Справа № 2а-6149/11/2670
Суддя: Добрянська Я.І.
Дата ухвалення: 2011-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

30 травня 2011 року № 2а-6149/11/2670

Окружний адміністративний суд м. Києва у складі:

Судді Добрянської Я.І.

розглянувши в порядку письмового провадження справу

за позовом ОСОБА_1 прокурора Голосіївського району м. Києва в інтересах держави в особі Управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі міста Києва

до ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Технік Енерджі»

про стягнення заборгованості в сумі 469 675, 63 грн.

представники сторін

позивача: не прибув (клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача) - Управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі міста Києва;

не прибув - прокуратура Голосіївського району м. Києва

відповідача: не прибув

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернувся позивач ОСОБА_1 прокурора Голосіївського району м. Києва в інтересах держави в особі Управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі міста Києва з позовом до відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Технік Енерджі»про стягнення заборгованості в сумі 469 675, 63 грн.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що відповідач має заборгованість по страхових внесках на загальнообовязкове державне пенсійне страхування за грудень 2010 року, а також заборгованість зі сплати штрафних (фінансових) санкцій та пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальником страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальником або органом Пенсійного фонду за період грудень 2009 року - грудень 2010 року, у звязку із чим відповідачем порушено вимоги Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

30.05.2011 р. позивачем - Управлінням Пенсійного фонду України в Голосіївському районі міста Києва було подано заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача.

Відповідач в судове засідання не прибув, свого представника не скерував, заперечення на позовну заяву не надав, хоча належним чином був повідомлений про дату, час, та місце судового засідання, підтвердженням чого є повідомлення про вручення відповідачу судової кореспонденції від 16.05.2011 р. та від 25.05.2011 р.

Представник прокуратури в судове засідання також не прибув, хоча належним чином був повідомлений про дату, час, та місце судового засідання, про що представник прокуратури особисто розписався в розписці про відкладення розгляду справи від 23.05.2011р.

Згідно до ч. 1 ст.41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Зважаючи на викладене, суд ухвалив продовжити розгляд справи в порядку письмового провадження, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Управлінням Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м. Києва досліджено порядок нарахування та сплати ТОВ «Технік Енерджі»зобов'язань на обов'язкове державне пенсійне страхування та інших платежів.

Встановлено, що підприємство має перед Управлінням Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м. Києва заборгованість зі сплати страхових внесків (зборів) в розмірі 469 675, 63 грн., що підтверджується розрахунками сум страхових внесків ТОВ «Технік Енерджі»за період грудень 2010 року в розмірі 133 046,35 грн. а також виставленою до них вимогою про сплату боргу № 181у від 01.02.2011 р. на суму 133 046,35 грн., а також рішення № 2112 від 31.12.2010 року - про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальником або органом Пенсійного фонду за період грудень 2009 року - грудень 2010 року, відповідно до якого до ТОВ «Технік Енерджі»застосовано штраф у розмірі 246 009, 50 грн. та пеню у розмірі 90 619, 78 грн. (дані розрахунки підтверджуються розрахунком фінансової санкції та пені по особовому рахунку 1-5% (розділ 1) та розрахунками фінансової санкції та пені по особовому рахунку 4%, 32%, 42%, а саме:

- за період розрахунку з 28.11.2009 р. по 30.12.2010 р. сума розрахунку штрафної санкції становить 231 629, 00 грн. + 14 380, 50 грн. = 246 009, 50 грн.;

- за період розрахунку з 28.11.09 по 30.12.2010 р. сума розрахунку пені становить 70 719, 47 грн. + 19 900, 31 = 90 619,78 грн.

Відповідно до абз. 1 ст. 1 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування»від 26 червня 1997 року № 400/97-ВР (далі - Закон № 400/97-ВР) платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників.

Абзацом 1 статті 14 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»від 9 липня 2003 року № 1058-ІV (далі - Закон № 1058-ІV) встановлено, що страхувальниками відповідно до цього Закону є роботодавці: підприємства установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, об'єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи-суб'єкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб-суб'єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок, придбали спеціальний торговий патент), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру, - для осіб, зазначених у пунктах 1,10,15 статті 11 цього Закону.

