Справа № 821/1560/15-а
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2015-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2015 р.м.ОдесаСправа № 821/1560/15-а

Категорія: 9.3 Головуючий в 1 інстанції: Пекний А.С.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі: судді доповідача - головуючого - Шляхтицького О.І.,

суддів: Джабурія О.В., Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної фінансової інспекції в Херсонській області на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 01 липня 2015 року у справі за адміністративним позовом Херсонського державного університету до Державної фінансової інспекції в Херсонській області про визнання протиправним та скасування окремих положень вимоги, -

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2015 року Херсонський державний університет звернувся з адміністративним позовом, в якому з урахуванням уточнених відповідно до заяви від 12.06.2015р. позовних вимог просив визнати протиправними та скасувати пункти 2, 5 мотивувальної частини та абзаци пункту 2 резолютивної частини листа-вимоги ДФІ в Херсонській області від 17.04.2015р. №21-03-14-14/1943 в частині: забезпечення відшкодування одноразової грошової допомоги наданої ОСОБА_1 при працевлаштуванні в добровільному порядку в сумі 6 211,80 грн., а в разі необхідності стягнення в судовому порядку у відповідності до цивільного кодексу України з подальшим перерахуванням отриманих коштів до державного бюджету; стягнення з винних осіб у порядку, встановленому ст.ст.130-136 Кодексу законів про працю України , завданої Університету матеріальної шкоди (збитків) за сплачені послуги з постачання природного газу за завищеним тарифом в сумі 250 722,92 грн., забезпечення приведення тарифів на оплату природного газу для опалення гуртожитків ХДУ у відповідність до постанови НКРЕ України від 13.07.2010р. №813 та забезпечення ведення окремого приладового та бухгалтерського обліку тепла і гарячої води для мешканців гуртожитку.

В обґрунтування позовних вимог зазначалось, що за наслідками проведеної Інспекцією перевірки фінансово-господарської діяльності ХДУ за період з 01.05.2014 р. по 01.02.2015 р., складено акт №03-17/03 від 24.03.2015 р. на підставі якого останньому виставлено лист-вимогу "Про усунення порушень законодавства" №21-03-14-14/1943 від 17.04.2015 р. деякі положення яких позивач вважає протиправними та такими, що підлягають скасуванню. Так, пунктом 2 мотивувальної частини листа-вимоги ДФІ в Херсонській області зазначено, що в порушення вимоги пп.4 п.13 Постанови КМУ від 05.04.1994 р. №226 "Про поліпшення виховання, навчання, соціального захисту та матеріального забезпечення дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування" Університетом сплачено одноразову грошову допомогу студентці-випускниці з числа дітей-сиріт ОСОБА_1 в розмірі 6 прожиткових мінімумів при її фактичному не працевлаштуванні, що призвело до втрат державного бюджету на суму 6211,88 грн. В той час, як в даних правовідносинах законодавством передбачено застосування інших норм, а саме: Закон України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування", відповідно до ч.7 ст. 8 якого передбачено виплати зазначеній категорії осіб грошової допомоги у розмірі 6 прожиткових мінімумів. При цьому у вказаній нормі Закону відсутня вимога щодо обов'язкового працевлаштування випускника.

До того ж, п.5 вказаного листа-вимоги зазначено, що оплата за спожиті мешканцями гуртожитку комунальні послуги здійснювались за завищеним тарифом, що призвело до зайвого використання бюджетних коштів на загальну суму 250722,92 грн. Даний пункт вимоги позивач також вважає протиправним, оскільки стосовно даних правовідносин є рішення суду, яке набрало законної сили, а тому порушення з боку ХДУ відсутні.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 01 липня 2015 року у справі адміністративний позов було задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано пункт 2 резолютивної частини вимоги Державної фінансової інспекції в Херсонській області від 17 квітня 2015 року №21-03-14-14/1943 в частині забезпечення приведення тарифів на оплату природного газу для опалення гуртожитків Херсонського державного університету у відповідність до постанови НКРЕ України від 13 липня 2010 року №813 та забезпечення ведення окремого приладового та бухгалтерського обліку тепла і гарячої води для мешканців гуртожитку.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з даною постановою суду ДФІ в Херсонській області подало апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, невідповідністю висновків суду обставинам справи, у зв'язку з чим просить його скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно п.1.3.1.1 Плану роботи ДФІ у Херсонській області на І квартал 2015 р. співробітником ДФІ у Херсонській області проведено ревізію фінансово-господарської діяльності Херсонського державного університету за період з 01.05.2014 р. по 01.02.2015 р.

За наслідками вказаної ревізії складено акт від 24.03.2015 р. №03-17/03, в якому зафіксовані порушення вимог законодавства, серед яких:

- пп.4 п.13 Постанови КМУ від 05.04.1994 р. №226 "Про поліпшення виховання, навчання, соціального захисту та матеріального забезпечення дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування", яке полягає в тому, що Університетом сплачено одноразову грошову допомогу студентці-випускниці з числа дітей-сиріт ОСОБА_1 в розмірі 6 прожиткових мінімумів при її фактичному не працевлаштуванні, що призвело до втрат державного бюджету на суму 6211,88 грн.;

- вимог п. 6 ч. 1 ст. 7 Бюджетного кодексу України від 08 липня 2010 року №2456-VІ, ст.4, 6, 27 Житлового Кодексу України, постанови НКРЕ №813, яке полягає в тому, що не дотримуючись вимог режиму економії і принципу ефективності, внаслідок не укладання договору на постачання газу окремо для різних категорій споживачів, університетом зайво сплачено бюджетних коштів за спожиті студентами-мешканцями гуртожитку комунальні послуги з постачання природного газу за завищеним тарифом у період з 01.05.2014 р. по 01.05.2015 р. на загальну суму 250722,92 грн.

На підставі вказаного акту ревізії ХДУ виставлено вимогу про усунення порушень №21-03-14-14/1943 від 17.04.2015 р. пунктом 2 якого вимагається усунути порушення шляхом, зокрема:

забезпечення відшкодування одноразової грошової допомоги наданої ОСОБА_1 при працевлаштуванні в добровільному порядку в сумі 6 211,80 грн., а в разі необхідності стягнути в судовому порядку у відповідності до Цивільного кодексу України з подальшим перерахуванням отриманих коштів до державного бюджету;

стягнути з винних осіб у порядку, встановленому ст.ст.130-136 Кодексу законів про працю України , завданої Університету матеріальної шкоди (збитків) за сплачені послуги з постачання природного газу за завищеним тарифом в сумі 250 722,92 грн. Забезпечити приведення тарифів на оплату природного газу для опалення гуртожитків Херсонського державного університету у відповідність до вимог постанови НКРЕ України від 13 липня 2010 року №813 та забезпечити ведення окремого приладового та бухгалтерського обліку тепла і гарячої води для мешканців гуртожитку.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з наявності підставі щодо визнання протиправним і скасування п.2 резолютивної частини вимоги Державної фінансової інспекції в Херсонській області від 17 квітня 2015 року №21-03-14-14/1943 в частині забезпечення приведення тарифів на оплату природного газу для опалення гуртожитків Херсонського державного університету у відповідність до постанови НКРЕ України від 13 липня 2010 року №813 та забезпечення ведення окремого приладового та бухгалтерського обліку тепла і гарячої води для мешканців гуртожитку, оскільки відповідачем не доведено правомірності такого свого рішення

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71 КАС України, Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні.

За змістом ст.ст. 1, 2 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні, здійснення державного фінансового контролю забезпечує центральний орган виконавчої влади, уповноважений Президентом України на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю (далі - орган державного фінансового контролю).

Орган державного фінансового контролю у своїй діяльності керується Конституцією України, цим Законом, іншими законодавчими актами, актами Президента України та Кабінету Міністрів України.

Головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов'язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб'єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням законодавства на всіх стадіях бюджетного процесу щодо державного і місцевих бюджетів, дотриманням законодавства про державні закупівлі, діяльністю суб'єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за рішенням суду, винесеним на підставі подання прокурора або слідчого для забезпечення розслідування кримінальної справи.

Державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, перевірки державних закупівель та інспектування.

Порядок проведення органом державного фінансового контролю державного фінансового аудиту, інспектування та перевірок державних закупівель установлюється Кабінетом Міністрів України.

Права органу державного фінансового контролю визначені ст. 10 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні, в тому числі п.п. 7, 8, 9, 10, 15 цієї статті встановлені їх повноваження за наслідками фінансового аудиту, інспектування та перевірок державних закупівель.

На підставі п.п. 7, 10 ст. 10 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні органу державного фінансового контролю надається право: пред'являти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства; звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

За правилами ч.2 ст. 15 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні, законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов'язковими для виконання службовими особами об'єктів, що контролюються.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

У органу державного фінансового контролю наявне право заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

Такі висновки узгоджується з правовими позиціями Верховного Суду України, викладеними у постановах від 15.04.2014р. №21-40а14, №21-63а14, від 13.05.2014р. № 21-89а14, від 20.05.2014р. №21-93а14, від 18.09.2014р. №21-332а14, від 28.10.2014р. №21-462а14, від 18.11.2014р. №21-461а14, від 25.11.2014р. №21-442а14, від 20.01.2015р. №21-603а14.

В ході судового розгляду встановлено, що відповідач пред'явив до позивача вимогу від 17.04.2015р. №21-03-14-14/1943 і п.2 резолютивної частини вимоги прямо вказує на виявлені збитки, їх розмір та необхідність відшкодування - у частині забезпечення відшкодування одноразової грошової допомоги наданої ОСОБА_1 при працевлаштуванні в добровільному порядку в сумі 6 211,80 грн., а в разі необхідності стягнення в судовому порядку у відповідності до Цивільного кодексу України з подальшим перерахуванням отриманих коштів до державного бюджету; стягнення з винних осіб у порядку, встановленому ст.ст.130-136 Кодексу законів про працю України , завданої Університету матеріальної шкоди (збитків) за сплачені послуги з постачання природного газу за завищеним тарифом в сумі 250 722,92 грн.

Отже, вказані положення пункту 2 резолютивної частини вимоги в силу вищенаведеного не є обов'язковими для виконання позивачем, а тому не порушують його прав та інтересів. Відсутність порушеного права або інтересу унеможливлює їх судовий захист.

Такий висновок узгоджується правовій позиції, викладеній Верховним Судом України у постановах від 15.04.2014р. №21-40а14, №21-63а14, від 13.05.2014р. № 21-89а14, від 20.05.2014р. №21-93а14, від 18.09.2014р. №21-332а14, від 28.10.2014р. №21-462а14, від 18.11.2014р. №21-461а14, від 25.11.2014р. №21-442а14, від 20.01.2015р. №21-603а14.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги Університету про визнання протиправним та скасування п.2 вимоги ДФІ в Херсонській області від 17.04.2015р. №21-03-14-14/1943 у частині забезпечення відшкодування одноразової грошової допомоги наданої ОСОБА_1 при працевлаштуванні в добровільному порядку в сумі 6 211,80 грн., а в разі необхідності стягнення в судовому порядку у відповідності до цивільного кодексу України з подальшим перерахуванням отриманих коштів до державного бюджету; стягнення з винних осіб у порядку, встановленому ст.ст.130-136 Кодексу законів про працю України, завданої Університету матеріальної шкоди (збитків) за сплачені послуги з постачання природного газу за завищеним тарифом в сумі 250 722,92 грн. - являються необґрунтованими і задоволенню не підлягають через відсутність самого предмету судового захисту.

Водночас помилковими є висновки відповідача про вчинення ХДУ порушень, які вимагається усунути п.2 вимоги ДФІ в Херсонській області від 17.04.2015р. №21-03-14-14/1943 у згаданій частині.

В ході судового розгляду встановлено, що відповідач у листі-вимозі від 17.04.2015р. №21-03-14-14/1943 вважає, що виплата позивачем випускнику ОСОБА_1, яка має статус дитини-сироти, одноразової грошової допомоги в розмірі 6 прожиткових мінімумів без фактичного її працевлаштування є порушенням пп.4 п.13 постанови Кабінету Міністрів України від 05.04.1994р. №226 "Про поліпшення виховання, навчання, соціального захисту та матеріального забезпечення дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування".

Варто зазначити, що згідно акту ревізії від 24.03.2015р. №03-17/03 не встановлено порушення позивачем вимог пп.4 п.13 постанови Кабінету Міністрів України від 05.04.1994р. №226 "Про поліпшення виховання, навчання, соціального захисту та матеріального забезпечення дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування" при виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в розмірі 6 прожиткових мінімумів, натомість у акті відповідач з посиланням на ці самі обставини вказує на порушення позивачем вимог п.7 Порядку надання одноразової адресної грошової допомоги деяким категоріям випускників вищих навчальних закладів у 2014 році, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 08.09.2014р. №1002 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.09.2014р. за №1139/25916 (далі - Порядок №1002) та п.7 Порядку надання одноразової адресної грошової допомоги деяким категоріям випускників вищих навчальних закладів у 2013 році, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 12.06.2013р. №736 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02.07.2013р. за №1104/23636 (далі - Порядок №736).

Таким чином, у листі-вимозі від позивача вимагається усунути порушення, яке не виявлено ревізією.

Водночас, в ході судового розгляду було досліджено підставу виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в розмірі 6 прожиткових мінімумів, а саме наказ ХДУ від 09.12.2014р. №603-с, з якого чітко видно, що згадана допомога виплачена на виконання вимог Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування" від 13.01.2005р. №2342-IV та пп.4 п.13 постанови Кабінету Міністрів України від 05.04.1994р. №226 "Про поліпшення виховання, навчання, соціального захисту та матеріального забезпечення дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування".

Слід зазначити, що на правовідносини з виплати випускникам навчально-виховних та вищих навчальних закладах, які є дитинами-сиротами одноразової грошової допомоги в розмірі 6 прожиткових мінімумів не поширюється дія Порядку №1002 та Порядку №736, оскільки ці нормативні акти стосуються виключно питань надання одноразової адресної грошової допомоги в п'ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати випускникам вищих навчальних закладів, які здобули освіту за напрямами і спеціальностями педагогічного профілю та уклали на строк не менш як три роки договір про роботу у загальноосвітніх та професійно-технічних навчальних закладах, визначених органами управління освітою, починаючи з 1 січня 2007 р.

Водночас, Закон України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування" від 13.01.2005р. №2342-IV та постанова Кабінету Міністрів України від 05.04.1994р. №226 "Про поліпшення виховання, навчання, соціального захисту та матеріального забезпечення дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування" не містять жодних положень щодо обов'язку випускника повернути суму фактично одержаної допомоги у вищий навчальний заклад, який здійснював її виплату в разі його не працевлаштування.

Отже, висновки відповідача про вчинення позивачем порушень при виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в розмірі 6 прожиткових мінімумів - є безпідставними.

Стосовно позовних вимог про визнання протиправним і скасування п.2 вимоги ДФІ в Херсонській області від 17.04.2015р. №21-03-14-14/1943 у частині забезпечення приведення тарифів на оплату природного газу для опалення гуртожитків ХДУ у відповідність до постанови НКРЕ України від 13.07.2010р. №813 та забезпечення ведення окремого приладового та бухгалтерського обліку тепла і гарячої води для мешканців гуртожитку, суд зазначає наступне.

Так, що постанова Національної комісії регулювання електроенергетики України від 13.07.2010р. №813 "Про затвердження граничного рівня ціни на природний газ для суб'єктів господарювання, які виробляють теплову енергію, у тому числі блочних (модульних) котелень, установлених на дахові та прибудованих", у відповідність до якої відповідач вимагає від позивача привести тарифи на оплату природного газу для опалення гуртожитків ХДУ, втратила чинність згідно з постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 03.03.2015р. №584, тобто вже на час прийняття спірної вимоги від 17.04.2015р. №21-03-14-14/1943.

Таким чином, адресована позивачу вимога вчинити дії з приведення тарифів у відповідність до нормативного акту, який втратив чинність, є незаконною, а відтак, у позивача відсутні підстави для виконання вимоги від 17.04.2015р. №21-03-14-14/1943 у вказаній частині.

Стосовно вимоги позивачу забезпечити ведення окремого приладового та бухгалтерського обліку тепла і гарячої води для мешканців гуртожитку слід зазначити, що надані до суду матеріали ревізії не містять жодних висновків про порушення ХДУ вимог будь-яких нормативних актів, усунути яке позивач повинен у такий спосіб.

Відсутність зафіксованого ревізією порушення конкретних норм законодавства, які б мали наслідком обов'язок позивача забезпечити ведення окремого приладового та бухгалтерського обліку тепла і гарячої води для мешканців гуртожитку, унеможливлює оцінку такої вимоги ДФІ в Херсонській області як правомірної.

На підставі викладеного, п.2 резолютивної частини вимоги від 17.04.2015р. №21-03-14-14/1943 в частині забезпечення приведення тарифів на оплату природного газу для опалення гуртожитків ХДУ у відповідність до постанови НКРЕ України від 13.07.2010р. №813 та забезпечення ведення окремого приладового та бухгалтерського обліку тепла і гарячої води для мешканців гуртожитку є незаконним, а тому з урахуванням того, що в цій частині п.2 вимоги не передбачає усунення порушення шляхом відшкодування збитків, він підлягає скасуванню.

Пункти 2 та 5 мотивувальної частини листа-вимоги від 17.04.2015р. №21-03-14-14/1943 становлять собою виклад обставин, яким відповідачем надано оцінку як порушенням, допущеним позивачем. Слід зазначити, що на підставі цих пунктів вимоги у позивача не виникає будь-яких обов'язків і згідно них у нього не виникають, не змінюються і не припиняються жодні його суб'єктивні права.

Отже, вказані пункти мотивувальної частини вимоги не порушують прав чи інтересів позивача, а тому у задоволенні позовних вимог про визнання їх протиправними і скасування слід відмовити з підстав відсутності предмету захисту прав, які не є порушеними.

Таким чином на підставі викладеного колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для їх задоволення щодо визнання протиправним і скасування п.2 резолютивної частини вимоги Державної фінансової інспекції в Херсонській області від 17 квітня 2015 року №21-03-14-14/1943 в частині забезпечення приведення тарифів на оплату природного газу для опалення гуртожитків Херсонського державного університету у відповідність до постанови НКРЕ України від 13 липня 2010 року №813 та забезпечення ведення окремого приладового та бухгалтерського обліку тепла і гарячої води для мешканців гуртожитку, оскільки відповідачем не доведено правомірності такого свого рішення.

Відповідно до ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В ході розгляду справи позивач частково довів суду ті обставини, на які він посилався в обґрунтування заявлених вимог, а відповідач не надав суду належні докази на підтвердження своїх заперечень проти позову.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на суб'єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів, а також на невірному тлумаченні норм матеріального права. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Таким чином, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що позовні вимоги державного Херсонського державного університету є частково обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ч. 1 ст. 195, 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. 206, ч.5 ст. 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Державної фінансової інспекції в Херсонській області залишити без задоволення, а постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 01 липня 2015 року у справі № 821/1560/15-а - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: О.І. Шляхтицький

Суддя: О.В. Джабурія

Суддя: А.В. Крусян