Справа № 333/6756/15-а
Суддя: Наумова І. Й.
Дата ухвалення: 2015-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 333/6756/15-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2015 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді: Наумової І.Й.

за участю секретаря: Кунець В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя про визнання відмови в призначенні пенсії за вислугою років незаконною та зобовязання зарахувати до стажу роботи половину строку навчання та роботи в органах внутрішніх справ, та на посаді державного службовця,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя про визнання протиправним рішення та зобовязання вчинити дії. Свої вимоги мотивувала тим, 12.03.2015 року звернулась до управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя за призначенням пенсії по вислузі років відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 50-1 закону України «Про прокуратуру». Вказала, що на день звернення вона мала 22 роки 8 місяців 21 день вислуги, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури 15 років 1 місяць 25 днів. Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя прийняло рішення від 29.05.2015 року № 16 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії по вислузі років, мотивуючи відсутністю необхідного стажу роботи для призначення їй пенсії за вислугою років в порядку згідно Закону «Про прокуратуру».Просила визнати протиправним та скасувати рішення колегіального органу з призначення пенсії управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя від 29.05.2015 року № 16 про відмову в призначенні їй пенсії за вислугою років; зобовязати управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя зарахувати їй половину строку навчання з 01.09.1980 року по 09.07.1985 року у вищому юридичному навчальному закладі - Одеському ордена Трудового Червоного Прапора державному університеті ім. І.І.Мечникова - 2 роки 4 місяці 27 днів та час роботи на посадах в органах внутрішніх справ та на посаді державного службовця -7 років 6 місяців 20 днів до 20- річного стажу роботи в органах прокуратури, що дає право на пенсію за вислугою років, визначивши за нею право на пенсію за вислугою років з часу звернення до управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя.

Відповідач по справі подав суду заперечення проти позову. У запереченнях вказав, що згідно Закону України «Про прокуратуру» прокурори і слідчі мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку, за наявності на день звернення певної вислуги років та роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури. А саме, у разі звернення 01 жовтня 2014 року по 30 вересня 2015 року -22 роки вислуги, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 12 років. Періоди, які зараховуються до вислуги років прокурорам, при призначенні пенсії відповідно до Закону України «Про прокуратуру», визначені ст.50-1 цього Закону. Зазначеною статтею не передбачено пільгове обчислення стажу, який зараховується до вислуги років. Крім цього, відповідачем зазначено, що на момент звернення до управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя діяв п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-У111 від 02.03.2015 року про те, що у разі неприйняття до 01.06.2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру» та інші.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала на підставах, викладених в позові, просила позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог позивача.

Перевіривши матеріали справи, доводи позовної заяви та заперечень, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 наказом від 22.08.1980 року № 1630-ЛС зараховано до складу студентів І-го курсу юридичного факультету за спеціальністю «Правознавство» денної форми навчання в Одеський ордена Трудового Червоного Прапора державний університет ім. І.І.Мечникова (на даний час Одеський Національний університет ім. І.І.Мечникова). У звязку із закінченням навчання, наказом від 09.07.1985 року № 1402-06 ОСОБА_1 відраховано з університету та видано диплом серії НВ № 823753 за реєстраційним номером 502 від 25.06.1985 року.

Вищевказане підтверджується інформацією Одеського Національного університету ім. І.І.Мечникова від 14.04.2015 № 24-01-880.

Строк навчання у вищому навчальному закладі ОСОБА_1 складає 4 роки 9 місяців 27 днів.

З 18.12.1985 року по липень 1989 року ОСОБА_1 перебувала на службі в органах внутрішніх справ Оріхівського РВВС УВС Запорізького облвиконкому. На посаді слідчого СВ Оріхівського РВВС УВС Запорізького облвиконкому ОСОБА_1 працювала з 14 січня 1987 року по 28 вересня 1988 року, що підтверджується наказом від 15.01.1987 року № 10 л/с та становить 1рік 9 місяців 14 днів стажу, який зараховується і стає підставою для його зарахування до пільгового стажу.

Відповідно до наказу від 28.09.1988 року № 134 л/с УВС Запорізького облвиконкому ОСОБА_1 призначена начальником кабінету профілактики медвитверезника і на цій посаді пропрацювала до 07.07.1989 року, усього 9 місяців 21 день і відповідно до наказу № 92 л/с від відкомандирована в розпорядження УВС Одеського облвиконкому.

З 31.01.1990 року до 01.10.1991 року ОСОБА_1 працювала на посаді слідчого СВ Кілійського РВВС УВС Одеського облвиконкому, що становить 1 рік 9 місяців стажу роботи, який має також бути зарахований до стажу, який надає право на отримання пенсії по вислузі років. Вказане підтверджується довідкою управління кадрового забезпечення Головного управління МВС України в Одеській області від 15.04.2015 року № 9/с-255.

У період з 24.03.1999 року по 05.01.2000 року ОСОБА_1 перебувала на державній службі, працюючи на посаді спеціаліста першої категорії відділу секретаріату виконкому Оріхівської міської ради Запорізької області. Вказане підтверджується записами у трудовій книжці на підставі розпоряджень від 24.03.1999 року № 15 та від 05.01.2000 року № 01. Стаж роботи становить 9 місяців 19 днів, який також зараховується до стажу для нарахування пенсії на вислугу років.

Наказом прокурора Запорізької області від 06.01.2000 року № 1-1 ОСОБА_1 призначено в органи прокуратури Запорізької області, де остання пропрацювала до 02.03.2015 року , звільненням за власним бажанням на підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (чинного на момент виникнення спірних правовідносин). Стаж роботи в органах прокуратури становить 15 років 1 місяць 25 днів.

