Справа № 826/7857/15
Суддя: Погрібніченко І.М.
Дата ухвалення: 2015-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

15 липня 2015 року 16:47 справа № 826/7857/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Погрібніченка І.М., при секретарі судового засідання Легейді Я.А., за участю представників: позивача - ОСОБА_1, відповідача - Дідук О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу
за позовом ОСОБА_3
до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Старокиївський банк» Пантіної Любові Олександрівни
про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії, -
На підставі ч. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 15 липня 2015 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_3 (далі - ОСОБА_3, позивач) з адміністративним позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Старокиївський банк» Пантіної Любові Олександрівни (далі - Уповноважена особа ФГВФО на ліквідацію ПАТ «Старокиївський банк» Пантіна Л.О., Уповноважена особа, відповідач) про:

- визнання протиправною бездіяльності Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Старокиївський банк» Пантіної Любові Олександрівни щодо нерозгляду кредиторської вимоги ОСОБА_3 у встановленому Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» порядку та у визначені строки;

- зобов'язання Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Старокиївський банк» Пантіної Л.О. розглянути кредиторську вимогу ОСОБА_3 та внести зміни до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Старокиївський банк», шляхом внесення кредиторської вимоги ОСОБА_3 до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Старокиївський банк»;

- зобов'язання Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Старокиївський банк» Пантіної Л.О. подати, внесені до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Старокиївський банк» зміни, на затвердження до виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 02.06.2014 та 06.06.2014 між ним та ПАТ «Старокиївський банк» були укладені відповідно договори банківського рахунку № 8361 та банківського вкладу № 06/1239-2014.

Позивачем були виконані зобов'язання по вказаним договорам в повному обсязі та внесено на відповідний рахунок Банку грошові кошти в сумі 194 749,37 грн., на строк до 06.07.2014, проте, по закінченню вказаного строку кошти не були повернені, в т.ч. не сплачені відсотки.

В подальшому, позивач заявив відповідачу кредиторську вимогу, в якій просив Уповноважену особу визнати його кредитором ПАТ «Старокиївський банк» по заборгованості яка виникла з договору № 06/1239-2014 від 06.06.2014.

Не отримавши будь-якої відповіді, на адресу Уповноваженої особи був направлений адвокатський запит, у відповідь на який, останньою було повідомлено про те, що операції з внесення та перерахування грошових коштів по рахункам відкритим на виконання договорів № 06/1239-2014 від 06.06.2014 і № 8361 від 02.06.2014 є нікчемними та досліджуються у кримінальному провадженні. Після встановлення підрозділом МВС України, який здійснює досудове розслідування, відсутності в діях ОСОБА_3 ознак кримінального правопорушення в частині вчинених ним правочинів, Уповноваженою особою ФГВФО на ліквідацію ПАТ «Старокиївський банк» буде розглянуте питання щодо включення кредиторських вимог ОСОБА_3 до реєстру акцептованих вимог кредиторів.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги повністю підтримав та просив їх задовольнити з підстав, викладених як в позовній заяві від 30.04.2015, так і в додаткових письмових поясненнях від 07.07.2015.

Відповідач подав заперечення проти позову, в яких зазначає, що кредиторські вимоги позивача не були акцептовані через те, що договір про відкриття банківського рахунку, перерахування на цей рахунок коштів, відкриття вкладного рахунку (депозиту) і перерахування на цей рахунок цих же коштів, є нікчемними правочинами.

В наданих запереченнях проти позову, відповідач просив в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

В судовому засіданні представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував, просив суд в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення їх представників, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

В С Т А Н О В И В:

06 червня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Старокиївський банк» (Банк) та ОСОБА_3 (Вкладник) був укладений договір банківського вкладу № 06/1239-2014, за умовами якого Банк зобов'язувався прийняти від Вкладника на поточний рахунок НОМЕР_1 грошові кошти в розмірі 194 749,37 грн. строком до 06 липня 2014 року та зобов'язувався сплачувати проценти за його користування у розмірі 8 процентів річних.

Відповідно до квитанції № 66671 від 06.06.2014, ОСОБА_3 на вказаний рахунок були перераховані кошти в розмірі 194 749,37 грн.

17 червня 2014 року Постановою Правління НБУ прийнято рішення № 365 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Старокиївський банк» до категорії неплатоспроможних».

Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 17 червня 2014 року № 50 «Про виведення з ринку та запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Старокиївський банк».

Постановою Правління Національного банку України від 11 вересня 2014 року № 563 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Старокиївський банк» та Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 17 вересня 2014 року № 92 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Старокиївський банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку» відкликано банківську ліцензію ПАТ «Старокиївський банк» і розпочато процедуру ліквідації Банку. Уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «Старокиївський банк» строком на 1 рік, тобто з 18 вересня 2014 року по 18 вересня 2015 року, призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків - Пантіну Любов Олександрівну.

26 вересня 2014 року позивач звернувся до Уповноваженої особи з кредиторською вимогою, в якій просив визнати його кредитором ПАТ «Старокиївський банк» по заборгованості, яка виникла з Договору № 06/1239-2014 від 06.06.2014 рахунок НОМЕР_1 у сумі яка належить згідно Договору.

20 січня 2015 року та 18 лютого 2015 року представники позивача звертались до відповідача з листами про надання письмової довідки щодо акцептування кредиторських вимог ОСОБА_3

18 березня 2015 року на адресу Уповноваженої особи був направлений Адвокатський запит стосовно надання письмової довідки щодо акцептування кредиторських вимог ОСОБА_3

У відповідь на вказаний запит адвоката, відповідач своїм листом від 25.03.2015 повідомила про те, що операції з внесення та перерахування грошових коштів по рахункам відкритим на виконання договорів № 06/1239-2014 від 06.06.2014 та № 8361 від 02.06.2014 є нікчемними та досліджуються у кримінальному провадженні.

01 квітня 2015 року на адресу Уповноваженої особи був направлений Адвокатський запит стосовно надання інформації про те, чи були акцептовані кредиторські вимоги ОСОБА_3 та чи міститься в затвердженому рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Реєстрі акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Старокиївський банк» інформація про кредиторські вимоги ОСОБА_3

У відповідь на вказаний запит адвоката, відповідач своїм листом від 09.04.2015 повідомила про те, що після встановлення підрозділом МВС України, який здійснює досудове розслідування, відсутності в діях ОСОБА_3 ознак кримінального правопорушення в частині вчинених ним правочинів, Уповноваженою особою ФГВФО на ліквідацію ПАТ «Старокиївський банк» буде розглянуте питання щодо включення кредиторських вимог ОСОБА_3 до реєстру акцептованих вимог кредиторів.

Незгода позивача з протиправною бездіяльністю відповідача щодо нерозгляду кредиторської вимоги та необхідністю вчинення ним певних дій обумовила його на звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Оцінивши за правилами статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення представників сторін, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд не погоджується з доводами ОСОБА_3, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також відносини між Фондом, банками, Національним банком України, повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків регулюються та визначаються Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» 23 лютого 2012 року № 4452-VI (далі - Закон № 4452-VI).

Згідно із положеннями п. 3 ч. 1 ст. 2 цього Закону, вклад - це кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Вкладником є фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката (п. 4 ч. 1 ст. 2 цього Закону № 4452-VI).

Задоволення вимог кредиторів реалізується в процедурі ліквідації банків відповідно до розділу VIII «Ліквідація банків» вказаного вище закону, в якій згідно з порядком, передбаченим цим Законом, складається реєстр акцептованих вимог кредиторів та здійснюються заходи щодо задоволення вимог кредиторів.

Згідно з абз. другим частини 3 статті 46 Закону № 4452-VI вимоги за зобов'язаннями банку, що виникли під час проведення ліквідації, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури.

Порядок та строки подання кредиторських вимог встановлено статтями 45, 49 Закону № 4452-VI, відповідно до яких:

- Фонд здійснює опублікування відомостей про ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду у газетах «Урядовий кур'єр» або «Голос України» не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку (ч. 2 ст. 45 Закону № 4452-VI);

- протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку (ч. 5 ст. 45 Закону № 4452-VI).

У той же час, у відповідності до ст. 38 Закону № 4452-VI Уповноваженою особою були вчинені заходи щодо забезпечення збереження активів банку, запобігання втрати майна та збитків банку.

