Справа № 2-а-358/11
Суддя: Оприск З. Л.
Дата ухвалення: 2015-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-358/11
Провадження № 2-а/444/28/2015
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2015 року Жовківський районний суд Львівської області в складі:

головуючий суддя Оприск З. Л.,

секретар судового засідання Мариняк Н.В.

за участі позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача та третьої особи ОСОБА_3

представника третьої особи, яка заявляє самостійну вимогу ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жовкві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Дідилівської сільської ради, треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6, про визнання протиправним та скасування рішень сільської ради і зобовязання до вчинення дій та адміністративним позовом третьої особи, яка заявляє самостійну вимогу, ОСОБА_5 до Дідилівської сільської ради, позивач ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_6, про визнання протиправним та скасування рішень сільської ради і зобовязання до вчинення дій, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання протиправним та скасування рішень сільської ради і зобовязання до вчинення дій, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що рішенням Дідилівської сільської ради № 23 від 06.04.2008р. йому відмовлено у безоплатній передачі у власність земельної ділянки площею 0,09 га для ведення особистого селянського господарства, на підставі того, що має у приватній власності для будівництва і обслуговування житлового будинку земельну ділянку площею 0,25 га; 0,51 га для ведення особистого підсобного господарства. Вказав, що вказаним рішенням порушено його право на набуття безоплатно у приватну власність для ведення особистого селянського господарства земельної ділянки площею 0,0967 га (уточнена площа ділянки), яка передана йому у постійне користування. Зазначив, що спірна земельна ділянка розташована в межах населеного пункту і відноситься до земель комунальної власності. Зауважив, що право постійного користування ділянкою площею 0,10 га він набув на підставі рішення № 14 від 29.02.2000р. сесії Дідилівської сільської ради Про надання земельної ділянки у постійне користування. Вказав, що рішення № 14 було прийнято за правилами Земельного кодексу України 1992р., але на момент введення в дію Земельного кодексу 2001р. не було повністю виконане - він не встиг виготовити державний акт, однак право користування земельною ділянкою за позивачем збереглося. Зазначив, що крім спірної земельної ділянки, у 1997р. на підставі рішення виконкому Дідилівської сільської ради № 46 від 24.06.1997р. йому була передана безоплатно у власність земельна ділянка для ведення особистого підсобного господарства площею 0,5169 га в межах норм, визначених ст.56 ЗКУ (1992р.) Зауважив, що право власності на земельну ділянку підтверджено державним актом Серія ЛВ № 001991. Вказав, що посилання серед підстав відмови у безоплатній приватизації на наявність в нього також земельної ділянки для обслуговування житлового будинку суперечить вимогам ст.116 ЗК України і по суті є вільним трактуванням відповідачем положень Земельного кодексу України. Позивач просив визнати протиправним та скасувати рішення Дідилівської сільської ради № 23 від 06.04.2008р. про відмову мені у безоплатній передачі у власність земельної ділянки площею 0,09 га для ведення особистого селянського господарства.

В подальшому позивач уточнив свої вимоги та просив визнати протиправним та скасувати рішення Дідилівської сільської ради № 22 від 06.04.2008р. в частині скасування рішення виконавчого комітету Дідилівської сільської ради № 14 від 29.02.2000р., вилучення у позивача земельної ділянки площею 0,09га, передачі належної йому земельної ділянки в запас Дідилівської сільської ради, використання земельної ділянки площею 0.17га для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських споруд згідно генплану забудови с. Дідилів; визнати протиправним та скасувати рішення Дідилівської сільської ради № 23 від 06.04.2008р. про відмову у безоплатній передачі позивачу у власність земельної ділянки площею 0,09га для ведення особистого селянського господарства; визнати протиправним та скасувати рішення Дідилівської сільської ради № 25 від 06.04.2008р. про надання земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку ОСОБА_7; визнати протиправним та скасувати рішення Дідилівської сільської ради № 4 від 21.06.2009р. «Про скасування рішення виконавчого комітету сільської ради №14 від 29.02.2000р. та внесення змін до рішення №22 від 06.04.2008р.»; зобовязати Дідилівську сільську раду Камянка-Бузького району у визначений законом строк повторно розглянути звернення ОСОБА_1 від 17.02.2008р. про безоплатну передачу у власність земельної ділянки площею 0,0967га для ведення особистого селянського господарства по вул. Квітучій в с. Дідилів, яка перебуває у його користуванні та прийняти відповідне рішення з урахуванням обставин, встановлених судовим рішенням.

