Справа № 820/4670/14
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2015-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2015 року м. Київ К/800/38021/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Калашнікової О.В.,

Васильченко Н.В.,

Леонтович К.Г.

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "Харків-Капітал" на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 07 травня 2014 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 19 червня 2014 року у справі № 820/4670/14 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Харків-Капітал" до Управління Держземагенства у м. Харкові Харківської області про скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и л а:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Харків-Капітал" звернулося в суд з позовом до Управління Держземагенства у м. Харкові Харківської області, в якому просило: скасувати витяг № 45/13нг від 29.10.2013 року, виданий Управлінням Держземагентства у м. Харкові з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, розташованої у м. Харкові по вул. Магнітогорскій, 1 за цільовим призначенням для обслуговування адміністративних, складських та допоміжних будівель та споруд нафтобази №1 ТОВ "Харків-Капітал"; зобов'язати Управління Держземагентства у м. Харкові провести перерахунок нормативної грошової оцінки земельної ділянки, загальною площею 8,1555 га, яка розташована за адресою: м. Харків, вул. Магнітогорскій, 1 та знаходиться у користуванні Товариства з обмеженою відповідальністю "Харків-Капітал" із застосуванням коефіцієнту функціонального використання: для земель промисловості - 1,2 та локального коефіцієнту на місцезнаходження земельної ділянки у межах економіко-планувальної зони - 0,56835; зобов'язати Управління Держземагентства у місті Харкові видати ТОВ "Харків-Капітал" новий витяг із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки загальною площею 8,1555 га, яка розташована за адресою: м. Харків, вул. Магнітогорскій, 1 та знаходиться у користуванні ТОВ "Харків-Капітал" із застосуванням коефіцієнту функціонального використання: для земель промисловості - 1,2 та локального коефіцієнту на місцезнаходження земельної ділянки у межах економіко-планувальної зони - 0,56835.

Позовні вимоги мотивовано тим, що витяг № 45/13нг від 29.10.2013 року, виданий відповідачем з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, є безпідставним, а наведені в ньому коефіцієнти завищеними.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 07 травня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 19 червня 2014 року, у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з оскаржуваними судовими рішеннями, ТОВ "Харків-Капітал" звернулося до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, у якій просить їх скасувати та направити справу на новий розгляд.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, пунктом 1.37 рішення Харківської міської ради від 24.11.2004 року за № 198/04 позивачу надано в оренду земельну ділянку площею 8,1555 га за адресою: м. Харків, вул. Магнітогорська,1 у місті Харкові для обслуговування адміністративних, складських та допоміжних будівель і споруд нафтобази №1 строком до 01.11.2029 року.

На підставі вказаного рішення Харківської міської ради на замовлення позивача у 2005 році ТОВ "Експертно-правова земельна компанія" було розроблено технічну документацію із землеустрою по встановленню в натурі меж земельної ділянки.

Згідно із обліковою земельною карткою, яка є складовою вказаного проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, земельна ділянка площею 8,1555 га по вул. Магнітогорській,1 у місті Харкові є земельною ділянкою, яка використовується в комерційних цілях.

29 жовтня 2013 року Управлінням Держземагентства у м. Харкові позивачу було надано витяг № 45/1Знг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, розташованої у м. Харкові по вул. Магнітогорскій, 1 за цільовим призначенням для обслуговування адміністративних, складських та допоміжних будівель та споруд нафтобази № 1 TOB "Харків-Капітал".

Згідно з даним витягом нова нормативна грошова оцінка вищевказаної земельної ділянки складає 112 229 467 грн.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що відповідачем правомірно застосовано при наданні нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки коефіцієнта 2,5, оскільки спірна земельна ділянка використовується позивачем у комерційних цілях.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, виходячи з наступного.

Відповідно до статей 19, 20 Земельного кодексу України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.

Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення.

Статтею 65 Земельного кодексу України визначено, що землями промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення визнаються земельні ділянки, надані в установленому порядку підприємствам, установам та організаціям для здійснення відповідної діяльності.

Порядок використання земель промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення встановлюється законом.

Згідно з статтею 66 Земельного кодексу України до земель промисловості належать землі, надані для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд промислових, гірничодобувних, транспортних та інших підприємств, їх під'їзних шляхів, інженерних мереж, адміністративно-побутових будівель, інших споруд.