12.03.2015 року ОСОБА_1 звернулась до управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя за призначенням пенсії по вислузі років відповідно до положень ст. 50-1 закону України «Про прокуратуру».

Відповідачем у призначенні пенсії за вислугою років відмовлено згідно колегіального рішення від 29.05.2015 року № 16, посилаючись на те, що згідно Закону України «Про прокуратуру» прокурори і слідчі мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно відвіку, за наявності на день звернення певної вислуги років та роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури. А саме, у разі звернення 01 жовтня 2014 року по 30 вересня 2015 року - 22 роки вислуги, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 12 років. Періоди, які зараховуються до вислуги років прокурорам, при призначенні пенсії відповідно до Закону України «Про прокуратуру», визначені ст. 50-1 цього Закону. Зазначеною статтею не передбачено пільгове обчислення стажу, який зараховується до вислуги років.

З висновками відповідача суд не погоджується з наступних підстав.

Відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) до 20-ти річного стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугою років, зараховується час роботи на прокурорських посадах, перелічених у ст. 56 Закону України «Про прокуратуру» (чинного на момент виникнення спірних правовідносин), у тому числі у військовій прокуратурі, стажистами в органах прокуратури, слідчими, суддями, на посадах начальницького складу органу внутрішніх справ, офіцерських посадах Служби безпеки України, посадах державних службовців, які займають особи з вищою юридичною освітою, в науково-навчальних закладах Генеральної прокуратури України, працівникам, яким присвоєно класні чини, на виборних посадах у державних органах, на посадах в інших організаціях, якщо працівники, що мають класні чини, були направлені туди, а потім повернулися в прокуратуру, строкова військова служба, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах, частково оплачувана відпустка жінкам по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років.

Статтею 53 Закону України «Про освіту» передбачено, що студент (слухач) особа, яка в установленому порядку зарахована до вищого навчального закладу і навчається за денною (очною), вечірньою або заочною, дистанційною формою навчання з метою здобуття певних освітнього та освітньо-кваліфікаційного рівнів.

Статтею 7 Закону України «Про вищу освіту» передбачено, що вищу освіту мають особи, які завершили навчання у вищих навчальних закладах, пройшли державну атестацію та отримали документ про вищу освіту державного зразка.

Законом України «Про прокуратуру» (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що до 20-ти річного стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугою років, зараховується половина строку навчання у вищих юридичних начальних закладах, час роботи на прокурорських посадах, перелічених у ст. 56 Закону України «Про прокуратуру» (чинного на момент виникнення спірних правовідносин), стажистами в органах прокуратури, слідчими, на посадах начальницького складу органу внутрішніх справ, посадах державних службовців, які займають особи з вищою юридичною освітою. Враховуючи те, що позивач навчалася у Одеському ордена Трудового Червоного Прапора державному університеті ім. І.І.Мечникова (на даний час Одеський Національний університет ім. І.І.Мечникова), що підтверджується дипломом серії НВ № 823753, виданим у м. Одесі 25.06.1985 року за реєстраційним номером 502 та листом Одеського Національного університету ім. І.І.Мечникова від 14.04.2015 року № 24-01-880, тому половину навчання 2 роки 4 місяці 27 днів необхідно зарахувати до спеціального стажу роботи, трудового стажу, який дає право виходу на пенсію за вислугою років.

Крім цього, строк перебування на посадах органів внутрішніх справ та на посаді державного службовця, який становить 7 років 6 місяців 20 днів також необхідно зарахувати до спеціального стажу роботи, трудового стажу, який дає право виходу на пенсію за вислугою років.

Безпідставним є посилання відповідача на Закон України «Про внесення зміндо деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-У111 від 02.03.2015 року.

Так, рішення колегіального органу управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі від 29.05.2015 року № 16 прийнято до набрання чинності вищевказаного Закону та відсутні в оскаржуваному рішенні посилання на зазначений Закон.

При цьому, суд звертає увагу, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотньої дії в часі. Цей принцип закріплений у ч. 1 ст. 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, відповідач, відмовляючи позивачу у призначенні їй пенсії за вислугою років згідно з положеннями ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (чинного на момент виникнення спірних правовідносин), що підтвердив представник відповідача в судовому засіданні, діяв всупереч з нормами законодавства, а тому такі дії відповідача суд вважає протиправними.

За змістом ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Як передбачено ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалено на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень.

За положеннями ст. 87 КАС України до судових витрат належить судовий збір та витрати, повязані з розглядом справи.

Керуючись ст.ст. 7-9, 11, 71, 87, 94, 158, 159, 160, 162, 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя про визнання відмови в призначенні пенсії за вислугою років незаконною та зобовязання зарахувати до стажу роботи половину строку навчання та роботи в органах внутрішніх справ, та на посаді державного службовця, - задовольнити.

Рішення колегіального органу з призначення пенсії управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя від 29.05.2015 року № 16 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 за вислугою років визнати протиправним та скасувати.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя зарахувати ОСОБА_1 половину строку навчання з 01.09.1980 року по 09.07.1985 року у вищому юридичному навчальному закладі - Одеському ордена Трудового Червоного Прапора державному університеті ім. І.І.Мечникова - 2 роки 4 місяці 27 днів та час роботи на посадах в органах внутрішніх справ та на посаді державного службовця - 7 років 6 місяців 20 днів до 20 річного стажу роботи в органах прокуратури, що дає право на пенсію за вислугою років.

Визначити за ОСОБА_1 право на пенсію за вислугою років з часу звернення до управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя, а саме з 12.03.2015 року.

Стягнути з управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 487,20 грн. (чотириста вісімдесят сім гривень 20 коп.) .

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом 10 днів з дня її проголошення.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя І.Й. Наумова