Окрім того ОСОБА_8 в інтересах третьої особи ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до Дідилівської сільської ради, позивач ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_6, про визнання протиправним та скасування рішень сільської ради і зобовязання до вчинення дій. Позовні вимоги мотивував тим, що за його заявою про приватизацію земельної ділянки розміром 0,0838 га рішенням Дідилівської сільської ради № 24 від 06.04.2008р. відмовлено у безоплатній передачі у власність земельної ділянки площею 0,08 га для ведення особистого селянського господарства (ОСГ) з тої підстави, що ОСОБА_5 має у приватній власності для будівництва і обслуговування житлового будинку земельну ділянку площею 0,25 га. Вказав, що оскільки земельна ділянка площею 0,0838 га надавалась у постійне користуванні рішенням від 29.02.2000р. № 14 виконкому Дідилівської сільської ради його дружині та довірительці ОСОБА_5, заява про приватизацію від 14.08.2008р. була подана також від її імені на розгляд сесії Дідилівської сільської ради. Зазначив, що листом від 02.12.2008р. № 348 Дідилівська сільська рада повідомила дружину, що рішення виконкому Дідилівської сільської ради від 29.02.2000р. № 14 скасоване. Зауважив, що спірна земельна ділянка розташована в межах населеного пункту і відноситься до земель комунальної власності. Вказав, що право постійного користування ділянкою площею 0,09 га ОСОБА_5 набула на підставі рішення № 14 від 29.02.2000р. виконкому Дідилівської сільської ради Про надання земельної ділянки у постійне користування. Зазначив, що рішення № 14 було прийнято за правилами Земельного кодексу України 1992р., але на момент введення в дію Земельного кодексу 2001р. довірителька не встигла виготовити державний акт, однак право користування земельною ділянкою за нею збереглося. Зауважив, що крім спірної земельної ділянки ОСОБА_5 не має ні у власності ні у користуванні інших ділянок для ведення ОСГ. Вказав, що рішення Дідилівської сільської ради № 22 від 06.04.2008р. прийнято з порушенням Земельного кодексу України та закону Про місцеве самоврядування, порушує право землекористувача та право на набуття безоплатно у приватну власність для ведення особистого селянського господарства земельної ділянки площею 0,0838 га (уточнена площа ділянки), яка передана ОСОБА_5 у постійне користування, рішення є протиправним і підлягає скасуванню. Зауважив, що вилучення земельної ділянки, яка перебуває у користуванні ОСОБА_5, з посиланням на п.1 Перехідних положень Земельного кодексу України є безпідставним, оскільки Дідилівською сільською радою в межах повноважень попереднього скликання, до введення в дію ЗК України в редакції від 25.10.2001р. жодним рішенням земельна ділянка не вилучалась. Вказав, що порядок вилучення земельних ділянок, які надані у постійне користування, встановлений ст.149 ЗК України, передбачає , що вилучення земельних ділянок провадиться за згодою землекористувачів, однак ОСОБА_5 такої згоди не давала. Зазначив, що Дідилівська сільська рада встановлений законом порядок порушила, ділянка вилучена без повідомлення про це та згоди землекористувача, з грубим порушенням принципу рівності перед законом, оскільки ділянка вилучена в інтересах іншої особи, по відношенню до ОСОБА_5 допущена дискримінація. Просив визнати протиправним та скасувати рішення Дідилівської сільської ради № 22 від 06.04.2008р. в частині скасування рішення виконавчого комітету Дідилівської сільської ради № 14 від 29.02.2000р. щодо ОСОБА_5, вилучення у неї земельної ділянки площею 0,08 га, передачі належної їй земельної ділянки в запас Дідилівської сільської ради; визнати протиправним та скасувати рішення Дідилівської сільської ради № 25 від 06.04.2008р. про надання земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку ОСОБА_7; зобовязати Дідилівську сільську раду Камянка-Бузького району на протязі одного місяця з дня набрання судовою постановою законної сили прийняти рішення про передачу ОСОБА_5 безоплатно у власність земельної ділянки площею 0,0838 га, яка знаходиться у її користуванні, для ведення особистого селянського господарства.

В подальшому третя особа ОСОБА_5 уточнила свої позовні вимоги та просила визнати протиправним та скасувати рішення Дідилівської сільської ради № 22 від 06.04.2008р. в частині скасування рішення виконавчого комітету Дідилівської сільської ради № 14 від 29.02.2000р., вилучення у ОСОБА_5 земельної ділянки площею 0,08 га, передачі належної їй земельної ділянки в запас Дідилівської сільської ради, використання земельної ділянки площею 0,17 га для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських споруд згідно генплану забудови с. Дідилів; визнати протиправним та скасувати рішення Дідилівської сільської ради № 25 від 06.04.2008р. про надання земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку ОСОБА_7; визнати протиправним та скасувати рішення Дідилівської сільської ради № 4 від 21.06.2009р. «Про скасування рішення виконавчого комітету сільської ради №14 від 29.02.2000р. та внесення змін до рішення №22 від 06.04.2008р.»; зобовязати Дідилівську сільську раду Камянка-Бузького району у визначений законом строк повторно розглянути звернення ОСОБА_5 про безоплатну передачу у власність земельної ділянки площею 0,0838 га для ведення особистого селянського господарства по вул. Квітучій в с. Дідилів, яка перебуває у її користуванні та прийняти відповідне рішення з урахуванням обставин, встановлених судовим рішенням.

