Справа № 802/2944/15-а
Суддя: Крапівницька Н. Л.
Дата ухвалення: 2015-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Вінниця

28 вересня 2015 р. Справа № 802/2944/15-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Крапівницької Н.Л.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Вінниці адміністративну справу

за позовом управління Пенсійного фонду України в м. Ладижин Вінницької області

до публічного акціонерного товариства "Ладижинський завод силікатної цегли"

про стягнення заборгованості , -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулось управління Пенсійного фонду України в місті Ладижин Вінницької області з позовом до публічного акціонерного товариства «Ладижинський завод силікатної цегли» про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за відповідачем рахується заборгованість зі сплати страхових внесків на загальнообовязкове державне соціальне страхування в сумі 2948201,79 грн., що слугувало підставою для звернення до суду з вказаним позовом.

Представник позивача в судове засідання не зявився, однак надав заяву про розгляд справи за його відсутності в порядку письмового провадження(а.с.57).

Відповідач в судове засідання не з'явився, уповноваженого представника не направив про причини неявки, суд не повідомив, про час дату та місце судового засідання був повідомлений, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення рекомендованого відправлення (а.с.56).

Враховуючи вказане, суд вважає, що вжив всіх заходів для належного повідомлення відповідача про дату, час та місце судового розгляду справи.

З урахуванням викладеного, керуючись положеннями ч.4 ст.122 та ч.6 ст.128 КАС України, суд вважає за можливе провести розгляд справи в порядку письмового провадження, у зв'язку з чим, фіксування судового засідання, на підставі ст. 41 КАС України, за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного.

ПАТ «Ладижинський завод силікатної цегли» зареєстрований як юридична особа виконавчим комітетом Ладижинської міської ради Вінницької області 03 серпня 1995 року, за адресою вул. Промислова, буд. 1, м. Ладижин, Вінницька область, перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в місті Ладижин Вінницької області з 15 січня 2003 року та відповідно до ст. 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" - є платником єдиного соціального внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування.

З матеріалів справи суд убачає, що у період з 20 серпня 2012 року по 20 вересня 2013 року у відповідача виникла заборгованість перед УПФУ в м. Ладижин Вінницької області зі слати єдиного соціального внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (включаючи фінансові санкції та пеню ), сума якої становить 2948201,79 грн.

Як вбачається із матеріалів справи, за відповідачем рахується заборгованість зі сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування в сумі 2948201,79 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості по єдиному соціальному внеску по підприємству ПАТ «Ладижинський завод силікатної цегли» (а.с.9).

Відносини зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) регулюються Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" №2464-VІ.

У відповідності до Закону 2464-VІ єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування;

Частиною 2 статті 6 вказаного Закону закріплено обов'язок платника єдиного внеску своєчасно та у повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати такий внесок.

Приписами частини 8 статті 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" передбачено, що платники єдиного внеску зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за відповідний базовий звітний період, не пізніше 20 числа місяця, що настає за базовим звітним періодом.

Згідно з ч. 12 ст. 9 Закону № 2464-VI єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, відповідно до ч. 4 ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" територіальний орган Пенсійного фонду у порядку, за формою і в строки, встановлені Пенсійним фондом за погодженням з центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, надсилає вимогу про її сплату.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідачу направлялась вимогу за №Ю-4.7 від 01 липня 2013 року про сплату недоїмки з єдиного внеску (а. с. 6). Згідно з п. 4 ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" платник єдиного внеску зобов'язаний протягом десяти робочих днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею. Вимога відповідачем отримана, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (зворотний бік а.с.6).

Станом на день розгляду справи докази сплати відповідачем заборгованості до суду не надходили. Відсутні також докази оскарження вимоги №Ю-4.7 від 01 липня 2013 року.

Положеннями абзацу 6 ч. 4 ст. 25 Закону № 2464-VI визначено, що у разі якщо платник єдиного внеску протягом десяти робочих днів з дня надходження вимоги не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з органом Пенсійного фонду, не оскаржив вимогу в судовому порядку або не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти робочих днів з дня надходження узгодженої вимоги, територіальний орган Пенсійного фонду надсилає в порядку, встановленому законом, до підрозділу державної виконавчої служби вимогу про сплату недоїмки.

Відповідно до абзацу 7 ч. 4 ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" у випадках, зазначених в абзаці 6 цієї частини, територіальний орган Пенсійного фонду має право звернутися до суду з позовом про стягнення недоїмки. Таке ж право було закріплено у п. 7 ч. 1 ст. 13 цього Закону.

Положеннями абзацу 6 ч. 4 ст. 25 Закону № 2464-VI визначено, що у разі якщо платник єдиного внеску протягом десяти робочих днів з дня надходження вимоги не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з органом Пенсійного фонду, не оскаржив вимогу в судовому порядку або не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти робочих днів з дня надходження узгодженої вимоги, територіальний орган Пенсійного фонду надсилає в порядку, встановленому законом, до підрозділу державної виконавчої служби вимогу про сплату недоїмки.

Суд зазначає, що відповідно до положень ч.16 ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» строк давності щодо нарахування, застосування та стягнення сум недоїмки, штрафів та нарахованої пені не застосовується.

У відповідності до ч.2 розділу VI наказу Міністерства фінансів України «Про затвердження Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені Законом, обчислена фіскальними органами у випадках, передбачених Законом, є недоїмкою. Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Через відділ прийому позивачем подано клопотання про доручення до матеріалів справи додаткових доказів (а.с.20-39, 44-55), якими позивач обґрунтовує відсутність можливості звернення до суду з даним позовом у період з 20 серпня 2012 року по 20 вересня 2013 року, у зв'язку з порушенням провадження у справі про банкрутство.

Проте постановою Вищого господарського суду України від 08 квітня 2015 року постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 11.11.2014 та ухвалу господарського суду Вінницької області від 01.10.2014 у справі №902/79/13-г скасовано, а провадження у справі №902/79/13-г про банкрутство ПАТ "Ладижинський завод силікатної цегли" припинено.

Відповідно до абзацу 7 ч. 4 ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" у випадках, зазначених в абзаці 6 цієї частини, територіальний орган Пенсійного фонду має право звернутися до суду з позовом про стягнення недоїмки. Таке ж право було закріплено у п. 7 ч. 1 ст. 13 цього Закону.

Крім того, суд керується вимогами п. 3 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у звязку з проведенням адміністративної реформи", відповідно до яких органи Пенсійного фонду України продовжують адмініструвати єдиний внесок у частині завершення процедур такого адміністрування.

З урахуванням наведеного, та зважаючи, що факт заборгованості підтверджується матеріалами справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Оскільки, спір вирішений на користь суб'єкта владних повноважень, звільненого від сплати судового збору, а також за відсутності витрат позивача - суб'єкта владних повноважень, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Ладижинський завод силікатної цегли» (вул. Промислова, буд.1, м. Ладижин, Вінницька область, ) на користь управління Пенсійного фонду України в місті Ладижин Вінницької області (, м. Ладижин, вул. Процишина, 91) заборгованість зі сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, за період з 20.08.12 по 20.09.13, в сумі 2948201,79 грн. (два мільйона девятсот сорок вісім тисяч двісті одна гривня 79 копійок) .

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя /підпис/ ОСОБА_1

Згідно з оригіналом Суддя Секретар