Справа № 804/18694/14
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2015-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

22 вересня 2015 рокусправа № 804/18694/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Ясенової Т.І.

суддів: Суховарова А.В. Головко О.В.

за участю секретаря судового засідання: Горшкова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську адміністративну справу за апеляційною скаргою Криворізької центральної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2015 року у справі № 804/18694/14 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Енерготехбуд до Криворізької центральної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю „Енерготехбуд (далі за текстом ТОВ „Енерготехбуд) звернулось до суду з позовом до Криворізької центральної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області (далі за текстом Криворізька центральна ОДПІ), в якому просило скасувати податкове повідомлення-рішення від 20.03.2013 року №, яким ТОВ „Енерготехбуд збільшено суму грошового зобовязання за платежем: податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) за основним платежем у розмірі 74355,00 грн., нараховані штрафні (фінансові) санкції у розмірі 18589,00 грн.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2015 року позовні вимоги задоволено. Скасовано податкове повідомлення-рішення від 20.03.2013 року №.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне зясування судом обставин справи, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до частини 4 статті 196 ,частини 1 статті 41 КАС України судове засідання проведено за відсутності сторін, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом встановлено, що у період з 13.02.2013 року по 19.02.2013 року Криворізькою центральною ОДПІ проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ „Енерготехбуд з питань дотримання вимог податкового законодавства України під час здійснення взаємовідносин з ТОВ „ВК „Віконні системи () за період березень травень 2012 року.

За результатами проведеної перевірки складено акт від 26.02.2013 року №453/220/32098581, відповідно до висновків якого позивачем порушено вимоги пункту 44.1 статті 44, пункту 198.6 статті 198, пункту 185.1 статті 185, пункту 193.1 статті 193, пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, частини 1, частини 2 статті 9 Закону України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, підпунктів 2.1, 2.2, 2.4, 2.15, пункту 2.16 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затверджене наказом Міністерства фінансів України, в результаті чого занижено податок на додану вартість у сумі 161773,00 грн., в тому числі: у сумі 74355,00 грн., в тому числі по періодам: березень 2012 року 23839,00 грн., квітень 2012 року 23005,00 грн., травень 2012 року 27511,00 грн.

На підставі зазначеного акта перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 20.03.2013 року №, яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання за платежем: податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) за основним платежем у розмірі 74355,00 грн., нараховані штрафні (фінансові) санкції у розмірі 18589,00 грн.

Для проведення перевірки своєчасності відображення в обліку та звітності операцій по господарських відносинах з ТОВ „ВК „Віконні системи () субєктом господарювання було надано такі документи: договір, податкові накладні, акти приймання виконаних підрядних робіт форми-2, оборотно-сальдові відомості по рах.№631, 361, 311, рахунки-фактури, довідки про вартість виконаних підрядних робіт, виписки банку. Згідно наданих до перевірки документів відповідачем встановлено, що ТОВ „Енерготехбуд () мало фінансово-господарські взаємовідносин з ТОВ „ВК „Віконні системи () за договором підряду №3-ЭТБ від 01.03.2012 року.

За умовами укладеного договору замовник (ТОВ „Енерготехбуд) доручає, а підрядник (ТОВ „ВК „Віконні системи) бере на себе обовязок щодо виконання ремонтно-монтажних робіт на умовах укладеного договору. Орієнтовна вартість робіт за умовами договору становить 425000,00 грн., ПДВ 85000,00 грн., всього 510000,00 грн. Підрядник зобовязується проводити всі види робіт в обсягах, відповідно до затверджених та узгоджених обома сторонами відомостей про дефекти і в строки, визначені графіками виробництва робіт. При цьому гарантує якісне виконання робіт. Гарантією якості є акт здавання виконаних робіт за відсутності у ньому зауважень щодо якості. Замовник зобовязується виконати вимоги „Положення про капітальний ремонт основних промислово-виробничих фондів підприємств системи МЧМ та порядку планування забезпечення „Підрядника проектно-кошторисної та технічної документації на капітальні та поточні ремонти основних фондів у строки, встановлені Положенням. Проводити оплату вартості виконаних підрядником робіт, щодо використаних матеріалів, спецтехніки та транспорту у встановлені законодавством строки та строки, що перевищують встановлені даним договором. Оплата виконаних робіт проводиться поетапно за фактично виконаний обсяг робіт за договором. Щомісячно підрядник надає замовнику акт виконаних робіт, який було оформлено в односторонньому порядку, не пізніше 28 числа звітного місяця. Замовник перевіряє обсяг виконаних робіт та оформлює акти зі своєї сторони на пізніше 1-го числа місяця, наступного за звітним. Оплата замовником виконаних підрядником робіт здійснюється на підставі актів виконаних робіт, оформлених у двосторонньому порядку та розрахунків, долучених до них шляхом розрахунків грошових засобів на розрахунковий рахунок підрядника. При цьому підрядник зобовязаний предявити замовнику оформлені документи до оплати у місяць, коли була виконана робота, проте не пізніше 1-го числа місяця наступного за звітнім.