Представник третьої особи на стороні відповідача подав письмове заперечення на позов, в якому просив відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 та ОСОБА_5 до Дідилівської сільської ради про визнання протиправним та скасування оспорюваних рішень Дідилівської сільської ради. Своє заперечення мотивував тим, що рішенням Виконавчого комітету Дідилівської сільської ради №14 від 29.02.2000р. виділено та надано в постійне користування для ведення особистого підсобного господарства земельні ділянки площею 0.10 га ОСОБА_1,с. Дідилів, та 0.009га - ОСОБА_5 м. Львів. Зазначив, що із вказаного вішення видно, що в ньому не зазначено місце розташування земельних ділянок і неможливо визначити де ОСОБА_1 та ОСОБА_5 були наділені вказані земельні ділянки. Вказав, що ОСОБА_1 і ОСОБА_5 отримавши Рішення Дідилівського виконкому №14 від 29.02.2000 року про надання земельної ділянки у користування без визнання конкретного місця розташування земельних ділянок, свідомо не зверталися з клопотанням за дозволом про виготовлення проекту землеустрою щодо її відведення на протязі восьми років. Наголосив, що через вісім років без розробленого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки і встановлення меж в натурі (на місцевості), 14.08.2008 року громадянка ОСОБА_5 звернулася із заявою до Дідилівської сільської ради про те, що Рішенням №14 від 29.02.2000 року Дідилівської сільської ОСОБА_9 їй надали у постійне користування земельну ділянку площею 0.09 га для ведення особистого підсобного господарства і ділянка розташована в межах с. Дідилова, та, керуючись правом на приватизацію, просила передати їй безоплатно у власність земельну ділянку, що знаходиться у її користуванні, площею 0,0838га для ведення особистого селянського господарства. Вказав, що Рішення №14 від 29.02.2000 року виконкомом Дідилівської сільської ради було прийнято, але не було виконано через неможливість встановлення безпосередньо місця розташування земельних ділянок, а ця земельна ділянка, яку вказала ОСОБА_5 не може надаватися для ведення особистого підсобного господарства, оскільки вона відповідно до п.1(б) ст.19 Земельного кодексу України належить за цільовим призначенням до земель житлової та громадської забудови, згідно з генеральним планом забудови с. Дідилів. Зауважив, що Дідилівська сільська рада цілком правомірно своїм Рішенням №23 від 06.04.2008 року відмовила у передачі у власність земельної ділянки гр. ОСОБА_5 зазначеної в її заяві. Вказав, що ОСОБА_1 і ОСОБА_5 отримали незаконне рішення Виконкому Дідилівської сільської ОСОБА_9 №14 від 29.02.2000 року, про надання земельних ділянок у користування, оскільки відповідно до ст.19 Земельного Кодексу, який діяв на той час, земельні ділянки надавалися у користування не Виконкомом ради, а виключно самою ОСОБА_9 народних депутатів і в даному випадку Виконком Дідилівської сільської ОСОБА_9 при винесенні вище вказаного рішення перевищив свої повноваження.

