Справа № 812/1521/15
Суддя: Т.І. Ковальова
Дата ухвалення: 2015-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

15 жовтня 2015 рокуСєвєродонецьк№ 812/1521/15

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Ковальова Т.І., розглянувши матеріали адміністративного позову управління Пенсійного фонду України в Кремінському районі Луганської області до відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Луганській області про визнання неправомірними дій, визнання недійсною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

13 жовтня 2015 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява управління Пенсійного фонду України в Кремінському районі Луганської області до відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Луганській області про визнання неправомірними дій, визнання недійсною та скасування постанови.

Позивачем до позовного матеріалу не долучено документу про сплату судового збору, проте надано клопотання про звільнення від сплати судового збору, в обгрунтування якого зазначено наступне.

Позивач посилається на ч.1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» та зазначає, що оскільки Пенсійний фонд України та його органи були звільнені від сплати судового збору, то бюджетом Пенсійного фонду України на 2015 рік кошти на сплату судового збору передбачені не були.

На підставі наведеного та з урахуванням того, що у позивача не має можливості сплатити судовий збір, у звязку з відсутністю коштів на цю мету, просить суд звільнити його від сплати судового збору.

Дослідивши вказане клопотання суд вважає його необґрунтованим та не знаходить підстав для звільнення позивача від сплати судового збору з огляду на наступне.

01.09.2015 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» від 22.05.2015 року №484-VIII, яким внесено зміни в Закон України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VI.

Позивач не віднесений до осіб, які згідно із ст. 5 Закону України "Про судовий збір" звільнені від сплати судового збору за подання позову.

Відповідно до ч.1 ст.88 КАС України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Згідно з ч. 1 статті 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Враховуючи вищенаведене, підставою для звільнення від сплати судового збору є незадовільний майновий стан сторони. Звільнення від сплати судового збору є правом, а не обов'язком суду.

З аналізу вищевказаних норм вбачається, що в межах спірних правовідносин позивач не є таким, що звільнений від сплати судового збору, а тому має сплатити судовий збір у належному порядку та розмірі.

Частиною 2 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини 3 статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається також документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Частиною 2 статті 87 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно із частиною 1 статті 3 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» судовий збір, зокрема, справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» установлено на 2015 рік мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 1 січня 1218 гривень.

За подання до адміністративного суду субєктом владних повноважень, юридичною особою адміністративного позову немайнового характеру пунктом 1 частини 3 статті 4 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» встановлена ставка судового збору 1 розмір мінімальної заробітної плати.

При цьому, відповідно до п.2 ч.3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

З позовної заяви вбачається, що позивачем заявлено дві самостійні позовні вимоги немайнового характеру.

З огляду на те, що позивачем заявлено дві самостійні вимоги немайнового характеру, розмір мінімальної заробітної плати з 01 січня 2015 року, ставку судового збору за подання до адміністративного суду позовної заяви немайнового характеру, позивач за подання даної позовної заяви повинен був сплатити судовий збір у розмір 2436 грн.

Як вбачається з матеріалів адміністративного позову, позивачем судовий збір за подання позовної заяви, яка має майновий характер у законодавчо визначеному розмірі не сплачено.

З огляду на вищевикладене, позивачу у відповідності до вимог статті 4 Закону України від 08 липня 2011 року «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду адміністративного позову, який має немайновий характер, слід надати суду документ про сплату судового збору у розмірі 2436,00 грн. в доход Державного бюджету України за банківськими реквізитами: отримувач коштів УК у м. Сєвєродонецький/Луганський окр.адмін.суд/22030001, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37944909, банк отримувача (МФО) 804013, рахунок отримувача 4080, код класифікації доходів бюджету 22030001.

Щодо визначення в якості відповідача відділ примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 3 ст. 181 КАС України, відповідачем у справах з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби чи іншої посадової особи державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби.

Згідно статті 3 Закону України «Про державну виконавчу службу» від 24.03.1998 №202/98-ВР органами державної виконавчої служби є:

Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, до складу якого входить відділ примусового виконання рішень;

управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, до складу яких входять відділи примусового виконання рішень;

районні, районні у містах, міські (міст обласного значення), міськрайонні відділи державної виконавчої служби відповідних управлінь юстиції.

Отже, в цій категорії справ відповідачами можуть бути лише перераховані органи державної виконавчої служби у зв'язку з тим, що структурні підрозділи органів державної виконавчої служби: відділ примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України, відділи примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі - не визначені Законом України «Про державну виконавчу службу» як самостійні органи державної виконавчої служби, що виключає можливість їхньої участі як відповідачів у таких справах.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну виконавчу службу України, Державна виконавча служба України (ДВС України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра юстиції України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері організації примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб) (далі - виконання рішень) відповідно до законів.

Згідно з положеннями 11 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13.12.2010 № 3 "Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби" відповідачем у справах з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби чи іншої посадової особи державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби (стаття 181 Кодексу адміністративного судочинства України). Такими органами державної виконавчої служби є: 1. Державна виконавча служба України, до складу якої входить відділ примусового виконання рішень. 2. Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, до складу яких входять відділи примусового виконання рішень. 3. Районні, районні в містах, міські (міст обласного значення), міськрайонні, міжрайонні відділи державної виконавчої служби відповідних управлінь юстиції.

Таким чином, до складу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області входить відділ примусового виконання рішень, який не є самостійним органом державної виконавчої служби, що виключає можливість його участі як відповідача у даній справі.

З огляду на вищенаведене, адміністративний позов поданий без дотримання вимог ст. 106 КАС України та підлягає залишенню без руху.

Відповідно до частини 1 статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків. Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно надсилається особі, що звернулася із позовною заявою.

Керуючись Законом України «Про судовий збір» та статтями 106, 108 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов управління Пенсійного фонду України в Кремінському районі Луганської області до відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Луганській області про визнання неправомірними дій, визнання недійсною та скасування постанови, - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків протягом 7 (сім) днів з дня отримання копії даної ухвали, шляхом надання до суду документу про сплату судового збору в сумі 2436,00 грн. (дві тисячі чотириста тридцять шість гривень) та позовної заяви з вірним зазначенням відповідача, копію якої направити відповідачу.

У разі ненадання вищевказаних документів позовна заява буде вважатися неподаною і підлягатиме поверненню.

Копію даної ухвали невідкладно надіслати позивачу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії ухвали суду безпосередньо в суді, то п'ятиденний строк на апеляційне оскарження ухвали суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що ухвала суду не набрала законної сили.

СуддяОСОБА_1