Справа № 821/1608/13-а
Суддя: Вербицька О.В.
Дата ухвалення: 2015-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2015 року м. Київ К/800/67878/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді: Вербицької О.В.

суддів: Маринчак Н.Є.

Цвіркуна Ю.І.

за участю секретаря: Іванова Д.О.

представників:

позивача: не з'явився

відповідача: Кромпа О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні

касаційну скаргу Дочірнього підприємства «Інком-Агро 2000»

на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 19.12.2014 року

у справі № 821/1608/13-а

за позовом Дочірнього підприємства «Інком-Агро 2000»

до Новокаховської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Херсонській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

Дочірнє підприємство «Інком-Агро 2000» (далі по тексту - позивач, ДП «Інком-Агро 2000») звернулось з позовом до Новокаховської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Херсонській області (далі по тексту - відповідач, ОДПІ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 05.08.2013 року адміністративний позов задоволено.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 19.12.2014 року апеляційну скаргу ОДПІ задоволено. Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 05.08.2013 року скасовано та прийнято нову постанову, якою відмовлено в задоволені позовних вимог

Позивач, не погоджуючись з вищевказаним рішенням суду апеляційної інстанції, оскаржив його у касаційному порядку, просить скасувати з мотивів порушення норм матеріального та процесуального права та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

В судовому засіданні, відповідач надав заперечення на касаційну скаргу ДП «Інком-Агро 2000», де посилаючись на те, що суд апеляційної інстанції не допустив порушень норм матеріального та процесуального права, просить касаційну скаргу позивача залишити без задоволення.

Крім того, у вищевказаному запереченні відповідач просить замінити Новокаховську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Херсонській області на його правонаступника - Новокаховську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, колегія суддів дійшла висновку щодо обґрунтованості заявленого клопотання та наявності підстав для його задоволення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, представника відповідача, дослідивши доводи касаційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, суд касаційної інстанції дійшов висновку щодо наступного.

Відповідно до частин 1, 2 статті 220 КАС України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги, але при цьому може встановлювати порушення норм матеріального чи процесуального права, на які не було посилання в касаційній скарзі.

Так, судами попередніх інстанцій встановлено, що ОДПІ проведено документальну невиїзну перевірку ДП «Інком-Агро 2000» з питань дотримання вимог податкового законодавства при застосуванні спеціального оподаткування діяльності у сфері сільського господарства за період квітень 2012 року по лютий 2013 року, за результатами якої складено акт від 29.03.2013 року № 89/15/35907839.

В акті перевірки зазначено порушення позивачем пунктів 209.1, 209.2, 209.6, 209.7, 209.10, 209.11, 209.17 статті 209 Податкового кодексу України (далі - ПК України) щодо заниження сплати податку на додану вартість в сумі 3 022 267,00 грн.

На підставі висновків, що викладені в акті перевірки ОДПІ прийнято податкове повідомлення-рішення від 10.04.2013 року № , яким ДП «Інком-Агро 2000» збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість за основним платежем в сумі 3 022 267,00 грн. та штрафними санкціями у розмірі 755 566,75 грн.

Суд апеляційної інстанції визнав обґрунтованими такі висновки контролюючого органу, з чим погоджується суд касаційної інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 209.6 ст. 209 ПК України сільськогосподарським вважається підприємство, основною діяльністю якого є постачання вироблених (наданих) ним сільськогосподарських товарів (послуг) на власних або орендованих виробничих потужностях, а також на давальницьких умовах, в якій питома вага вартості сільськогосподарських товарів/послуг становить не менш як 75 відсотків вартості всіх товарів/послуг, поставлених протягом попередніх 12 послідовних звітних податкових періодів сукупно.

