Справа № 826/7962/15
Суддя: Нагорянський С.І.
Дата ухвалення: 2015-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

13 жовтня 2015 року № 826/7962/15

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Нагорянський С.І., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України
провизнання протиправним та скасування висновку, зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати експертний висновок Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України по встановленню причинного зв'язку хвороб, що призвели до інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС від 27 січня 2015 року № 21;

- зобов'язати Центральну міжвідомчу експертну комісію МОЗ та МНС України повторно розглянути звернення ОСОБА_1 щодо встановлення причинного зв'язку хвороб, що призвели до інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінення та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що висновок ЦМЕК МОЗ та МНС України від 27 січня 2015 року № 21 є протиправним з тих підстав, що відповідно до Переліку хвороб, при яких може бути встановлений причинний зв'язок з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників у дорослого населення, яке постраждало внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров'я України від 17 травня 1997 року № 150, захворювання «Цукровий діабет» має право на встановлення причинного зв'язку та відноситься до 4 категорії хвороб, розвиток яких пов'язаний з наслідками Чорнобильської катастрофи.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 07 травня 2015 року відкрито провадження у справі та призначено попереднє судове засідання на 18 травня 2015 року.

У судовому засіданні 18 травня 2015 року попереднє судове засідання справи було відкладено на 03 червня 2015 року, у зв'язку із надходженням клопотання представника позивача.

03 червня 2015 року судом оголошено ухвалу про закінчення підготовчого провадження та призначення справи до розгляду на 17 червня 2015 року.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 03 червня 2015 року судом задоволено клопотання представника позивача та витребувано від Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1 Дарницького району міста «Києва»: амбулаторну картку ОСОБА_1, виписку з амбулаторної картки та копії виписок з історії хвороби стаціонарного лікування за весь період знаходження в лікувальній установі ОСОБА_1

Разом з тим, жодних документів від Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1 Дарницького району міста «Києва» на виконання вимог ухвали суду не надходило.

Протягом судового розгляду справи позивач та його представник відмовились від подальшого витребування доказів від Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1 Дарницького району міста «Києва».

17 червня 2015 року суд оголосив перерву до 01 липня 2015 року, у зв'язку з ненадходженням на адресу суду витребувану інформацію від Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1 Дарницького району міста «Києва».

Позивач та його представник в ході судового розгляду справи підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити з огляду на обставини, викладені в адміністративному позові.

Представник відповідача у судових засіданнях проти позову заперечував, посилаючись на обставини, викладені у письмових запереченнях проти позову.

У зв'язку із надходженням клопотання від сторін, 01 липня 2015 року суд ухвалив продовжити розгляд справи у порядку письмового провадження.

Крім того, в ході розгляду справи від представника позивача надходили клопотання про призначення судово-медичної комісійної експертизи, однак у відповідності до приписів ч. 1 ст. 81 КАС України, призначення експертизи є правом суду, а не обов'язком. При цьому, представником позивача не наведено жодних обґрунтованих підстав щодо необхідності призначення експертизи по справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, Категорія 3, що підтверджується посвідченням НОМЕР_1, виданим 19 квітня 1980 року.

Згідно довідки до акту огляду медико-соціально-експертною комісією № 0092982, позивач є інвалідом ІІ групи з 01 грудня 2014 року по опорно-руховому апарату, причина інвалідності - загальне захворювання.

Згідно направлення КМП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2 Дарницького району міста Києва, за наполяганням хворого, позивача було направлено на медико-соціально-експертну комісію.

27 січня 2015 року Центральною міжвідомчою експертною комісією МОЗ та МНС України на засіданні № 21 розглянуто звернення ОСОБА_1 і надану, згідно переліку та зареєстровану в ЦМЕК 24 грудня 2014 року документацію, на предмет встановлення причинного зв'язку хвороб, інвалідності і смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС.

Комісією встановлено ОСОБА_1 діагноз: Цукровий діабет ІІ тип, середнього ступеню тяжкості в стадії субкомпенсації. Діабетична периферична полінейропатія, вегетосенсорна форма. Діабетична ангіоретинопатія. Дисциркуляторна енцефалопатія ІІ ст. ІХС: атеросклероз аорти та коронарних судин. Гіпертонічна хвороба ІІ ст. СН ІІ-А.

За результатами розгляду звернення ОСОБА_1 комісія дійшла висновку, що захворювання позивача загальне, з виконанням обов'язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, не пов'язане.

Вважаючи протиправним висновок відповідача від 27 січня 2015 року № 21, позивач звернувся до суду з даним позовом про зобов'язання відповідача повторно розглянути звернення ОСОБА_1 щодо встановлення причинного зв'язку хвороб, що призвели до інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», причинний зв'язок між захворюванням, пов'язаним з Чорнобильською катастрофою, частковою або повною втратою працездатності громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, і Чорнобильською катастрофою визнається встановленим (незалежно від наявності дозиметричних показників чи їх відсутності), якщо його підтверджено під час стаціонарного обстеження постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи уповноваженою медичною комісією не нижче обласного рівня або спеціалізованими медичними установами Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, які мають ліцензію центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони здоров'я.

17 травня 1997 року Міністерством охорони здоров'я України прийнято наказ від № 150 «Про затвердження нормативних актів щодо хвороб, при яких може бути встановлений причинний зв'язок з дією іонізуючого випромінення та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 26 вересня 1997 р. за N 448/2252 (далі - Наказ № 150).