Так, приписами ч. 2 ст. 38 Закону № 4452-VI визначено, що протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Пунктом першим ч. 4 ст. 38 Закону № 4452-VI визначено, що Уповноважена особа Фонду протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Зокрема, пунктом четвертим частини 2 статті 37 Закону № 4452-VI до прав Уповноваженої особи Фонду віднесено повідомляти сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Згідно з ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність»; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

Як встановлено під час розгляду справи, Уповноваженою особою Фонду на виконання обов'язків, передбачених статтею 38 Закону № 4452-VI створено комісію з перевірки договорів (інших правочинів), укладених з ПАТ «Старокиївський банк», про що винесено наказ від 24 червня 2014 року № 23.

Результати роботи комісії оформлено протоколом засідання комісії з перевірки договорів від 29 серпня 2014 року.

Під час перевірки було встановлено, що у ПАТ «Старокиївський банк» за договором банківського рахунку № 8361 від 02 червня 2014 року на ім'я позивача було відкрито поточний рахунок.

На вказаний рахунок 06.06.2014 одноразово надійшли кошти в розмірі 194 749,37 грн.

Як зазначає відповідач, згідно довідки про рух коштів по рахункам клієнтів ПАТ «Старокиївський банк», сформованої на підставі даних САБ, операції по зарахуванню коштів «внесення готівки» були здійснені в післяопераційний час - 17 год. 01 хв. 06.06.2014.

Дані дії відбувались з метою отримати гроші не від Банку і не за рахунок Банку, а від Фонду гарантування вкладів і за рахунок Фонду та в першу чергу за рахунок держави.

За вказаних обставин, наказом № 61 від 29 серпня 2014 року Уповноваженої особи ФГВФО на тимчасову адміністрацію ПАТ «Старокиївський банк» Пантіної Л.О. визнано нікчемними всі транзакції та правочини (договори), до яких віднесено і операції за договорами банківського рахунку № 8361 від 02 червня 2014 року та банківського вкладу № 06/1239-2014 від 06 червня 2014 року, які укладено з позивачем.

За вказаних обставин, на переконання відповідача, позивач не є кредитором банку.

Позивач, не погодившись з невключенням його даних до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Старокиївський банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором банківського строкового вкладу від 06.06.2014 № 06/1239-2014 та незатвердженням реєстру вкладників відповідно до наданого Уповноваженою особою переліку вкладників, який містить дані щодо нього, з вимогами про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії звертався до Окружного адміністративного суду м. Києва.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 11.12.2014 (справа № 826/18030/14), залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 17.03.2015, в задоволенні позову ОСОБА_3 повністю відмовлено.

З цього приводу суд зазначає, що у відповідності до ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Крім того, суд звертає увагу на ту обставину, що вказане вище рішення суб'єкта владних повноважень щодо віднесення правочинів до нікчемних від 29 серпня 2014 року № 61 є чинним та позивачем не оскаржується.

Беручи до уваги викладене вище, суд приходить до висновку про те, що кредиторські вимоги позивача правомірно не були акцептовані через те, що договір про відкриття банківського рахунку, перерахування на цей рахунок коштів, відкриття владного рахунку (депозиту) і перерахування на цей рахунок цих же коштів - є нікчемними правочинами.

Таким чином, враховуючи відсутність підстав до включення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, ознаки протиправної бездіяльності Уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію ПАТ «Старокиївський банк» Пантіної Л.О. щодо нерозгляду кредиторської вимоги - відсутні.

Враховуючи викладене, а також ту обставину, що вимоги позивача про зобов'язання Уповноваженої особи розглянути кредиторську вимогу ОСОБА_3 та внести зміни до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Старокиївський банк», шляхом внесення кредиторської вимоги ОСОБА_3 до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Старокиївський банк», а також подати, внесені до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Старокиївський банк» зміни, на затвердження до виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, є похідними вимогами від попередньої, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог позивача.

Частиною 3 статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 статті 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статей 69, 70 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Відповідно до ч. 1 статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 статті 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищезазначене, суд всебічно, повно та об'єктивно, за правилами, встановленими статті 86 КАС України, перевіривши наявні у справі докази та заслухавши пояснення представників сторін по справі, вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими, у зв'язку із чим в задоволені адміністративного позову слід відмовити повністю.

Враховуючи положення статті 94 КАС України, відшкодування судового збору позивачу не підлягає.

Приймаючи до уваги викладене, керуючись статтями 69-71, 94, 158-163, 167, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 КАС України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя І.М. Погрібніченко

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 20.07.2015.