Справа № 2а/0614/198/11
Суддя: Євпак В.В.
Дата ухвалення: 2011-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
Справа № 2а/0614/198/11
Головуючий у 1-й інстанції: Тарасенко М.П.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

іменем України

"09" листопада 2011 р. м. Житомир

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Євпак В.В.

суддів: Бучик А.Ю.

ОСОБА_2,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Малинському районі Житомирської області та ОСОБА_4 на постанову Малинського районного суду Житомирської області від "15" березня 2011 р. у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Малинському районі Житомирської області про визнання бездіяльності протиправною і зобов"язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка 15 березня 2011 року звернулась до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Малинському районі Житомирської області визнання дій відповідача неправомірними, зобовязання здійснити перерахунок та виплату щомісячної державної (основної) пенсії у розмірі 8-ми мінімальних пенсій за віком і додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком виходячи з розміру мінімальної пенсії, передбаченої ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»за період з 01.01.2007 року і продовжувати їй перерахунок та виплату пенсії в звязку з збільшенням мінімального розміру пенсії за віком.

Ухвалою Малинського районного суду Житомирської області від 15 березня 2011 року позовні вимоги про зобовязання ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Малинському районі Житомирської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячної державної (основної) пенсії у розмірі 8-ми мінімальних пенсій за віком і додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком виходячи з розміру мінімальної пенсії, передбаченої ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»за період з 01 січня 2007 року по 02 серпня 2010 року залишено без розгляду (є чинною).

Постановою цього ж суду від 15 березня 2011 року позов задоволено частково.

Визнано дії управління Пенсійного фонду України у Малинському районі щодо виплат ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсії як інваліду 1-ї категорії 2-ї групи інвалідності, захворювання повязаного з наслідками аварії на ЧАЕС, з порушенням ст.ст. 49, 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», неправомірними.

Зобовязано ОСОБА_3 Пенсійного фонду в Малинському районі Житомирської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, недоплаченого щомісячного підвищення до пенсії згідно ч.4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»у розмірі 8-ми мінімальних пенсій за віком і додаткової пенсії згідно ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком виходячи з розміру мінімальної пенсії, передбаченої ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»за період з 02 серпня 2010 року по 01 лютого 2011 року , з урахуванням проведених виплат.

В задоволенні позовних вимог щодо продовження перерахунку та виплати пенсії в майбутньому відмовлено за безпідставністю.

Не погоджуючись з зазначеною постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, а саме, що фінансування зазначених витрат проводиться виключно за рахунок державного бюджету відповідними розпорядниками бюджетних коштів, а Пенсійний фонд України на включається до Державного бюджету України, тому стягнення даних грошових витрат з управління Пенсійного фонду України в Малинському районі є незаконним. Просить скасувати постанову суду та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.

Позивачка не погоджуючись з даною постановою подав апеляційну скаргу та просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. В своїй апеляційній скарзі посилається на те, що суд безпідставно зазначив кінцеву дату проведення перерахунку та виплати пенсії 01.02.2011 року та позбавив на отримання такої пенсії.

Дослідивши за матеріалами справи наведені у скарзі доводи та перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги ОСОБА_4 виходячи з наступного.

Як видно з матеріалів справи, позивач, є пенсіонером, має 2-у групу інвалідності, що пов"язана з Чорнобильською катастрофою, перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Малинському районі Житомирської області.

Відповідно до ч. 1 ст.9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов"язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

У статті 49 Закону N 796-XII передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: державної пенсії; додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до ст. 50 зазначеного Закону встановлено, що особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, зокрема інвалідам 2-ї групи - у розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком. Як передбачено статтею 53 того самого Закону, виплата додаткової пенсії здійснюється повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу. Відповідно до частини четвертої статті 54 цього Закону, якою визначено підстави та умови призначення державних пенсій особам, віднесеним до категорії 1, та у зв'язку із втратою годувальника, в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів 2-ї групи, щодо яких установлено зв'язок із Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими 8 мінімальних пенсій за віком.

При розрахунку державної та додаткової пенсій, передбачених статтями 50, 54 Закону N 796-XII, застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений у законі про Державний бюджет України на відповідний рік, виходячи з якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Водночас суми, з яких здійснювався розрахунок виплат позивачу, передбачених Законом N 796-XII, визначалися згідно постанови Кабінету Міністрів України від 16.07.08 року N654 та постанови №530 від 28.05.2008 року, тоді як ст. ст. 62 та 67 Закону №796 Кабінету Міністрів України надано право проводити лише роз"яснення порядку застосування цього Закону, підвищувати розмір доплат, пенсій і компенсацій, передбачених цим Законом, відповідності до зміни індексу вартості життя і зростання мінімальної заробітної плати, але не зменшення їх та встановлення їх у твердій сумі, яка не відповідає Закону.

Зазначеними постановами, всупереч вимогам Закону N 796-XII (який встановив розмір щорічної допомоги як величину, кратну відносно до розміру мінімальної заробітної плати, визначеної Законом на час здійснення виплати) установлено конкретні розміри такої допомоги в твердій грошовій сумі.

Частиною 4 ст.9 КАС України визначено, що у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов"язковість яких надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

У відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України від 11 квітня 2002 року №497 "Про забезпечення виконання функцій з призначення і виплати пенсій органами Пенсійного фонду" на органи Пенсійного фонду України покладено обов"язок щодо виплати пенсій та доплат до пенсій, які передбачені Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Таким чином, обов"язок проводити нарахування та виплату пенсіонерам сум, передбачених ст.ст.50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" відноситься до відання органів Пенсійного фонду України, а отже відповідач по справі є належним.

Доводи відповідача щодо правомірності своїх дій з посиланням на відсутність бюджетних коштів на фінансування виплат в порядку статей 50, 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" обґрунтовано не взяті судом до уваги, оскільки питання фінансування цих видатків не виступає предметом даного спору. Проблеми надання бюджетних коштів ОСОБА_3 для виконання покладених на нього обов'язків у справах цієї категорії виходять за межі заявлених вимог і судом не розглядалися.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про правомірність висновків суду першої інстанції про наявність у позивача права на перерахунок та виплату коштів, передбачених ст.ст.50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Однак суд першої інстанції неправомірно зобов"язав відповідача здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_4 .М. щомісячну основну та додаткову пенсію по 01.02.2011 року. Колегія суддів вважає за необхідне виключити зазначену кінцеву дату.

З огляду на вищенаведене, постанову суду першої інстанції слід змінити, шляхом виключення зазначеної кінцевої дати проведення перерахунку та виплати основної та додаткової пенсії - по 01 лютого 2011 року.

Керуючись ст.ст.195, 197, 201, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Малинському районі Житомирської області залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Постанову Малинського районного суду Житомирської області від 15 березня 2011 року змінити, виключивши з резолютивної частини постанови зазначення кінцевої дати проведення перерахунку та виплати основної та додаткової пенсії - по 01 лютого 2011 року.

В решті постанову суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя В.В. Євпак

судді: ОСОБА_5 ОСОБА_2

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_4 АДРЕСА_1,11601

3- відповідачу ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Малинському районі Житомирської області площа Соборна, 12а,м. Малин,Житомирська область,11601