Відповідно до статті 201 Земельного кодексу України грошова оцінка земельних ділянок визначається на рентній основі. Залежно від призначення та порядку проведення грошова оцінка земельних ділянок може бути нормативною і експертною.

Нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення розміру земельного податку, втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель тощо.

Грошова оцінка земельних ділянок проводиться за методикою, яка затверджується Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі статтями 5, 13, 18 Закону України "Про оцінку земель" нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення розміру земельного податку, державного мита при міні, спадкуванні та даруванні земельних ділянок згідно із законом, орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, вартості земельних ділянок площею понад 50 гектарів для розміщення відкритих спортивних і фізкультурно-оздоровчих споруд, а також при розробці показників та механізмів економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель.

Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі: визначення розміру земельного податку; визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності; визначення розміру державного мита при міні, спадкуванні та даруванні земельних ділянок згідно із законом; визначення втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва; розробки показників та механізмів економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель; відчуження земельних ділянок площею понад 50 гектарів, що належать до державної або комунальної власності, для розміщення відкритих спортивних і фізкультурно-оздоровчих споруд.

Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться відповідно до державних стандартів, норм, правил, а також інших нормативно-правових актів на землях усіх категорій та форм власності.

Пунктами 3.1, 3.2, 3.3, 3.5 Порядку нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів затверджено спільним наказом Держкомзему, Міністерства аграрної політики, Міністерства будівництва, архітектури та ЖКГ України, Української академії аграрних наук, Державного комітету України по водному господарству, Державного комітету лісового господарства № 18/15/21/11 від 27.01.2006 року, визначено, що в основі нормативної грошової оцінки земель населених пунктів лежить капіталізація рентного доходу, що отримується залежно від місця розташування населеного пункту в загальнодержавній, регіональній і місцевій системах виробництва та розселення, облаштування його території та якості земель з урахуванням природно-кліматичних та інженерно-геологічних умов, архітектурно-ландшафтної та історико-культурної цінності, екологічного стану, функціонального використання земель.

Населені пункти включають землі всіх категорій за основним цільовим призначенням, які розташовуються в їх адміністративних межах. Нормативна грошова оцінка населених пунктів для всіх категорій земель та земельних ділянок (за винятком сільськогосподарських угідь) визначається згідно з формулою 8.

Нормативна грошова оцінка одного квадратного метра земельної ділянки населених пунктів визначається за формулою : Цн = (В х Нп) / Нк х Кф х Км, де Цн - нормативна грошова оцінка квадратного метра земельної ділянки (у гривнях); В - витрати на освоєння та облаштування території в розрахунку на квадратний метр (у гривнях); Нп - норма прибутку (6 %); Нк - норма капіталізації (3 %); Кф - коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (під житлову та громадську забудову, для промисловості, транспорту тощо); Км - коефіцієнт, який характеризує місце розташування земельної ділянки.

Коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф) (додаток 1, табл. 1.1), ураховує відносну прибутковість видів економічної діяльності.

Віднесення земель до категорії земель за функціональним використанням провадиться згідно з Інструкцією з заповнення державної статистичної звітності з кількісного обліку земель (форми NN 6-зем, 6а-зем, 6б-зем, 2-зем), затвердженою наказом Держкомстату України від 05.11.1998 року № 377, відповідно до видів економічної діяльності, зазначених у довідках, що надають юридичним особам органи державної статистики.

Коефіцієнт функціонального використання для земельних ділянок змішаного використання визначається як середньозважене (за площею) значення коефіцієнтів функціонального використання окремих частин земельної ділянки змішаного використання. Підставою для виділення частин земельної ділянки різного функціонального використання є виключно затверджені дані інвентаризації земельної ділянки та землеустрою.

Як вірно зазначено судами попередніх інстанцій, системний аналіз наведених норм дає підстави стверджувати, що визначальною ознакою для встановлення вищевказаного коефіцієнту для кожної окремої земельної ділянки є саме її фактичне функціональне використання, а не належність цієї земельної ділянки до певної категорії земель за цільовим призначенням.

Перелік категорій земель за функцією використання із зазначенням коефіцієнтів функціонального використання наведено у Додатку № 1 до пунктів 3.5, 3.7, 3.9, 3.10 Порядку № 18/15/21/11.

Зокрема, відповідно до вказаного Переліку, до земель промисловості (за функціональним використанням) включаються землі залежно від коду діяльності за КВЕД: DA - землі харчової промисловості (уключаючи риболовство; діяльність риборозплідників; рибних ферм; послуги, пов'язані з рибним господарством); землі тютюнової промисловості (окрім вирощування тютюну та махорки, що відноситься до земель сільськогосподарського використання); В - землі мисливства та пов'язаних з ним послуг; DB - землі текстильної промисловості та пошиття одягу; землі виробництв готового одягу та хутра; DС - землі виробництва шкіри та шкіряного взуття; DD - землі оброблення деревини та виробництва виробів з деревини; DЕ - землі виробництва паперу та картону; землі видавничої справи, поліграфічної промисловості, відтворення друкованих матеріалів; DF - землі виробництва коксу, продуктів нафтопереробки та ядерного палива (окрім агломерації кам'яного вугілля та лігніту, а також виробництва збагаченого урану, що відноситься до земель гірничої промисловості і гірничих розробок); DG - землі хімічного виробництва (окрім видобування природного газу, що відноситься до земель гірничої промисловості і гірничих розробок); DН - землі гумової та пластмасової промисловості (окрім виробництв з ремонту, установлення або заміни пошкоджених шин, що належить до комерційного використання); DІ - землі виробництва інших неметалевих мінеральних виробів; DJ - землі металургії; землі обробки металу; DК - землі виробництва машин та устаткування; DL - землі виробництва канцелярських та електронно-обчислювальних машин; землі виробництва електричних машин і апаратури; землі виробництва устаткування для радіо, телебачення та зв'язку; землі виробництва медичних приладів та інструментів; точних вимірювальних пристроїв, оптичних пристроїв та годинників; DМ - землі виробництва автомобілів; землі іншого транспортного устаткування (окрім технічного забезпечення, ремонту та переустаткування автомобілів, що відноситься до земель комерційної діяльності); DN - землі виробництва меблів; землі інших видів виробництва; землі обробки відходів (окрім оптової та роздрібної торгівлі металевими і неметалевими відходами та брухтом, а також іншими вживаними товарами, що відноситься до земель комерційної діяльності) та F - землі будівництва.

При здійсненні нормативної грошової оцінки земельних ділянок для земель промисловості (за функціональним використанням) застосовується коефіцієнт 1,2.

При цьому, вищевказаним Переліком до земель комерційного використання віднесено : G - землі торгівлі транспортними засобами та їх ремонту; землі оптової торгівлі і посередництва в торгівлі; землі роздрібної торгівлі побутовими товарами і їх ремонт ; Н - землі готелів та ресторанів; J - землі підприємств фінансового посередництва; землі підприємств страхування; землі підприємств, що здійснюють допоміжну діяльність у сфері фінансів та страхування; К - землі підприємств, що здійснюють операції з нерухомістю, здавання під найм та послуги юридичним особам; землі підприємств, що здійснюють діяльність у сфері інформатизації; землі підприємств, що здійснюють послуги, які надаються переважно юридичним особам; О93 - землі підприємств, що здійснюють індивідуальні послуги; О92.7 - землі підприємств, що здійснюють діяльність у сфері відпочинку та розваг (азартні ігри та ігри на гроші тощо) .

Крім того, наказом Державного комітету статистики України від 05.11.1998 року № 377, було затверджено форми державної статистичної звітності з земельних ресурсів та Інструкції із заповнення державної статистичної звітності з кількісного обліку земель (форми №№ 6-зем, 6а-зем, 6бгзем, 2-зем).

Як встановлено у вказаній Інструкції, у звітах вказують площі земель, що перебувають у власності, постійному і тимчасовому користуванні юридичних та фізичних осіб, за винятком тих площ земель, які надані в тимчасове користування іншим власникам землі і землекористувачам із земель, що перебувають у власності або в постійному користуванні цих юридичних і фізичних осіб.

У звітах вказують площі земель і розподіл їх за власниками землі, землекористувачами, угіддями та видами економічної діяльності в межах територій, які входять до адміністративно-територіальних одиниць, у тому числі окремо - в межах населених пунктів, зрошувані та осушені землі, розподіл земель за формами власності.

Вказаною Інструкцією передбачено, що у графі 42 Форми № 6-зем "Звіт про наявність земель та розподіл їх за власниками землі, землекористувачами, угіддями та видами економічної діяльності" - дані про землі комерційного та іншого використання землі, які використовуються головним чином комерційними, торговими і відповідними службами - торговими центрами, комерційними банками, автозаправними станціями, ремонтними майстернями, готелями, ресторанами, барами, їдальнями, торговими складами та будівлями органів управління ними. Включати потрібно землі за видами економічної діяльності, вказаними в додатку 3; частину земель, наданих юридичним та фізичним особам для підприємницької діяльності, зазначеної в цьому додатку, а також землі згідно з додатком 4, на яких проводиться підприємницька діяльність.

При цьому, згідно із додатком 3 до Інструкції № 377 до видів економічної діяльності на землях комерційного іншого використання відносяться, зокрема: секція G - "Оптова і роздрібна торгівля; торгівля транспортними засобами; послуги з ремонту" - 51.1 посередництво в оптовій торгівлі; 51.5 - Оптова торгівля несільськогосподарськими проміжними продуктами; секція К - "Операції з нерухомістю, здавання під найм та послуги юридичним особам" - 70.2 здавання під найм власної нерухомості; 71.1 здавання під найм автомобілів; 71.2 здавання під найм інших транспортних засобів; 71.3 здавання під найм інших машин та устаткування.

Також, Інструкцією встановлено, що у графі 37 вказується - землі промисловості: землі, на яких провадяться головним чином промислові види діяльності (вказані в додатку 1), включно зі всіма допоміжними територіями, зокрема, під'їзні дороги та проїзди, очисні споруди, поля фільтрації цукрових заводів, стоянки, складські площадки, території закладів управління і т. ін. Включати також землі будівельних організацій та підприємств, крім земель, зайнятих поточним будівництвом та відведених під будівництво, на яких будівництво не розпочате (відносити відповідно до граф 58 та 59). Не включати території портів і їхніх складських приміщень, навіть якщо вони є частинами промислових об'єктів. Не включати також землі, які використовуються для відкритих розробок, шахт, кар'єрів і відповідних споруд й інфраструктури (відносити до граф 39 - 41).

Як встановлено судами попередніх інстанцій, відповідно до довідки АА № 123637 з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, виданої Головним управлінням статистики у Харківській області, видами діяльності ТОВ "Харків-Капітал" за КВЕД є: 70.20.0 Здавання в оренду власного нерухомого майна; 71.34.0 Оренда інших машин та устаткування; 51.51.0 Оптова торгівля паливом; 45.21.1 Будівництво будівель; 51.12.0 Посередництво в торгівлі паливом, рудами, металами та хімічними речовинами.

Відповідно до довідки серії АА № 744953 від 17.12.2012 року, видами діяльності позивача за КВЕД-2010 є: 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна, 41.10 Організація будівництва будівель; 46.12 Діяльність посередників у торгівлі паливом, рудами, металами та промисловими хімічними речовинами; 68.10 Купівля та продаж власного нерухомого майна; 77.11 Надання в оренду автомобілів і легкових транспортних засобів; 77.39 Надання в оренду інших машин, устаткування та товарів.

Враховуючи вищевикладене, судами попередніх інстанцій вірно зазначено, що здійснювані позивачем види діяльності за КВЕД дають підстави віднести спірну земельну ділянку по вул. Магнітогорській, 1 у м. Харкові, до земель, що використовуються за комерційним призначенням.

При цьому, пунктом 1.37 рішення Харківської міської ради від 24.11.2004 року за № 198/04 позивачу було надано в оренду спірну земельну ділянку площею 8,1555 га за адресою: м. Харків, вул. Магнітогорська,1 у місті Харкові для обслуговування адміністративних, складських та допоміжних будівель і споруд нафтобази №1 строком до 01.11.2029 року, що підтверджується також копією витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 29.10.2013 року.

Таким чином, як вірно зазначено судами попередніх інстанцій, позивачем не здійснюється на спірній земельній ділянці жодних видів діяльності, які у розумінні Інструкції № 377, Додатку 1 до Інструкції та Порядку № 18/15/21/11 вважаються промисловими видами діяльності.

Та обставина, що у довідці АА № 123637 з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України зазначено вид діяльності 45.21.1 Будівництво будівель, не означає, що спірна земельна ділянка відведена та використовується позивачем для будівництва. Такий вид діяльності позивач міг зазначити у реєстраційних документах, однак, не здійснювати фактично.

Крім того, у відповідності до Інструкції № 377, у графі 37 - землі промисловості - зазначаються землі, на яких провадяться головним чином промислові види діяльності.

Позивачем не надано до матеріалів справи жодних доказів проведення на спірній земельній ділянці будівельних робіт, тим більше, доказів того, що спірна земельна ділянка головним чином використовується для будівництва.