Статтею 1 Закону № 1058-ІV передбачено, що страхувальники - це роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону сплачують страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до вказаної статті страхові внески - це кошти відрахувань на соціальне страхування та збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, сплачені згідно із законодавством, що діяло раніше; кошти, сплачені на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування відповідно до цього Закону.

Згідно з ч. 1 етапі 15 Закону № 1058-ІV платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону, і застраховані особи, зазначені в частині першій статті 12 цього Закону.

Частинами 3 та 5 цієї статті встановлено, що страхувальники набувають статусу платників страхових внесків до Пенсійного фонду з дня взяття їх на облік територіальним органом Пенсійного фонду, а особи, визначені частиною першою статті 12 цього Закону, - з дня набрання чинності договором про їх добровільну участь: повідомлення про взяття на облік страхувальника як платника страхових внесків надсилається страхувальнику наступного робочого дня з дня взяття на облік.

Враховуючи викладене відповідач ТОВ «Технік Енерджі»є платником страхових внесків до солідарної системи Пенсійного фонду України, та згідно наявних у справі матеріалів, за відповідачем обліковується заборгованість по страхових внесках до Пенсійного фонду України у розмірі 469 675, 63 грн.

У відповідності до ч. 1 статті 19 Закону № 1058-ІV, для роботодавця страхові внески до солідарної системи нараховуються на суми фактичних витрат на оплату праці (грошового забезпечення) працівників, що включають витрати на виплату основної і додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, у тому числі в натуральній формі, які визначаються згідно з нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Закону України «Про оплату праці», виплату винагород фізичним особам за виконання робіт (послуг) за угодами цивільно-правового характеру, що підлягають обкладенню податком на доходи фізичних осіб, а також на суми оплати перших п'яти днів тимчасової непрацездатності, яка здійснюється за рахунок коштів роботодавця, та допомоги по тимчасовій непрацездатності.

Згідно зі ст. 5 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Правління Пенсійного фонду України № 21-1 від 19.12.2003, розробленої відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»та Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування»(далі - Інструкція), обчислення страхових внесків зазначеною категорією платників здійснюється щомісячно заставками, визначеними пунктами 4.1,4.2 цієї Інструкції.

Частиною 6 статті 19 Закону № 1058-ІV передбачено, що страхові внески нараховуються незалежно від джерел їх фінансування, форми, порядку, місця виплати та використання, а також незалежно від того, чи були зазначені суми фактично виплачені після їх нарахування до сплати.

Відповідно до ч. 6 ст. 20 Закону № 1058-ІV страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Відповідно до пп. 5.1.4 Інструкції, нараховані за відповідний базовий звітний період страхові внески сплачуються платниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду незалежно від виплати заробітної плати (доходу), на суми яких нараховуються страхові внески.

Базовим звітним періодом є календарний місяць.

Згідно з пп. 5.1.5 та 5.1.6 Інструкції, у разі здійснення протягом базового звітного періоду виплат (виплати доходу), на які нараховуються страхові внески, страхувальники одночасно з видачею зазначених сум зобов'язані сплачувати авансові платежі у вигляді сум страхових внесків, що підлягають нарахуванню на зазначені виплати (дохід) у розмірах, установлених для страхувальників (31,8 відсотки).

Перерахування страхових внесків здійснюється платниками одночасно з одержанням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплати доходу), у лому числі в безготівковій чи натуральній формі або з виручки від реалізації товарів (послуг).

Остаточний розрахунок за базовий звітний період здійснюється платником страхових внесків не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду незалежно від виплати заробітної плати (доходу), на суми яких нараховуються страхові внески.

Відповідно до ч. 9 ст. 20 Закону № 1058-ІV, днем сплати страхових внесків вважається:

- у разі перерахування сум страхових внесків у безготівковій формі з банківського рахунку страхувальника на банківський рахунок органу Пенсійного фонду або у випадках, передбачених цим Законом, на рахунок Накопичувального фонду - день списання установою банку, установою Державного казначейства України суми платежу з банківського (спеціального реєстраційного) рахунку страхувальника незалежно від часу її зарахування на банківський рахунок органу Пенсійного фонду;

- у разі сплати сум страхових внесків готівкою - день внесення страхувальником коштів у банківську установу чи відділення зв'язку для перерахування на банківські рахунки органу Пенсійного фонду та/або Накопичувального фонду.