За твердженнями відповідача, договором підряду передбачена наявність у підрядника ТОВ „ВК „Віконні системи - трудових ресурсів та основних засобів, що не відповідає дійсності. А за відсутності факту надання послуг відповідні суми не можуть включатися до податкового кредиту, навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

Враховуючи наведене, перевіркою не підтверджено реальність здійснення господарських відносин. Крім того, на думку податкової інспекції відсутність реально вчиненої господарської операції та, як наслідок, юридична дефектність відповідних первинних документів за змістом пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України не дозволяє формувати дані податкового обліку незалежно від спрямованості умислу платників податку учасників відповідної операції. З урахуванням цього відповідач прийшов до висновку, що фінансово-господарська діяльність ТОВ „ВК „Віконні системи та ТОВ „Енерготехбуд здійснюється за межами правового поля, що у свою чергу свідчить про не набуття належним чином цивільної право- та дієздатності ТОВ „ВК „Віконні системи.

Як вбачається з акту перевірки, підставою для встановлення порушень з боку позивача стало те, що відповідачем при перевірці використано акт перевірки, а саме акт перевірки №7212/224/33972398 від 21.12.2012 року від ДПІ у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська „Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ „ВК „Віконні системи () щодо документального підтвердження господарських відносин із платниками податків: ТОВ „Пасіфік () за вересень 2011 року, ТОВ „Олимп () за вересень 2011 року, ПП „СВ Гермес () за лютий, березень 2011 року, БПП „Сура () за вересень 2011 року, ТОВ „Хімагросервіс () за січень 2011 року, ТОВ „Кафепродакшн () за січень 2011 року, ТОВ „Інфотерм () за червень 2011 року, ПВП „Форест () за червень 2011 року, їх реальності та повноти відображення в обліку.

На підтвердження реальності проведеної господарської операції з ТОВ „ВК „Віконні системи () позивачем надано суду: договір підряду від 01.03.2012 року №3-ЕТБ, акти здачі-прийняття з рахунками та податковими накладними, платіжні доручення щодо перерахування коштів, звіт за формою 1 ДФ ТОВ „Енерготехбуд, журнал-ордер розрахунки ТОВ „Енерготехбуд по зарплаті, заявка на видачу перепусток від ТОВ „ВК „Віконні системи, трудові договори з фізичними особами ТОВ „ВК „Віконні системи.

Відповідно до підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобовязання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу. Правила формування податкового кредиту платниками податку на додану вартість визначені статті 198 Податкового кодексу України.

Згідно з пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у звязку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду (пункт 198.3 статті 198 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 198.2 статті 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається: дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України встановлено, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобовязань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

У відповідності до пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Отже, наявність належним чином оформлених податкових накладних є підставою для включення до податкового кредиту платника податку сум ПДВ за такими накладними.

Статтею 201 Податкового кодексу України встановлено, що платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; и) вид цивільно-правового договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товарів/послуг (пункт 201.4 статті 201 Податкового кодексу України).

Згідно з пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Вимоги до первинних документів викладені у частині 2 статті 9 Закону України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні від 16.07.1999 № 996-XIV, а саме: первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції;посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

У відповідності до пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пункту 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цьогоКодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (пункт 200.3 статті 200 Податкового кодексу України).

Згідно до пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України, якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то: а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг; б) залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

Відповідно до підпункту 14.1.191 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України постачання товарів - це будь-які операції, що здійснюються згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими цивільно-правовими договорами, які передбачають передачу прав власності на такі товари за компенсацію незалежно від строків іі надання, а також операції з безоплатної поставки товарів (результатів робіт) та операції з передачі майна орендодавцем (лізингодавцем) на баланс орендаря (лізингоотримувача) згідно з договорами фінансової оренди (лізингу) або поставки майна згідно з будь-якими іншими договорами, умови яких передбачають відстрочення оплати та передачу права власності на таке майно не пізніше дати останнього платежу.

Тобто, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.

Таким чином, наявність належним чином оформлених податкових накладних є підставою для включення до податкового кредиту платника сум ПДВ за такими накладними.

Судом першої інстанції на підставі досліджених первинних документів зроблено обґрунтований висновок, що надані позивачем первинні документи, підтверджують виконання господарських операцій та мають всі необхідні реквізити первинного документу бухгалтерського обліку, обов'язковість яких встановлена статтею 9 Закону України „Про бухгалтерський облік та звітність в Україні, статтею 44 Податкового кодексу України та пунктом 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку №88 від 24.05.1995р.

З огляду на те, що акти перевірок контрагентів позивача, на які посилається податковий орган, свідчать про порушення з боку контрагентів позивача, за які чинним законодавством встановлені певні види відповідальності, і не доводять порушення позивачем податкового законодавства, тому колегією суддів до уваги не приймаються, оскільки статтею 61 Конституції України встановлений індивідуальний характер відповідальності юридичної особи.

Крім цього, і практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України „Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини є джерелом права, свідчить про те, якщо державні органи мають інформацію про зловживання в системі оподаткування конкретною компанією, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього суб'єкту, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживання з їх боку (Рішення Європейського суду з прав людини від 09.01.2007 р. у справі „Інтерсплав проти України).

З огляду на викладене, судом першої інстанції було досліджено співвідношення між документальним підтвердженням права позивача на податковий кредит, формування валових витрат та обставинами реального здійснення господарських операцій, за наслідками аналізу якого суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про реальність господарських операцій та протиправність оскаржуваного податкового повідомлення - рішення.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи та правильно застосовано до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують. Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.ст.200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Криворізької центральної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2015 року у справі № 804/18694/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: Т.І. Ясенова

Суддя: А.В. Суховаров

Суддя: О.В. Головко