Справа № 127/18867/15-а
Суддя: Ковбаса Ю. П.
Дата ухвалення: 2015-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/591/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" жовтня 2015 р. м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Ковбаси Ю.П.,

при секретарі Коровай А.А.,

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці справу за позовом ОСОБА_1 до відділення ДАІ з обслуговування адміністративної території Хмільницького району та автомобільно технічної інспекції та інспектора АП ВДАІ з обслуговування адміністративної території Хмільницького району та автомобільно технічної інспекції ОСОБА_2, про скасування постанови ПС1 №868184 від 21.07.2015 у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

11.08.2015, позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який мотивував наступним чином.

21.07.2015, інспектором АП ВДАІ з обслуговування адміністративної території Хмільницького району та автомобільно технічної інспекції ОСОБА_2, було складено протокол про адміністративне правопорушення серії АП1 № 024704, про те, що 21.07.2015, о 11 год. 27 хв. в м. Хмільник, по вул. Леніна, водій ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ 2106», р/н 78066ХМ, при повороті на вул. Пушкіна не надав перевагу в русі автомобілю марки «Газ», який рухався у зустрічному для нього напрямку, чим порушив п. 16.6 ПДР України, за що передбачена відповідальність згідно ч. 1 ст. 122 КУпАП.

В подальшому 21.07.2015, вказаним інспектором винесено постанову про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу 425 грн..

На думку позивача постанова є незаконною та такою, що підлягає скасуванню з огляду на те, що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки він здійснював рух не порушуючи ПДР України та не створюючи небезпеки під час руху, оскільки водій автомобілю марки «Газ» його пропустив так як у вказаного водія була несправність автомобіля.

Позивач в судовому засіданні підтримав вимоги позову у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявився, в той час як він був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи. На адресу суду надійшли письмові заперечення від позивача.

Згідно ст.128 КАС України, у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Суд, вислухавши учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є законними, і їх слід задовольнити, оскільки безпідставність притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення ч. 1 ст. 122 КУпАП підтверджується наданими суду доказами.

Також, суд виходить з положень ч. 2 ст. 71 КАС України в тім, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З наданих суду відповідачем заперечень, зокрема відео факту правопорушення вбачається, що автомобіль марки «ГАЗ» зупинився, з метою пропустити автомобіль позивача, хоча згідно ПДР України в даній дорожній ситуації саме позивач повинен був пропустити автомобіль марки «ГАЗ».

Разом із тим, суд вважає вищевказаний відеозапис неприйнятним, оскільки даний запис не було у встановленому законом порядку долучено до протоколу про адміністративне правопорушення. У протоколі про адміністративне правопорушення відомості про вказаний доказ відсутні. Відповідно під час винесення постанови за результатами розгляду справи інспектор не міг враховувати вказаний доказ, оскільки в справі він був відсутній.

Оскільки інших доказів вчинення правопорушення субєктом владних повноважень суду не надано, тому притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ч. 1 ст. 122 КУпАП не може бути здійснено на підставі неналежних доказів його вини.

З огляду на вищенаведене, суд, не приймає до уваги дану постанову про скоєння адміністративного правопорушення, вчиненого позивачем і вважає пояснення позивача щодо не вчинення в даному випадку правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, правдивими.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязана зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують або обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 69 КАС України відносить до доказів пояснення сторін, третіх осіб та їх представників, показання свідків, письмові і речові докази, висновки експертів.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є в справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

В судовому засіданні встановлено, що при винесенні постанови інспектором не доведено вини позивача у вчиненні правопорушення; не враховано пояснень позивача, який свою вину не визнав, які суд, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, визнає правдивими; не було притягнуто відповідачем свідків, не долучено інших відомостей необхідних для вирішення справ, передбачених ст. 268 КУпАП України.

Відповідно до ст.162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову зокрема, про визнання протиправними рішення субєкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання не чинним рішення чи окремих його положень.

Керуючись ст.ст. 159, 160, 161,163 КАС України, на підставі ст.ст.7, 8, 9, 11, 69, 70, 71, 86, 162, 171-2 КАС України, ст.ст.251, 252, 258 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до відділення ДАІ з обслуговування адміністративної території Хмільницького району та автомобільно технічної інспекції та інспектора АП ВДАІ з обслуговування адміністративної території Хмільницького району та автомобільно технічної інспекції ОСОБА_2, про скасування постанови ПС1 №868184 від 21.07.2015, у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП задовольнити повністю.

Постанову інспектора АП ВДАІ з обслуговування адміністративної території Хмільницького району та автомобільно технічної інспекції ОСОБА_2, серії ПС1 №868184 від 21.07.2015 скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити, звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя