Справа № 2а-2742/11/1370
Суддя: Затолочний Віталій Семенович
Дата ухвалення: 2015-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2015 року Справа № 876/7973/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Затолочного В.С.,

суддів Каралюса В.М., Матковської З.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Сихівському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 26.06.2015 року у справі за позовом Державної податкової інспекції у Сихівському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Управління ДАІ ГУ МВС України у Львівській області про стягнення податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, -

В С Т А Н О В И В:

Державна податкова інспекція у Сихівському районі м. Львова звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі - Відповідач, ОСОБА_1.) про стягнення податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів в розмірі 15057,00 грн.

Судом першої інстанції замінено позивача - ДПІ у Залізничному районі м. Львова на Державну податкову інспекцію у Сихівському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області (далі - Позивач, ДПІ у Сихівському районі) та залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Управління ДАІ ГУ МВС України у Львівській області.

Львівський окружний адміністративний суд постановою від 26.06.2015 року у задоволенні позову відмовив повністю.

Постанову суду першої інстанції оскаржила ДПІ у Сихівському районі, подавши на неї апеляційну скаргу. Позивач зазначає, що не погоджується з висновком суду першої інстанції та вважає, що постанова підлягає скасуванню.

Як обґрунтування апеляційної скарги звертає увагу на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вказав, що ОСОБА_1, як власник транспортного засобу, зобов'язаний був сплатити при його реєстрації встановлений законом податок.

Сторони правом на участь у судовому засіданні не скористалися, у зв'язку з чим справа розглядалася в порядку письмового провадження.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 16.07.2009р. Львівським ВРЕР УДАІ ГУ МВС України у Львівській області на ім'я відповідача здійснено першу реєстрацію в Україні транспортного засобу марки Mercedes-Benz 2002р. випуску, д.н.з. НОМЕР_1, що підтверджується листом Львівського ВРЕР УДАІ ГУ МВС України у Львівській області від 09.06.2010р. №9/2074.

При здійсненні державної реєстрації транспортного засобу марки Mercedes-Benz 2002р. випуску, д.н.з. НОМЕР_1 не сплачено податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що підтверджується довідкою ДПІ у Сихіському районі м.Львова від 16.02.2011р. №2080/17-115.

Відповідно до розрахунків ДПІ у Сихівському районі м.Львова сума податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, яка підлягала сплаті відповідачем при першій реєстрації транспортних засобів марки Mercedes-Benz 2002р. випуску, д.н.з. НОМЕР_1 становить 15057,00грн.

Принципи побудови системи оподаткування в Україні, податки і збори (обов'язкові платежі) до бюджетів та до державних цільових фондів, а також права, обов'язки та відповідальність платників визначається Законом України «Про систему оподаткування» від 25.06.1991 року № 1251-ХІІ (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) (далі - Закону № 1251-ХІІ).

Відповідно до ст. 2 вказаного Закону під податком і збором (обов'язковим платежем) до бюджетів та до державних цільових фондів слід розуміти обов'язковий внесок до бюджету відповідного рівня або державного цільового фонду, здійснюваний платниками у порядку і на умовах, що визначаються законами України про оподаткування.

Пункт 3 ч. 1 ст. 9 Закону № 1251-ХІІ встановлює обов'язок платника податків і зборів сплачувати належні суми податків і зборів (обов'язкових платежів) у встановлені законами терміни. Відповідно до ч. 4 вказаної статті, обов'язок фізичної особи щодо сплати податків і зборів припиняється із сплатою податку і збору або його скасуванням, а також у разі смерті платника.

Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 14 Закону № 1251-ХІІ, податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів належить до загальнодержавних податків.

Податок з власників транспортних засобів, самохідних машин і механізмів, порядок його обчислення і сплати встановлюються Законом України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» від 11.12.1991 року № 1963-ХІІ (далі - Закон № 1963-ХІІ).

Стаття 1 Закону № 1963-ХІІ (чинного на спірний період) передбачає, що платниками податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів є підприємства, установи та організації, які є юридичними особами, іноземні юридичні особи, а також громадяни України, іноземні громадяни та особи без громадянства, які здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію транспортних засобів та/або мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні транспортні засоби, які відповідно до ст. 2 цього Закону є об'єктами оподаткування.

Згідно з положенням ст. 5 Закону № 1963-ХІІ податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів сплачується фізичними особами перед проведенням першої реєстрації в Україні, реєстрацією, перереєстрацією транспортних засобів, а також перед технічним оглядом транспортних засобів щорічно або один раз за два роки, але не пізніше першого півріччя року, в якому провадиться технічний огляд. При цьому, фізичні особи - платники податку зобов'язані пред'являти органам, що здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію, зняття з обліку або технічний огляд транспортних засобів, квитанції або платіжні доручення про сплату податку за попередній (у разі здійснення сплати) та за поточний роки, а платники, звільнені від сплати цього податку, - відповідний документ, що дає право на користування цими пільгами.

Частиною 1 ст. 7 Закону № 1963-ХІІ передбачено, що у разі приховування (заниження) об'єктів оподаткування з власників транспортних засобів стягуються сума несплаченого податку, а також пеня або штраф у порядку, передбаченому законом.

Як вбачається з постанови старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Львівської області від 12.04.2011р. відповідача визнано потерпілим. У вказаній постанові зазначено, що позивач ході проведення процедури реєстрації транспортних засобів передав невстановленій слідством особі кошти в сумі 15000 грн. для сплати податку, проте вказаний податок сплачений не був, внаслідок чого до податковими органами заявлено позов про стягнення суми податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів.

Листом Залізничного РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області від 13.11.2014р. № 16/14-10539 повідомлено, що ОСОБА_1 допитаний в якості потерпілого в межах кримінального провадження №0001639 від 28.05.2013р. (кримінальна справа № 181-0062), а досудове розслідування триває.

В матеріалах справи міститься квитанція № 10328.1089.2 від 16.07.2009р., згідно з якою відповідачем сплачено суму податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів в розмірі 15057,00грн.

Тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідачем підтверджено факт виконання ним обов'язку по сплаті податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів.

В свою чергу, позивачем не доведено вини відповідача у не надходженні коштів до бюджету та не наведено об'єктивних доводів щодо наявності в діях відповідача ознак протиправності, як і не доведено правомірності стягнення з нього суми податку з власників транспортних засобів.

Отже є правильним висновок суду попередньої інстанції, що підстави для стягнення з відповідача податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів за державну реєстрацію вказаних автомобілів у сумі 15057,00грн. відсутні.

Відтак, колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність відмови в задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги не відповідають законодавству України та не можуть бути підставою для її задоволення.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції відповідає обставинам справи, наявним в ній доказам, прийнята з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для її скасування колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Сихівському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області залишити без задоволення.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 26.06.2015 року у справі № 2а-2742/11/1370 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В.С. Затолочний

Судді В.М. Каралюс

З.М. Матковська