Справа № 2-а-88/2011
Суддя: Майор Г.І.
Дата ухвалення: 2011-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
УХВАЛА

іменем України

"31" травня 2011 р. Справа № 2-а-88/2011

номер рядка статистичного звіту 10.3.1

Колегія суддів Житомирського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Майора Г.І.

суддів: Євпак В.В.

ОСОБА_1,

розглянувши в порядку письмового провадження за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду в Ружинському районі Житомирської області на постанову Ружинського районного суду Житомирської області від "04" лютого 2011 р. справу № 2-а-88/2011 за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду в Ружинському районі Житомирської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії ,

ВСТАНОВИЛА:

21 січня 2011 року ОСОБА_2 звернувся до Ружинського районного суду Житомирської області з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Ружинському районі Житомирської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Ружинського районного суду Житомирської області від 04 лютого 2011 року позов задоволено частково: визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Ружинському районі Житомирської області щодо виплати ОСОБА_2 за періоди: з 09.07.2007р. по 31.12.2007р.; з 22.05.2008р., по 31.12.2008р; з 01.01.2009р. по 31.12.2009р. та з 01.01.2010р. по 12.01.2010р. надбавки до пенсії як дитині війни у розмірі меншому, ніж це визначено Законом України "Про соціальний захист дітей війни" та зобов'язано відповідача провести перерахунок та виплату підвищення пенсії ОСОБА_2 за періоди: з 09.07.2007р. по 31.12.2007р.; з 22.05.2008р., по 31.12.2008р; з 01.01.2009р. по 31.12.2009р. та з 01.01.2010р. по 12.01.2010р., виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої на рівні прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, передбаченого ст.62 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік", ст.58 Закону України "Про Державний бюджет на 2008 рік", ст.62 Закону України "Про Державний бюджет на 2009 рік", ст. 52 Закону України "Про Державний бюджет України на 2010 рік".

В задоволенні решти позову відмовлено.

Не погоджуючись прийнятим рішенням, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати постанову та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову. В апеляційній скарзі відповідач посилається на незаконність, необєктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з такого.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 має статус дитини війни, що підтверджується копією посвідчення №107118 серія ААА (а.с.4).

Таким чином ОСОБА_2 є особою, що належить до соціальної категорії громадян "діти війни" в розумінні статті 1 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", а відтак, на нього повністю розповсюджуються всі пільги та соціальні гарантії, передбачені зазначеним вище Законом України.

Згідно статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" особам, що належать до соціальної категорії громадян "діти війни", з 01.01.2006 року відповідач повинен був нараховувати та виплачувати щомісячне підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Розмір мінімальної пенсії за віком визначений статтею 28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року №1058, згідно якої мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму, встановленому для осіб, що втратили працездатність.

Розмір прожиткового мінімуму для осіб щорічно встановлюється Законом України "Про державний бюджет України" на відповідний рік.

Закон України "Про державний бюджет України на 2010 рік" збільшено розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Відповідно зріс і розмір мінімальної пенсії. Мінімальна пенсія у 2010 році становила: з 01.01.2010 року 695,00 грн., з 01.04.2010 року 706,00 грн., з 01.07.2010 року 709,00 грн., з 01.10.2010 року - 723 грн., з 01.12.2010 року - 734 грн.

На момент звернення позивача до суду, нарахування доплати до його пенсії в розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком, відповідно до положень статті 6 вищезазначеного Закону відповідачем не здійснено, у звязку з чим він звернувся до суду за захистом своїх прав.

Всупереч статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" позивачу щомісячне підвищення до пенсії виплачувалась відповідно до пункту 8 Постанови Кабінету Міністрів України "Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян" від 28.05.2008 року №530, якою встановлено, що дітям війни до пенсії або щомісячного довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення проводиться у твердих розмірах.

З огляду на загальні засади пріоритетності законів над підзаконними актами, Закону України "Про соціальний захист дітей війни" має вищу юридичну силу в порівняні з Постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року №530. Отже, відповідач неправомірно виплачував щомісячне підвищення до пенсії в меншому розмірі ніж це передбачено статтею 6 зазначеного Закону.

Крім того, відповідно до частини 4 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Відповідно до статті 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом порушених прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня , коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно статті 100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, встановлених законом, залишається без розгляду , якщо суд за заявою особи , яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Позивач звернувся із позовною заявою до суду 21 січня 2011 року про зобов'язання управління Пенсійного фонду України в Ружинському районі Житомирської області провести перерахунок та виплату ОСОБА_2 підвищення пенсії за періоди з 09.07.2007р. по 31.12.2007р.; з 22.05.2008р., по 31.12.2008р; з 01.01.2009р. по 31.12.2009р. та з 01.01.2010р. по 12.01.2010р. поданий після закінчення визначеного ст.99 КАС України шестимісячного строку, однак, позивач із заявою про поновлення пропущеного строку до суду не звертався.

Висновок суду першої інстанції про те, що позивачем не пропущено строк звернення до суду за захистом своїх прав є помилковим. Тобто суд першої інстанції не правомірно задовольнив позов.

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Зі змісту ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до пункту 4 частини1 статті 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції скасуванню з прийняттям ухвали про залишенняіністративного позову без розгляду.

Керуючись ст.ст 99, 100, 160, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Ружинському районі Житомирської області задовольнити частково.

Постанову Ружинського районного суду Житомирської області від 04 лютого 2011 року у справі №2-а-88/2011 скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_2 залишити без розгляду.

Ухвала набирає чинності з моменту її постановлення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Г.І. Майор

судді: В.В. Євпак

ОСОБА_1

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_2 вул.Перемоги 2, смт.Ружин, Житомирська область, 13601

3- відповідачу управління Пенсійного фонду в Ружинському районі вул.Леніна,36, смт.Ружин, Житомирська область,13600