Відповідно до статті 12 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та доручення Кабінету Міністрів України від 25 квітня 1997 р. N 4518/52, Наказом № 150 затверджено:

- Перелік хвороб, при яких може бути встановлений причинний зв'язок з дією іонізуючого випромінення та інших шкідливих чинників у дорослого населення, яке постраждало внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС (далі - Перелік)

- Інструкцію по застосуванню переліків хвороб, при яких може бути встановлений причинний зв'язок з дією іонізуючого випромінення та інших шкідливих чинників у населення, яке постраждало внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС (далі - Інструкція).

Переліком визначено зокрема «Групу 4», до якої відносяться: хвороби, розвиток яких пов'язаний з дією іонізуючого випромінювання та комплексу шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС.

Згідно п. 2.1 Інструкції, причинний зв'язок між захворюваннями, пов'язаними з Чорнобильською катастрофою, частковою або повною втратою працездатності громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, і Чорнобильською катастрофою визнається встановленим (незалежно від наявності дозиметричних показників чи їх відсутності), якщо його підтверджено під час стаціонарного обстеження постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи уповноваженою медичною комісією не нижче обласного рівня або спеціалізованими медичними установами Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, які мають відповідну ліцензію Міністерства охорони здоров'я України.

Пунктом 2.4 передбачено, що питання про причинний зв'язок хвороб, які включено до 4 групи Переліку хвороб, вирішується Центральною МЕК та регіональними міжвідомчими експертними комісіями (далі - РМЕК) для всіх категорій постраждалих за наявності витягу з акта огляду медико-соціальної експертної комісії щодо стійкої втрати працездатності за Переліком хвороб.

Відповідно до п. 3.4.6 Інструкції, при встановленні причинного зв'язку за 4 групою Переліку хвороб у разі захворювань на цукровий діабет:

причинний зв'язок щодо цукрового діабету можливий, коли хвороба виникла в період роботи учасників з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (категорії 2 та 3) або протягом одного року після закінчення робіт з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а для потерпілих від Чорнобильської катастрофи, визначених пунктом 2 частини першої статті 14 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (категорія 2), осіб, які постійно проживали у зоні безумовного (обов'язкового) відселення з моменту аварії до прийняття постанови про відселення (категорія 2), евакуйованих у 1986 році із зони відчуження (у тому числі осіб, які на момент евакуації перебували у стані внутрішньоутробного розвитку, після досягнення ними повноліття) (категорія 2), потерпілих, визначених абзацами шостим - восьмим пункту 3 частини першої статті 14 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (категорія 3), - у перший рік після аварії.

Тобто, з аналізу вищенаведеного слідує, що для встановлення причинного зв'язку щодо цукрового діабету необхідно встановити, коли виникла дана хвороба.

Як вбачається з поданої ОСОБА_1 до Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України медичної документації, основним захворювання позивача, що призвело до втрати працездатності та встановлення інвалідності є хвороба опорно-рухового апарату.

Водночас, суд погоджується з доводами відповідача про те, що вищевказані хвороби відсутні в Переліку хвороб 4 групи, за якими може бути встановлений зв'язок захворювання з участю в роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а саме: з виконанням обов'язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Матеріали справи свідчать, що захворювання на цукровий діабет ІІ типу вперше був встановлений у 16 квітня 2004 року, що підтверджується випискою з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 17 грудня 2014 року (а.с. 22-23).

Таким чином, позивачем не підтверджено, що його захворювання на цукровий діабет пов'язано з фактом виконанням обов'язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Позивачем також не доведено необхідність проведення повторного дослідження, оскільки всі показники хвороб, які він заявляв, вже були предметом дослідження Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України.

Суд також зазначає, що правовий акт індивідуальної дії - це правовий акт компетентного органу або посадової особи, виданий на підставі юридичних фактів і норм права, що визначає права, обов'язки або міру юридичної відповідальності конкретних осіб.

Обов'язковою ознакою правового акту індивідуальної дії є юридичний характер, тобто обов'язковість його приписів для відповідного суб'єкта (суб'єктів), дотримання якої забезпечується правовими механізмами.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що експертний висновок Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України не є актом індивідуальної дії, що створює права чи обов'язки, натомість, він носить лише рекомендаційний характер та підтверджує відсутність чи наявність підстав для встановлення зв'язку захворювань, що призвели до інвалідності хворого з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

З огляду на вищенаведене, суд не вбачає підстав для задоволення позову в частині визнання протиправним та скасування експертного висновку Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України по встановленню причинного зв'язку хвороб, що призвели до інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС від 27 січня 2015 року № 21.

Оскільки суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для визнання протиправним та скасування висновку, вимоги про зобов'язання відповідача повторно розглянути звернення щодо встановлення причинного зв'язку хвороб, що призвели до інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, задоволенню також не підлягають.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 9 КАС України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: 1) суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; 2) суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, оскільки позивачем не підтверджено, що його захворювання на цукровий діабет пов'язано з фактом виконанням обов'язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1

Керуючись ст. ст. 69-71, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова, відповідно до ч. 1 статті 254 КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня отримання копії постанови за правилами, встановленими статтями 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя С.І. Нагорянський