Справа № 2-а-164/11
Суддя: Майор Г.І.
Дата ухвалення: 2011-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
УХВАЛА

іменем України

"13" вересня 2011 р. Справа № 2-а-164/11

номер рядка статистичного звіту 10.3.1

Колегія суддів Житомирського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Майора Г.І.

суддів: Євпак В.В.

ОСОБА_1,

розглянувши в порядку письмового провадженні за апеляційною скаргою ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Любарському районі Житомирської області на постанову Любарського районного суду Житомирської області від "10" березня 2011 р. справу № 2-а-164/11 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Любарському районі Житомирської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИЛА:

24 лютого 2011 року ОСОБА_3 звернулася до Любарського районного суду Житомирської області з адміністративним позовом до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Любарському районі Житомирської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Любарського районного суду Житомирської області від 10 березня 2011 року позов задоволено частково: визнано протиправною бездіяльність ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Любарському районі Житомирської області, щодо не нарахування та невиплати в повному обсязі підвищення до пенсії ОСОБА_3 в період з 1 липня по 31 грудня 2010 року відповідно до ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" та зобовязано ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Любарському районі Житомирської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_3 невиплаченої надбавки до пенсії як дитині війни в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком з 01 липня по 31 грудня 2010 року відповідно до ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", за виключенням суми фактично проведених виплат.

В решті позовну відмовлено.

Не погоджуючись прийнятим рішенням, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати постанову та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову. В апеляційній скарзі відповідач посилається на незаконність, необєктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Позивач та відповідач не скористалися своїм правом на участь в судовому засіданні: повноважних представників в засідання суду не направили, про причини неявки суд не повідомили, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення судової повістки.

За таких підстав, з врахуванням приписів ч.4 ст.196 КАС України, п.2 ч.1 ст.197 КАС України розгляд апеляційної скарги здійснюється судової колегією за відсутності позивача і представника відповідача та в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з такого.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 має статус дитини війни.

Таким чином ОСОБА_3 є особою, що належить до соціальної категорії громадян "діти війни" в розумінні статті 1 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", а відтак, на нього повністю розповсюджуються всі пільги та соціальні гарантії, передбачені зазначеним вище Законом України.

Згідно статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" особам, що належать до соціальної категорії громадян "діти війни", з 01.01.2006 року відповідач повинен був нараховувати та виплачувати щомісячне підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Розмір мінімальної пенсії за віком визначений статтею 28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року №1058, згідно якої мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму, встановленому для осіб, що втратили працездатність.

Розмір прожиткового мінімуму для осіб щорічно встановлюється Законом України "Про державний бюджет України" на відповідний рік.

Закон України "Про державний бюджет України на 2010 рік" збільшено розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Відповідно зріс і розмір мінімальної пенсії. Мінімальна пенсія у 2010 році становила: з 01.01.2010 року 695,00 грн., з 01.04.2010 року 706,00 грн., з 01.07.2010 року 709,00 грн., з 01.10.2010 року - 723 грн., з 01.12.2010 року - 734 грн.

На момент звернення позивача до суду, нарахування доплати до його пенсії в розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком, відповідно до положень статті 6 вищезазначеного Закону відповідачем не здійснено, у звязку з чим він звернувся до суду за захистом своїх прав.

Всупереч статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" позивачу щомісячне підвищення до пенсії виплачувалась відповідно до пункту 8 Постанови Кабінету Міністрів України "Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян" від 28.05.2008 року №530, якою встановлено, що дітям війни до пенсії або щомісячного довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення проводиться у твердих розмірах.

З огляду на загальні засади пріоритетності законів над підзаконними актами, Закону України "Про соціальний захист дітей війни" має вищу юридичну силу в порівняні з Постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року №530. Отже, відповідач неправомірно виплачував щомісячне підвищення до пенсії в меншому розмірі ніж це передбачено статтею 6 зазначеного Закону.

Крім того, відповідно до частини 4 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Щодо задоволення позову в частині зобов'язання управління Пенсійного фонду України в Любарському районі Житомирської області провести перерахунок та виплатити ОСОБА_3 щомісячну соціальну допомогу у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за періоди з 01.07.2010р. по 23.08.2010р. слід зазначити таке.

Відповідно до статті 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом порушених прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня , коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно статті 100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, встановлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи , яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Позивач звернувся із позовною заявою до суду 24 лютого 2011 року про зобов'язання управління Пенсійного фонду України в Любарському районі Житомирської області провести перерахунок та виплатити ОСОБА_3 щомісячну соціальну допомогу у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. За період з 01.07.2010р. по 23.08.2010р. позов поданий після закінчення визначеного ст.99 КАС України шестимісячного строку, однак, позивач із заявою про поновлення пропущеного строку до суду не звертався.

Тобто суд першої інстанції не правомірно задовольнив позов в частині зобов'язання управління Пенсійного фонду України в Любарському районі Житомирської області провести перерахунок та виплатити ОСОБА_3 щомісячну соціальну допомогу у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період з 01.07.2010р. по 23.08.2010р.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду першої інстанції скасуванню в частині задоволення позову до управління Пенсійного фонду України в Любарському районі Житомирської області провести перерахунок та виплатити ОСОБА_3. щомісячну соціальну допомогу у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період з 01.07.2010р. по 23.08.2010р. Позовні вимоги в цій частині слід залишити без розгляду.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 202, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Любарському районі Житомирської області задовольнити частково.

Постанову Любарського районного суду Житомирської області від 10 березня 2011 року у справі №2-а-164/2011 скасувати в частині зобов'язання управління Пенсійного фонду України в Любарського районі Житомирської області провести перерахунок та виплатити ОСОБА_3 щомісячну соціальну допомогу у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період з 01.07.2010р. по 23.08.2010р. та залишити без розгляду позовні вимоги в цій частині.

В решті постанову Любарського районного суду Житомирської області від 10 березня 2011 року у справі №2-а-164/2011 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Г.І. Майор

судді: В.В. Євпак

ОСОБА_1

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_3 вул.Садова, 12, с.Привітів, Любарський район, Житомирська область,13110

3- відповідачу ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Любарському районі Житомирської області вул.Леніна, 52, смт.Любар, Житомирська область, 13100