 28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року №1058, згідно якої мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму, встановленому для осіб, що втратили працездатність.

Розмір прожиткового мінімуму для осіб щорічно встановлюється Законом України "Про Державний бюджет України" на відповідний рік.

На момент звернення позивача до суду, нарахування доплати до його пенсії в розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком, відповідно до положень статті 6 вищезазначеного Закону відповідачем не здійснено, у звязку з чим він звернувся до суду за захистом своїх прав.

Всупереч статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" позивачу щомісячне підвищення до пенсії виплачувалась відповідно до пункту 8 Постанови Кабінету Міністрів України "Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян" від 28.05.2008 року №530, якою встановлено, що дітям війни до пенсії або щомісячного довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення проводиться у твердих розмірах.

З огляду на загальні засади пріоритетності законів над підзаконними актами, Закону України "Про соціальний захист дітей війни" має вищу юридичну силу в порівнянні з Постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року №530. Отже, відповідач неправомірно виплачував щомісячне підвищення до пенсії в меншому розмірі ніж це передбачено статтею 6 зазначеного Закону.

Крім того, відповідно до частини 4 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Щодо задоволення позову в частині зобов'язання ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Корольовському районі міста Житомира нарахувати та виплатити у повному обсязі ОСОБА_3 як "дитині війни" недоплачену щомісячну державну соціальну надбавку у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, що передбачена ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" починаючи з 01.01.2006 року по 30.06.2010 року слід зазначити таке.

Відповідно до статті 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом порушених прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня , коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно статті 100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, встановлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи , яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Позивач звернувся із позовною заявою до суду 09 лютого 2011 року про зобов'язання ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Корольовському районі міста Житомира нарахувати та виплатити у повному обсязі ОСОБА_3 як "дитині війни" недоплачену щомісячну державну соціальну надбавку у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, що передбачена ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" починаючи з 01.01.2006 року по 30.06.2010 року позов поданий після закінчення визначеного ст.99 КАС України шестимісячного строку.

Суд першої інстанції не вказав підстави поновлення позивачеві строк звернення до суду.

Тобто суд першої інстанції не правомірно поновив ОСОБА_3 строк звернення до суду та задовольнив позов в частині зобов'язання ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Корольовському районі міста Житомира нарахувати та виплатити у повному обсязі ОСОБА_3 як "дитині війни" недоплачену щомісячну державну соціальну надбавку у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, що передбачена ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" починаючи з 01.01.2006 року по 30.06.2010 року.

Щодо зобов'язання управління Пенсійного фонду України в Корольовському районі нарахувати і виплачувати 30% надбавку до пенсії як "дитині війни" у повному розмірі в подальшому з цього приводу слід зазначити таке.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Статтею 6 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

З матеріалів справи не вбачається, що відповідачем будуть порушені права на отримання соціальної державної допомоги у встановленому законом розмірі в майбутньому, а оскільки закон не містить поняття та механізмів превентивної охорони прав, свобод та інтересів особи в даному випадку, тому не допускається прийняття рішення щодо захисту прав та інтересів від будь-яких посягань на майбутнє. Судовому захисту підлягає порушене право, а не можливе порушення цього права в майбутньому.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, зокрема, змінити постанову суду.

Згідно частини 1 статті 201 КАС України підставами для зміни постанови або ухвали суду першої інстанції є правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду першої інстанції скасуванню в частині зобов'язання ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Корольовському районі міста Житомира нарахувати та виплатити у повному обсязі ОСОБА_3 як "дитині війни" недоплачену щомісячну державну соціальну надбавку у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, що передбачена ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" починаючи з 01.01.2006 року по 30.06.2010 року. Позовні вимоги в цій частині слід залишити без розгляду. А в частині задоволення позову щодо зобов'язання управління Пенсійного фонду України в Корольовському районі міста Житомира нарахувати і виплачувати ОСОБА_3 30% надбавку до пенсії як дитині війни у повному обсязі в подальшому. В цій частині позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Корольовському районі місті Житомирі задовольнити частково.

Постанову Корольовського районного суду міста Житомира від 22 лютого 2011 року у справі №2а-723/11 скасувати в частині зобов'язання ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Корольовському районі міста Житомира нарахувати та виплатити у повному обсязі ОСОБА_3 як "дитині війни" недоплачену щомісячну державну соціальну надбавку у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, що передбачена ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" починаючи з 01.01.2006 року по 30.06.2010 рок та залишити без розгляду позовні вимоги в цій частині. А в частині задоволення позову щодо зобов'язання управління Пенсійного фонду України в Корольовському районі міста Житомира нарахувати і виплачувати ОСОБА_3 30% надбавку до пенсії як дитині війни у повному обсязі в подальшому та цій частині позовних вимог відмовити.

В решті постанову Корольовського районного суду міста Житомира від 22 лютого 2011 року у справі №2а-723/11 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Г.І. Майор

судді: А.Ю.Бучик

ОСОБА_1

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_3 АДРЕСА_1, 10014

3- відповідачу ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Корольовському районі міста Житомира Житомирської області пл. Польова, 8, м.Житомир, 10009