Пунктом 209.11 статті 209 ПК України передбачено, що якщо суб'єкт спеціального режиму оподаткування поставляє протягом попередніх 12 послідовних звітних податкових періодів сукупно несільськогосподарські товари/послуги, питома вага яких перевищує 25 відсотків вартості всіх поставлених товарів/послуг, то: а) на таке підприємство не поширюється спеціальний режим оподаткування, встановлений цією статтею. Таке підприємство зобов'язане визначити податкове зобов'язання з цього податку за підсумками звітного податкового періоду, в якому було допущено таке перевищення, і сплатити податок до бюджету в загальному порядку; б) орган державної податкової служби виключає таке підприємство з реєстру суб'єктів спеціального режиму оподаткування та може повторно включити його до такого реєстру після закінчення наступних 12 послідовних звітних податкових періодів за наявності підстав, визначених цією статтею; в) таке підприємство вважається платником зазначеного податку на загальних підставах з першого числа місяця, в якому було допущено таке перевищення.

Якщо суб'єкти спеціального режиму оподаткування не можуть самостійно покрити збитки, що виникли внаслідок дії обставин непереборної сили, такі суб'єкти мають право продовжити строк застосування спеціального режиму оподаткування без дотримання розміру питомої ваги, встановленої цим пунктом.

Як вбачається з матеріалів справи, ДП «Інком-Агро 2000» з грудня 2010 року є платником фіксованого сільськогосподарського податку та займається вирощуванням зернових культур, бобових і насіння олійних культур.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що між ДП «Інком-Агро 2000» та ТОВ «АПК «Євгройл» укладено договір контрактації від 10.04.2012 року № 1, на підставі вказаного договору позивач отримав передплату на виробництво насіння соняшника на загальну суму 18 117 600,00 грн. (з урахуванням податку на додану вартість 3 019 600,00 грн.). Вказана сума переплати включена ДП «Інком-Агро 2000» до податкових зобов'язань відповідного періоду та відображена у реєстрі виданих податкових накладних, а суми податку на додану вартість включено до складу податкових зобов'язань квітня-травня 2012 року у декларації з податку на додану вартість (скорочена).

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що у спірний податковий період соняшник на адресу ТОВ «АПК «Євгройл» не відвантажувався, а отримана сума передплати ДП «Інком-Агро 2000» частково повернута в 2012 році та у січні 2013 року ТОВ «АПК «Євгройл» та здійснено позивачем відповідне коригування податкових зобов'язань у податковій звітності.

Таким чином, суд апеляційної інстанції обґрунтовано дійшов висновку, що визначальним для встановлення права застосування спеціального режиму оподаткування підприємства є дотримання сільськогосподарським виробником критерію питомої ваги сільськогосподарських товарів, яка має становити не менш як 75 відсотків вартості всіх товарів/послуг, поставлених протягом попередніх 12 послідовних звітних податкових періодів.

Отже, суд дійшов обґрунтованого висновку, що ДП «Інком-Агро 2000» з квітня 2012 року по лютий 2013 року не сплачувало до бюджету податок на додану вартість та не здійснювало постачання сільгосппродукції, а відтак підприємство вважається платником податку на додану вартість на загальних підставах з першого числа місяця, в якому було допущено таке перевищення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом апеляційної інстанції порушення норм матеріального та процесуального права при вирішенні цієї справи не допущено, правова оцінка обставин у справі дана вірно.

В свою чергу, доводи касаційної скарги не відповідають фактичним обставинам справи та спростовуються вищезазначеними нормами права, отже, відсутні підстави для її задоволення.

За таких обставин, касаційна скарга позивача підлягає залишенню без задоволення, а постанова Одеського апеляційного адміністративного суду від 19.12.2014 року - залишенню без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 210, 214-215, 220, 221, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ :

Здійснити процесуальне правонаступництво та замінити Новокаховську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Херсонській області на Новокаховську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області.

Касаційну скаргу Дочірнього підприємства «Інком-Агро 2000» залишити без задоволення.

Постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 19.12.2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав і в порядку, установленому статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя О.В. Вербицька
Судді Н.Є. Маринчак
Ю.І. Цвіркун