При цьому, як вбачається зі змісту вищевказаної довідки з ЄДРПОУ, будівництво будівель не є головним видом діяльності ТОВ "Харків-Капітал".

З огляду на наведене, колегія суддів вважає правомірним застосування при здійсненні нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки коефіцієнту функціонального використання 2,5 (для земель комерційного використання), а не 1,2, який застосовується виключно для земель промислового використання.

Крім того, судами попередніх інстанцій вірно зазначено, що Порядком нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів затверджено спільним наказом Держкомзему, Міністерства аграрної політики, Міністерства будівництва, архітектури та ЖКГ України, Української академії аграрних наук, Державного комітету України по водному господарству, Державного комітету лісового господарства № 18/15/21/11 від 27.01.2006 року, не передбачено застосування змішаного коефіцієнта використання земельної ділянки з урахуванням об'єктів нерухомого майна, які розташовані на спірній земельній ділянці.

Так, відповідно до пункту 3.5 Порядку № 18/15/21/11 коефіцієнт функціонального використання для земельних ділянок змішаного використання визначається як середньозважене (за площею) значення коефіцієнтів функціонального використання окремих частин земельної ділянки змішаного використання. Підставою для виділення частин земельної ділянки різного функціонального використання є виключно затверджені дані інвентаризації земельної ділянки та землеустрою.

З огляду на викладене, суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку про те, що об'єкти нерухомого майна, зазначені позивачем, які частково здані в оренду, а частково не використовуються для провадження комерційної діяльності (Туалет (літ.3); Навіс для машин і механізмів літ.5); Гараж (літ.6); Сварочна ділянка (літ.7); Бокс (літ.8); Теплиця (літ. 11); Матеріальний склад літ.12); Гараж, механічна майстерня (літ.17); Матеріальний склад (літ. 19); Пождепо (літ.20); Весова (літ.22); Раздаточна (літ. 24); Розфасовочна (літ.25); Битовка (літ.27); Навіс (літ.29)) є невід'ємною частиною земельної ділянки по вул.. Магнітогорській, 1 у м. Харкові, а невикористання їх безпосередньо у комерційній діяльності не змінює функціонального використання спірної земельної ділянки та не є підставою для застосування змішаного коефіцієнта.

Щодо посилань позивача на завищення відповідачем при здійсненні нормативної грошової оцінки земельної ділянки по вул. Магнітогорській, 1 у м. Харкові локальних коефіцієнтів на місцезнаходження земельної ділянки у межах економіко-планувальної зони - 0,98974 замість 0,56835, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до пункту 3.6 Порядку № 18/15/21/11, коефіцієнт, який характеризує місцерозташування земельної ділянки (Км), обумовлюється трьома групами рентоутворювальних факторів регіонального, зонального та локального характеру і обчислюється за формулою: Км1 х Км2 х Км3, де Км1 - регіональний коефіцієнт, який характеризує залежність рентного доходу від місцеположення населеного пункту у загальнодержавній, регіональній і місцевій системах виробництва і розселення; Км2 - зональний коефіцієнт, який характеризує містобудівну цінність території в межах населеного пункту (економіко-планувальної зони); Км3 - локальний коефіцієнт, який враховує місцерозташування земельної ділянки в межах економіко-планувальної зони.

Вихідними даними для обчислення Км є генеральні плани та проекти планування і забудови населених пунктів, плани їх земельно-господарського устрою, матеріали економічної оцінки їх територій.

Значення коефіцієнтів установлюються за результатами пофакторних оцінок кожної групи з урахуванням питомої ваги рентоутворювальних факторів у формуванні загального рентного доходу в межах населеного пункту та його економіко-планувальних зон.

Як встановлено пунктом 3.10 Порядку № 18/15/21/11, вартість одного квадратного метра земельної ділянки певного функціонального використання (Цн) визначається з урахуванням територіально-планувальних, інженерно-геологічних, історико-культурних, природно-ландшафтних, санітарно-гігієнічних та інженерно-інфраструктурних особливостей місця її розташування в межах економіко-планувальної зони за формулою: Цн = Цнз х Кф х Км3.

Значення коефіцієнта Км3 визначається щодо кожного населеного пункту, виходячи з його особливостей. При встановленні значення локального коефіцієнта для окремої земельної ділянки можливо встановлювати його значення на основі визначення частки площі, яку займає цей фактор на земельній ділянці. Установлення частки площі здійснюється переважно шляхом використання ГІС-технологій та електронних цифрових карт масштабу, не меншого, ніж 1:10000, - для міст з чисельністю населення понад 100 тис. чол. та 1:5000 - для інших населених пунктів.

Для обчислення Км3 враховувати локальні фактори, наведені в додатку 1, табл. 3.7, при цьому добуток пофакторних оцінок не повинен бути нижче 0,50 і вище 1,50.

За твердженням позивача, при визначенні локального коефіцієнту Км3 слід враховувати наступні локальні фактори: зони пішохідної доступності до громадських центрів - 1,04 замість 1,2; зони пішохідної доступності до громадських центрів -1,04 замість 1,2; зони магістралей підвищеного містоформувального значення - 1,05; прирейкова зона-1,04 замість 1,02; зони вулиць без твердого покриття - 0,95 замість 0,98583; зони схилу поверхні понад 20% - 0,85 замість 0,98226; зони ґрунту з несучою спроможністю менше 1,0 кг/кв.см -0,90 замість 0,99598; зони залягання ґрунтових вод менше 3 метрів - 0,95 замість 0,96719; зони небезпечних геологічних процесів К36 - 0,90 замість 0,97332; санітарно-захисні зони - 0,92 замість 0,91443; зони перевищення припустимого рівня шуму - 0,97 замість 0,9764; ареали забруднення ґрунтів - 0,95; інші зони - 0,95 замість 1,00; зони забруднення атмосферного повітря - 0,95, у зв'язку з чим, сукупний коефіцієнт КмЗ повинен бути - 0,56835 замість 0,98974.

Як зазначено судами попередніх інстанцій, відповідачем при здійсненні нормативної грошової оцінки, за результатами якої видано витяг № 45/13нг, враховано наступні фактори: зони пішохідної доступності до громадських центрів - 1,2; зони магістралей підвищеного містоформувального значення - 1,05; прирейкова зона - 1,02; зони вулиць без твердого покриття - 0,98583; зони схилу поверхні понад 20% - 0,98226; зони ґрунту з несучою спроможністю менше 1,0 кг/кв.см - 0,99598; зони залягання ґрунтових вод менше 3 метрів - 0,96719; зони небезпечних геологічних процесів К36 - 0,97332; санітарно-захисні зони - 0,91443; зони перевищення припустимого рівня шуму - 0,9764; ареали забруднення ґрунтів - 0,95; інші зони - 1,00, у зв'язку з чим сукупний коефіцієнт Км3 склав 0,98974.

Суди попередніх інстанцій вірно вказано, що таблицею 1.7 Додатку 1 до Порядку № 18/15/21/11 передбачено встановлення локальних факторів не фіксованим показником, а в певних межах.

Між тим, позивачем жодним чином не обґрунтовано необхідність застосування наведених ним показників при визначенні локальних факторів та, відповідно, локального коефіцієнту.

Посилання позивача в обґрунтування твердження про завищення відповідачем локального коефіцієнту на довідку № 165/06 від 11.12.2006 року, що видана при укладенні договору оренди на спірну земельну ділянку, судами попередніх інстанцій вірно не взята до уваги, оскільки локальний коефіцієнт, зазначений у цій довідці - 0,75660 - більший від коефіцієнта, який, на думку позивача, повинен застосовуватись до спірної земельної ділянки.

Застосування ж такого локального фактора, як зона забруднення атмосферного повітря, що, на думку позивача, знижує вартість земельної ділянки, не передбачено таблицею 1.7 Додатку 1 до Порядку № 18/15/21/11.

Зазначений у таблиці 1.7 локальний фактор "Місцезнаходження земельної ділянки у зоні обмеження забудови за ступенем забруднення атмосферного повітря" (0,80 - 0,95) застосовується лише для земельних ділянок, на яких розташовані виробничі та інші об'єкти, які не є джерелами відповідного виду забруднення.

В той же час, позивачем не надано доказів необхідності застосування до земельної ділянки по вул. Магнітогорській, 1 у м. Харкові даного локального фактора.

З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій щодо відсутності підстав для задоволення позову.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За правилами частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 222, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Харків-Капітал" залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 07 травня 2014 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 19 червня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через 5 днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і оскарженню не підлягає, але може бути переглянута Верховним судом України з підстав, в порядку та у строки, визначені ст.ст. 236 - 239-1 КАС України

Судді: