Справа № 2-а-1081/10
Суддя: Таранцов С. П.
Дата ухвалення: 2010-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-1081/10
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2010 року м.Каховка

Каховський міськрайонний суд, Херсонської області.

Склад суду: головуючий судця - Таранцов С.П.

секретар судового засідання - Оніщенко JI.B.

розглянув у відкритому судовому засіданні, у приміщенні Каховського міськрайонного суду, Херсонської області, адміністративний позов:

ОСОБА_1 до інспектора ДПС ВДАІ м.Новоазовськ,

ОСОБА_2

про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

установив:

ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора ДПС ВДАІ м.Новоазовськ, ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Позивач вказує, що постановою серії ВЕ № 255024 від 22 вересня 2010р. по справі про адміністративне правопорушення його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч.І КУпАП та накладено адміністративне стягнення штраф у розмірі 255грн.

З винесеною постановою не згоден, оскільки ПДР України не порушував, а саме рухався по автошляху Одеса-Новоазовськ 123 км у межах 90 км/год, крім того, протокол про адміністративне правопорушення був складений без свідків, тому просить суд постанову в справі про адміністративне правопорушення скасувати.

Позивач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач до суду не з»явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Клопотань про відкладення розгляду сррави та заперечень до суду не надходило.

Відповідно до ст. 128 ч.4 КАС України, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у справі доказів.

Проаналізувавши матеріали справи та пояснення сторін, суд приходить до наступних висновків.

Предявлені позовні вимоги про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 104 Кодексу адміністративного судочинства України особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин, має право на звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом.

Згідно ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно до протоколу про адміністративне правопорушення , серії BEI № 077063 від 22 вересня 2010р., ОСОБА_4, 22.09.2010р. на 123 км автошляху Одеса-Новоазовськ, керував автомобілем Шевроле, номерний знак НОМЕР_1, рухався зі швидкістю 119 км /год, на дорозі іншої категорії, чим порушив вимоги п.12.6»г» ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 122 ч.І КУпАП.

Дані про свідків відсутні.

По суті порушення в протоколі про адміністративне правопорушення пояснив, що погана розмітка, нічого не видно. Жодних клопотань не заявлено.

Протокол про адміністративне правопорушення підписаний особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до постанови ВЕ № 255024 від 22.09.2010р. ОСОБА_1 за даним фактом притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 122 4.1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255грн.

Суд вважає , позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Діяльність Держави спрямована на гарантію прав та свобод людини (ст. З Конституції України).

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі Конституції України та законів (ст. 19 Конституції України).

Права і свободи людини є невід'ємними та непорушними (ст. 21 Конституції України).

Кожному гарантується право на оскарження до суду рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб (ст. 55 Конституції України).

П.12.6 «г» ПДР України передбачає, що поза населеними пунктами на всіх дорогах та на дорогах, що проходять через населені пункти, позначені знаком 5,47, дозволяється рух із швидкістю іншим транспортним засобам: на автомобільній дорозі, що позначена дорожнім знаком 5.1 - не більше 130 км/год, на автомобільній дорозі з окремими

проїзними частинами, що відокремлені одна від одної розділювальною смугою - не більше 110 км/год., на інших автомобільних дорогах - не більше 90 км/год.

Відповідальність за ст. 122 ч.І КУпАП наступає у випадку, зокрема , перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху більш як на 20 км/год.

Пояснення позивача, щодо руху транспортного засобу на 123 км автошляху Одеса- Новоазовськ, зі швидкістю 90 км/год, спростовуються наданими ОСОБА_3 поясненнями, під час складення протоколу, де він по суті не заперечував вчинення правопорушення, підписавши вказаний протокол та зазначивши, що погана розмітка, нічого не видно.

Стаття 256 ч.2 КУпАП передбачає, що протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків, потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Згідно до п.4.2 Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються письмові пояснення свідків правопорушення, у разі їх наявності.

Таким чином, твердження позивача, що інспектором ДПС були порушені вимоги ст.256 КУпАП, а саме протокол про адміністративне правопорушення складений без свідків, не відповідають вимогам чинного законодавства, оскільки при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення , передбаченого ст.122 ч.І наявність свідків не є обов»язковою і протокол підписується свідками , у разі їх наявності.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи вище викладене, суд вважає, що вимога позивача, щодо скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 3.8.55.64.124 Конституції України, ст.ст. 9.254.283-285. 287- 291КУпАП, ст.ст.2. 5.7.8.9.11.14.17.18.19.158.160.163 КАС України,

постановив:

Адміністративний позов:

ОСОБА_1 до інспектора ДПС ВДАІ м.Новоазовськ,

ОСОБА_2

про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

- залишити без задоволення.

Постанова суду оскарженню не підлягає.

Суддя: С. П. Таранцов