Окрім цього представник позивача ОСОБА_2 подала письмові пояснення, в яких вказала наступне. Рішенням виконкому Дідилівської сільської ради №14 від 29.02.2000р. у постійне користування ОСОБА_1, ОСОБА_5 надані земельні ділянки для ведення особистого підсобного господарства (сільськогосподарського призначення), дані про площі земельних ділянок внесені у по-господарський облік сільської ради, є підставою для нарахування земельного податку, який нараховується і сплачується по даний час. На дату прийняття оскарженого рішення №22 правовідносини між позивачами та відповідачем щодо користування земельними ділянками тривали 8 років, сільська рада визнавала право користування за позивачами доки не виникла необхідність надання землі під будівництво житлового будинку гр. ОСОБА_6 згідно обраного її батьком місця розташування. Вважає, що рішенням №22 від 06.04.2008р. з метою задоволення поданої ОСОБА_10 заяви про надання землі його дочці під будівництво будинку в обраному їм місці, Дідилівська сільська рада протиправно скасувала законне рішення №14 від 29.02.2000р. про надання ділянок у користування і вилучила земельні ділянки. Рішення №22 від 06.04.2008р. про скасування рішення №14 від 29.02.2000р. та вилучення земельних ділянок є безпідставним і незаконним з огляду на наступне: всупереч вимогам ст.26 п.15 ЗУ «Про місцеве самоврядування» не вказано якому закону не відповідає рішення №14, або якому рішенню органу місцевого самоврядування воно суперечить; наявність у приватній власності земельних ділянок для обслуговування житлового будинку не впливає на право набути у власність в межах норм земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, для ведення ОСГ закон дозволяє приватизувати до 2,0 га., вилучення земельних ділянок відбулось з порушенням процедури, передбаченої ст.149 ЗК України без повідомлення землекористувачів та їх згоди, з грубим порушенням принципу рівності громадян перед законом, по відношенню до позивача та третьої особи допущена дискримінація. Вказала, що земельні ділянки вилучені з єдиною метою передати їх ОСОБА_7 для задоволення заяви її батька ОСОБА_10 про надання землі дочці під будівництво житлового будинку, підставою заяви від 03.04.2008р. ОСОБА_10 вказав відсутність в нього землі, однак рішенням Дідилівської сільської ради від 21.12.2008р. йому наданий дозвіл на складання технічної документації для передачі у власність земельних ділянок в межах с. Дідилів 0,11 га для обслуговування житлового будинку та 0,17 га для ведення особистого селянського господарства. Зазначила, що ст. 149 ЗК України (2001р.) встановлено правило, за яким земельні ділянки, надані у постійне користування із земель державної та комунальної власності, можуть вилучатися для суспільних потреб за рішенням органів державної влади та органів місцевого самоврядування за згодою землекористувача, проте ОСОБА_1 та ОСОБА_5 згоди на вилучення у них земельних ділянок не надавали. З приводу прийняття відповідачем рішення №4 від21.06.2009р. здійснюється кримінальне провадження за ознаками ч.1ст.364 КК України, внесено дані в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 000001 від 06.12.2012р., скеровано для проведення досудового розслідування органу досудового розслідування Камянка-Бузького РВ ГУ МВСУ у Львівській області. Зауважила, що рішенням №4 від 21.06.2009р. відповідач намагається «узаконити» рішення №22 від 06.04.2008р. і тому наводить нові підстави скасування рішення №14 від 29.02.2000р. та внесення змін у рішення №22 , які суперечать вимогам ст.58 Конституції України. Ст.58 Конституції України встановлено, що закон зворотної сили не має. Вказала, що відповідач застосував до правовідносин, що виникли у 2000р. норми ЗК України, прийнятого 25.10.2001р., який набрав чинності 01.01.2002р. Зазначила, що відповідач безпідставно та помилково вказує на використання спірних земельних ділянок не за цільовим призначенням і стверджує, що вилучені земельні ділянки відносяться за цільовим призначенням до земель житлової та громадської забудови. ЗК України (1992р.), що діяв на момент прийняття рішення №14 від 29.02.2000р., не містив такого виду цільового призначення, як «землі житлової і громадської забудови». Крім того, використання землі не за цільовим призначенням має місце тільки в тому випадку, коли фактичне використання не відповідає використанню, вказаному у рішенні органу місцевого самоврядування. Дідилівська сільська рада рішенням №14 від 29.02.2000р. надала земельні ділянки для сільськогосподарського призначення і вони саме з таким призначенням і використовувались і з таким призначенням подані заяви про приватизацію спірних земельних ділянок в 2008р. Наголосила, що вилучення земельних ділянок у позивача та третьої особи ОСОБА_5 відбулось на підставі рішення №22 в редакції від 06.04.2008р., яке було виконане в той самий день, фактом виконання свою силу вичерпало, будь-які зміни до рішення характеру правовідносин не змінюють. Рішення №25 від 06.04.2008р. про передачу спірних земельних ділянок ОСОБА_7 прийнято на підставі рішення №22 в редакції від 06.04.2008р., рішення прийняті в один день. Рішенням №23 від 06.04.2008р. Відповідач відмовив ОСОБА_1 у приватизації земельної ділянки вказуючи підстави, що не передбачені законом: ОСОБА_1 має у приватній власності для будівництва і обслуговування будинку земельну ділянку площею 0.25 га та 0,51 га для ведення підсобного господарства. У рішення зазначено, що земельна ділянка надана за результатами розгляду заяви ОСОБА_7 Однак з протоколу сесії та доданих до нього документів видно, що сесія розглядала заяву не ОСОБА_6, а заяву її батька ОСОБА_10 про надання земельної ділянки дочці для будівництва та обслуговування житлового будинку. Вказала, що рішення прийнято з порушенням ЗК України (2001р.), оскільки: 1) відповідно до вимог ч.7 ст.118 ЗКУ в редакції, що діяла станом на 06.04.2008р., сільська рада розглядає заяву і в разі згоди на передачу земельної ділянки у власність надає дозвіл на розробку проекту її відведення; рішення про передачу земельної ділянки у власність приймається після розгляду проекту відведення у місячний строк, Відповідач передав земельну ділянку у власність без складання проекту відведення, погодженого з органами містобудування та архітектури, землевпорядними органами, санітарними службами, органами протипожежної безпеки та іншими; 2) земельна ділянка розміром 0,15 га надана із незаконно вилучених 0,17 га земель сільськогосподарського призначення без зміни цільового призначення. Квартал забудови скорегований вже після прийняття рішення №25, підставою корегування вказано «приватизація земельних ділянок». Крім того, листом №232 від 10.08.2009р. щодо входження спірних ділянок у квартал житлової забудови відповідач повідомив що сільська рада не має офіційних відомостей щодо такої інформації; 3) земельна ділянка під будівництва житлового будинку надана в межах санітарної зони діючого кладовища, без дозволу санепідемслужби, що підтверджено листом № 1109/01 від 30.07.2009р. і без дослідження цього питання самою радою; 4) земельна ділянка площею 0,15 га на момент прийняття оскарженого рішення не була сформована; 5) містобудівне обгрунтування на будівництво житлового будинку відсутнє, що порушує правила містобудування.