У відповідності до вищенаведених норм розрахована спірна сума страхових внесків, що підлягає сплаті, складає 469 675,63 грн.

Таким чином, відповідач у встановлені законодавством строки не сплатив суми страхових внесків до Пенсійного фонду України у розмірі 469 675, 63 грн.

Абзацом 6 частини 2 статті 17 Закону № 1058-ІV встановлено, що страхувальник зобов'язаний нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески, що відповідачем , як вбачається з матеріалів справи, зроблено не було.

Відповідно до ч. 10 ст. 20 Закону № 1058-ІV, якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Згідно зі статтею 23 Закону № 1058-ІV, спори, що виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються органами Пенсійного фонду та в судовому порядку.

Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

В порушення зазначених вище норм, у відповідача виникла заборгованість у сумі 469 675, 63 грн.

Відповідно до ст.18 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», страхові внески є цільовим загальнообов'язковим платежем, який справляється на всій території України в порядку, встановленому цим Законом, у зв'язку з чим законодавством не можуть встановлюватися пільги з нарахування та сплати страхових внесків або звільнення від їх сплати.

Таким чином, несплата відповідачем вказаної суми заборгованості зі страхових внесків до Управління пенсійного фонду України в Голосіївському районі м. Києва призвела до ненадходження цих коштів до Державного бюджету України, що в свою чергу, перешкоджає державі у створенні економічних, соціально-побутових, соціально-психологічних умов для задоволення потреб пенсіонерів, чим порушуються інтереси держави та соціальні гарантії прав пенсіонерів. Необхідність захисту інтересів держави, в тому числі шляхом представництва її інтересів у суді, покладено на органи прокуратури України ст. 121 Конституції України.

Відповідно до роз'яснення Вищого господарського суду України від 07.02.06 № 01-8/301 та п.1 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 01.03.01 № 121/2001, Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, що, зокрема, здійснює керівництво та управління солідарною системою загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків. Управління Пенсійного фонду України у прийнятті рішення про стягнення простроченої заборгованості зі сплати страхових внесків діють як органи державної влади у здійсненні ними владних управлінських функцій і, відповідно, як суб'єкти владних повноважень.

Відповідно до ст. 36-1 Закону України «Про прокуратуру»підставою представництва у суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчинюються у відносинах між ними або з державою.

Відповідно до п. 4 мотивувальної частини рішення Конституційного суду від 08.04.1999 р. № 3-рп/99, прокурор або його заступник в кожному конкретному випадку самостійно визначає, в чому є порушення інтересів держави, обґрунтовуючи в позовній заяві необхідність захисту, та визначає орган, який уповноважений державою виконувати відповідні функції в спірних правовідносинах.

Враховуючи, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними конкретними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування, суд прийшов до висновку, що в позовній заяві наведені обставини, які підтверджуються достатніми доказами, які свідчать про обґрунтованість позовних вимог. Докази, подані позивачем підтверджують обставини, на які позивач посилається на їх обґрунтування.

Відповідно до ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що з урахуванням положень зазначеної статті позов слід задовольнити повністю, оскільки у позивача наявні всі необхідні докази існування заборгованості у відповідача, а відповідач заперечень щодо існування такої заборгованості суду не надав.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 69-71, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з ТОВ «Технік Енерджі»(, адреса: 03038, м. Київ, вул. Ямська, 28-А) на користь Управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м. Києва (р/р № 01 в ГУ Ощадбанку по м. Києву, МФО 322669) заборгованість зі сплати страхових внесків (зборів) та фінансових санкцій в розмірі 469 675, 63 грн.

Стягувач - Управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі міста Києва (03150, м. Київ, вул. Горького, 39).

Строк і порядок набрання судовим рішенням законної сили встановлені у статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України.

Суддя Я.І.Добрянська