Позивач у судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві. Позовні вимоги ОСОБА_5 підтримав та просив задовольнити.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 підтримала повністю з підстав, викладених у позовній заяві. Позовні вимоги ОСОБА_5 підтримала та просила задовольнити.

Представник відповідача та третьої особи ОСОБА_6 - ОСОБА_3 - позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_5 не визнав повністю та просив відмовити в їх задоволенні з підстав, викладених у його запереченні.

Представник третьої особи, яка заявляє самостійну вимогу, ОСОБА_5 - ОСОБА_4 позовні вимоги ОСОБА_5 та ОСОБА_1 підтримав повністю з підстав, викладених у позовних заявах.

У судовому засіданні були досліджені письмові докази.

З копії державного акту серії ЛВ № 001991 вбачається, що ОСОБА_1 на підставі рішення виконкому Дідилівської сільської ради від 24.06.1997 року № 46 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,7675 гектарів для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і ведення особистого підсобного господарства.

З копії рішення виконавчого комітету Дідилівської сільської ради № 14 від 29.02.2000 року «Про надання земельної ділянки у постійне користування» вбачається, що вирішено виділити земельні ділянки і надати їх у постійне користування для ведення особистого підсобного господарства та видати Державні акти на право постійного користування землею слідуючим громадянам: ОСОБА_1 0,10 га житель с. Дідилів; ОСОБА_5 - 0.09га жителька м. Львова.

З копії заяви ОСОБА_5 від 14.02.2008 року до Дідилівської сільської ради вбачається, що вона просила надати їй безоплатно у власність земельну ділянку, що знаходиться у її користуванні площею 0,0838 га для ведення особистого селянського господарства.

З копії заяви ОСОБА_8 від 17.02.2008 року вбачається, що він просив передати йому безоплатно у власність земельну ділянку, яка перебуває у його користуванні розміром 0,0838 га в межах с. Дідилів по вул. Квітучій для ведення особистого селянського господарства.

З копії заяви ОСОБА_1 від 17.02.2008 року вбачається, що він просив передати йому безоплатно у власність земельну ділянку, яка перебуває у його користуванні розміром 0,0967 га в межах с. Дідилів по вул. Квітучій для ведення особистого селянського господарства.

З копії заяви ОСОБА_10 від 03.04.2008 року до Дідилівської сільської ради вбачається, що він просив надати йому ділянку під забудову житлового будинку на земельній ділянці, яка була виділена їм на постійне користування. Вказав, що там де він проживає в нього немає присадибної ділянки, а оскільки тільки цей город підлягає приватизації, він просив ухвалити рішення щодо виділення даної ділянки для будівництва житлового будинку для його дочки ОСОБА_7

З копії рішення Дідилівської сільської ради № 22 від 06.04.2008 року «Про скасування рішення виконавчого комітету сільської ради № 14 від 29.02.2000 року» вбачається, що у звязку з тим, що гр. ОСОБА_1 має у приватній власності для будівництва і обслуговування житлового будинку земельну ділянку площею 0,25 га (хоча згідно рішення виконавчого комітету №16 від 08.02.1990 року та рішення Камянка-Бузької районної ради №227 від 24.10.1991 року йому надано під будівництво земельну ділянку площею 0,12 га); 0,51 га для ведення особистого підсобного господарства, гр. ОСОБА_5 має у приватній власності для будівництва і обслуговування житлового будинку 0,25 га, керуючись п.1 Перехідних Положень Земельного Кодексу України, як вступив у дію з 01.01.2002 року рішення „Про надання в користування з/д, а також про вилучення (викуп земель) прийняті відповідними органами, але не виконані на момент введення в дію цього Кодексу, підлягають виконанню відповідно до вимог цього Кодексу, ст. 33 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні, ст. ст. 118, 121 Земельного Кодексу України сільська рада вирішила скасувати рішення виконавчого комітету Дідилівської сільської ради № 14 від 29.02.2000 р., вилучити земельні ділянки площею 0,09 га у гр. ОСОБА_1 та 0, 08 га ОСОБА_5, вилучені земельні ділянки передати до земель запасу сільської ради, земельну ділянку площею 0,17 га використати для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських споруд згідно генплану забудови с. Дідилів.

З копії рішення Дідилівської сільської ради № 23 від 06.04.2008 року «Про безоплатну передачу у власність земельної ділянки» вбачається, що клопотання ОСОБА_1 про безоплатну передачу у власність земельної ділянки площею 0.09 га не задоволено.

З копії рішення Дідилівської сільської ради № 24 від 06.04.2008 року «Про безоплатну передачу у власність земельної ділянки» вбачається, що клопотання ОСОБА_8 про безоплатну передачу у власність земельної ділянки площею 0.08 га не задоволено.

З копії рішення Дідилівської сільської ради № 25 від 06.04.2008 року «Про надання земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку» вбачається, що розглянувши заяву гр. ОСОБА_7 про виділення земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку в селі Дідилів по вул. Квітучій, вирішено надати гр. ОСОБА_7 відповідно до генплану та проекту кварталу індивідуальної житлової забудови земельну ділянку відповідно ст. 118, 121 Земельного кодексу України у власність площею 0,15 га в с. Дідилів по вул. Квітучій для будівництва індивідуального житлового будинку, господарської споруди та інших будівель за рахунок земель запасу Дідилівської сільської ради.

З копії рішення Дідилівської сільської ради № 53 від 09.11.2008 року «Про внесення змін в рішення сільської ради» вбачається, що у звязку із проведенням корегування кварталу індивідуальної житлової забудови по вул. Квітучій в с. Дідилів вирішено внести зміни в рішення сільської ради № 25 від 06.04.2008 року п.1 «площею 1500 кв.м.» читати «площею 1630 кв.м.».

З копії рішення Дідилівської сільської ради № 19 від 21.12.2008 року «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації по передачі у власність земельної ділянки гр. ОСОБА_7М.» вбачається, що розглянувши заяву гр. ОСОБА_7 вирішено надати гр. ОСОБА_7, яка зареєстрована по адресу: ІНФОРМАЦІЯ_1 дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою по передачі безоплатно у власність із земель запасу сільської ради земельної ділянки розміром 0,16 га в межах с Дідилів по вул. Квітучій, 42а для будівництва та обслуговування жилого будинку господарських будівель та споруд ( землі житлової та громадської забудови); розроблену та погоджену у встановленому порядку, технічну документацію подати на розгляд сільської ради.

З копії рішення Дідилівської сільської ради № 4 від 21.06.2009 року «Про скасування рішення виконавчого комітету сільської ради № 14 від 29.02.2000р. та внесення змін до рішення № 22 від 06.04.2008 року» вбачається, що у звязку з тим, що земельні ділянки площею 0,09 га та 0,08 га, які були передані на підставі рішення № 14 від 29.02.2000 року у постійне користування гр. ОСОБА_1, та гр. ОСОБА_5 для ведення особистого підсобного господарства, відносяться за основним цільовим призначенням до земель житлової та громадської забудови відповідно до відомостей державного кадастру та генплану забудови с. Дідилів, в порядку ст. 19 Земельного Кодексу України (далі ЗК України), то відповідно до п. «г» ст. 141 ЗК України, підставами припинення права користування земельною ділянкою є використання земельної ділянки не за цільовим призначенням сільська рада вирішила внести зміни до рішення № 22 від 06.04.2008 року, скасувати рішення виконавчого комітету Дідилівської сільської ради № 14 від 29.02.2000 року, земельні ділянки площею 0,09 га та 0,08 га передати до земель запасу сільської ради, земельну ділянку площею 0,17 га використати для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських споруд згідно генплану забудови с. Дідилів.

З копії свідоцтва про шлюб серії 1-СГ № 128088 вбачається, що ОСОБА_7 у звязку із укладенням шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_6.

У судовому засіданні також було оглянуто квитанції про сплату ОСОБА_1 податку за землю, викопіювання з генплану с. Дідилів вул. Квітуча, заяву ОСОБА_5 до Дідилівської сільської ради від 29.02.2000 року, заяву ОСОБА_1 до Дідилівської сільської ради від 29.02.2000 року.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

ОСОБА_9 до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Дідилівської сільської ради № 14 від 29.02.2000 року «Про надання земельної ділянки у постійне користування» вирішено виділити земельні ділянки і надати їх у постійне користування для ведення особистого підсобного господарства та видати Державні акти на право постійного користування землею слідуючим громадянам: ОСОБА_1 0,10 га житель с. Дідилів; ОСОБА_5 - 0.09га жителька м. Львова.

ОСОБА_9 до ст. 17 Земельного кодексу України від 18.12.1990 року (в редакції, чинній на час прийняття рішенням виконавчого комітету Дідилівської сільської ради № 14) передача земельних ділянок у колективну та приватну власність провадиться ОСОБА_9 народних депутатів, на території яких розташовані земельні ділянки.

Громадяни, заінтересовані у передачі їм у власність земельних ділянок із земель запасу, подають заяву про це до сільської, селищної, міської, а у разі відмови - до районної, міської, в адміністративному підпорядкуванні якої є район, ОСОБА_9 народних депутатів за місцем розташування земельної ділянки. У заяві зазначаються бажані розмір і місце розташування ділянки, мета її використання і склад сім'ї.

ОСОБА_9 народних депутатів розглядає заяву і у разі згоди передати земельну ділянку у власність громадянину замовляє землевпорядній організації розробку проекту її відведення. Проект відведення земельної ділянки погоджується з сільською (селищною) ОСОБА_9 народних депутатів, з районними (міськими) землевпорядним, природоохоронним і санітарним органами, органом архітектури і подається до районної (міської) ОСОБА_9 народних депутатів для прийняття рішення про передачу громадянину земельної ділянки у власність.

Передача у власність земельної ділянки, що була раніше надана громадянину, провадиться сільськими, селищними, міськими ОСОБА_9 народних депутатів за місцем розташування цієї ділянки для: ведення селянського (фермерського) господарства у розмірі згідно з статтею 52 цього Кодексу; ведення особистого підсобного господарства у розмірі згідно з статтею 56 цього Кодексу; будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), садівництва, дачного і гаражного будівництва у розмірах згідно із статтями 57 і 67 цього Кодексу.

Зазначені земельні ділянки передаються у власність на підставі заяви громадянина і матеріалів, що підтверджують її розмір (земельно-кадастрова документація, дані бюро технічної інвентаризації, правлінь товариств і кооперативів тощо).

ОСОБА_9 до ст. 19 Земельного кодексу України від 18.12.1990 року (в редакції, чинній на час прийняття рішенням виконавчого комітету Дідилівської сільської ради № 14) сільські, селищні ОСОБА_9 народних депутатів надають земельні ділянки у користування для всіх потреб із земель сіл, селищ, а також за їх межами для будівництва шкіл, лікарень, підприємств торгівлі та інших об'єктів, пов'язаних з обслуговуванням населення (сфера послуг), сільськогосподарського використання, ведення селянського (фермерського) господарства, особистого підсобного господарства, індивідуального житлового, дачного і гаражного будівництва, індивідуального і колективного садівництва, городництва, сінокосіння і випасання худоби, традиційних народних промислів.

Надання земельних ділянок здійснюється за проектами відведення цих ділянок.

Підприємство, установа, організація та громадяни, заінтересовані в одержанні земельних ділянок, звертаються з відповідним клопотанням (громадянин з заявою) до місцевої ОСОБА_9 народних депутатів, яка має право надавати земельні ділянки. Клопотання про відведення ділянок, що надаються Верховною ОСОБА_9 України, подаються до обласної, Київської, Севастопольської міської ОСОБА_9 народних депутатів.

До клопотання додаються: копія генерального плану будівництва або інші графічні матеріали, що обгрунтовують розмір намічуваної для відведення площі, титульний список або довідка про фінансування будівництва, проект рекультивації земель, інші матеріали.

У заяві громадянина про надання земельної ділянки вказуються бажані її розмір і місце розташування, мета використання.

Проект відведення земельної ділянки погоджується з власником землі або землекористувачем та подається до сільської, селищної, міської ОСОБА_9 народних депутатів, яка розглядає його у місячний строк і в межах своєї компетенції приймає рішення про надання земель.

Як вбачається із заяви ОСОБА_1 до Дідилівської сільської ради від 29.02.2000 року, він просив виділити земельну ділянку розміром 0,10 га та надати йому державний акт на право постійного користування. Однак в такій заяві не вказано її місце розташування та мета використання, що не відповідає ст. 19 Земельного кодексу України від 18.12.1990 року.

Як вбачається із рішення виконавчого комітету Дідилівської сільської ради № 14 від 29.02.2000 року «Про надання земельної ділянки у постійне користування» у ньому також не вказано адреси наданих у постійне користування ОСОБА_1 та ОСОБА_5 земельних ділянок, що суперечить ст. 19 Земельного кодексу України від 18.12.1990 року та унеможливлює дотримання порядку надання земельної ділянки у користування, який передбачений чинним на час винесення рішення № 14 законодавством.

Таким чином рішення виконавчого комітету Дідилівської сільської ради № 14 від 29.02.2000 року «Про надання земельної ділянки у постійне користування» не відповідає законодавству України, що було чинним на час винесення рішення виконавчого комітету Дідилівської сільської ради № 14 від 29.02.2000 року.

Рішенням Дідилівської сільської ради № 22 від 06.04.2008 року «Про скасування рішення виконавчого комітету сільської ради № 14 від 29.02.2000 року» у звязку з тим, що гр. ОСОБА_1 має у приватній власності для будівництва і обслуговування житлового будинку земельну ділянку площею 0,25 га (хоча згідно рішення виконавчого комітету №16 від 08.02.1990 року та рішення Камянка-Бузької районної ради №227 від 24.10.1991 року йому надано під будівництво земельну ділянку площею 0,12 га); 0,51 га для ведення особистого підсобного господарства, гр. ОСОБА_5 має у приватній власності для будівництва і обслуговування житлового будинку 0,25 га, керуючись п.1 Перехідних Положень Земельного Кодексу України, як вступив у дію з 01.01.2002 року рішення „Про надання в користування з/д, а також про вилучення (викуп земель) прийняті відповідними органами, але не виконані на момент введення в дію цього Кодексу, підлягають виконанню відповідно до вимог цього Кодексу, ст. 33 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні, ст. ст. 118, 121 Земельного Кодексу України сільська рада вирішила скасувати рішення виконавчого комітету Дідилівської сільської ради № 14 від 29.02.2000 р., вилучити земельні ділянки площею 0,09 га у гр. ОСОБА_1 та 0, 08 га ОСОБА_5, вилучені земельні ділянки передати до земель запасу сільської ради, земельну ділянку площею 0,17 га використати для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських споруд згідно генплану забудови с. Дідилів.

Рішенням Дідилівської сільської ради № 4 від 21.06.2009 року «Про скасування рішення виконавчого комітету сільської ради № 14 від 29.02.2000р. та внесення змін до рішення № 22 від 06.04.2008 року» у звязку з тим, що земельні ділянки площею 0,09 га та 0,08 га, які були передані на підставі рішення № 14 від 29.02.2000 року у постійне користування гр. ОСОБА_1, та гр. ОСОБА_5 для ведення особистого підсобного господарства, відносяться за основним цільовим призначенням до земель житлової та громадської забудови відповідно до відомостей державного кадастру та генплану забудови с. Дідилів, в порядку ст. 19 Земельного Кодексу України (далі ЗК України), то відповідно до п. «г» ст. 141 ЗК України, підставами припинення права користування земельною ділянкою є використання земельної ділянки не за цільовим призначенням сільська рада вирішила внести зміни до рішення № 22 від 06.04.2008 року, скасувати рішення виконавчого комітету Дідилівської сільської ради № 14 від 29.02.2000 року, земельні ділянки площею 0,09 га та 0,08 га передати до земель запасу сільської ради, земельну ділянку площею 0,17 га використати для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських споруд згідно генплану забудови с. Дідилів.

Згідно п. 15 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання скасування актів виконавчих органів ради, які не відповідають Конституції чи законам України, іншим актам законодавства, рішенням відповідної ради, прийнятим у межах її повноважень.

У Рішенні Конституційного Суду України від 16 квітня 2009 року N 7-рп/2009 "У справі за конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 19, статті 144 Конституції України, статті 25, частини чотирнадцятої статті 46, частин першої, десятої статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування)") (далі - Рішення) Конституційний Суд України дав тлумачення положень частини другої статті 19, статті 144 Конституції України, статті 25, частин першої, десятої статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні". Зокрема, згідно з правовою позицією Конституційного Суду України зазначені положення "стосовно права органу місцевого самоврядування скасовувати свої раніше прийняті рішення та вносити до них зміни необхідно розуміти так, що орган місцевого самоврядування має право приймати рішення, вносити до них зміни та/чи скасовувати їх на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України".

У мотивувальній частині Рішення зазначено, що "ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання".

Згідно з Конституцією України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; держава відповідає перед людиною за свою діяльність; в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (статті 3, 8, 19). Організація та діяльність органів місцевого самоврядування регулюється Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні" (розділ II). Тому ненормативні правові акти органів місцевого самоврядування правозастосовного та юрисдикційного змісту приймаються на основі Конституції і законів України, а самі ці органи як носії публічної влади є відповідальними за свою діяльність перед територіальною громадою, державою, юридичними і фізичними особами (частина перша статті 74 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні").

Враховуючи, що індивідуально-правові акти, зокрема, місцевих рад є юридичними фактами, на підставі яких у фізичних осіб та юридичних осіб приватного права виникають, змінюються або припиняються конкретні права та обов'язки, одностороннє скасування радами цих актів порушує право зазначених осіб на розгляд їх справ відповідно до встановленої Конституцією і законами України процедури. Оскільки місцеві ради при розгляді таких справ:

а) виступають "суддями" у власних справах, що суперечить загальному принципу права nemo iudex idoneus in propria causa, згідно з яким жодний орган влади не може бути суддею у власній справі (в цьому разі здійснювати юрисдикційну діяльність);

б) втручаються у виключну сферу судової влади, яка є конституційним гарантом прав людини і громадянина. У Законі України "Про звернення громадян" передбачено подання скарги у порядку підлеглості до вищого органу або посадової особи. За відсутності позасудового контролю за ненормативними актами (місцеві ради не мають над собою ієрархічної влади в силу специфіки місцевого самоврядування), судовий контроль (статті 8, 55 Конституції України) є єдиною формою вирішення спорів щодо цих актів та захисту прав і законних інтересів громадян та юридичних осіб приватного права. Отже, юрисдикційна діяльність місцевих рад стосовно власних індивідуальних правових актів є неможливою, а тому вона реалізується лише судовими органами.

Однак місцеві ради мають право здійснювати юрисдикційну діяльність щодо скарг фізичних осіб та юридичних осіб приватного права на акти лише підконтрольних їм органів місцевого самоврядування. Наприклад, місцеві ради скасовують акти їх виконавчих органів, які не відповідають Конституції чи законам України, іншим актам законодавства, рішенням відповідної ради, прийнятим у межах її повноважень (пункт 15 частини першої статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні").

За таких обставин скасовуючи рішення виконавчого комітету Дідилівської сільської ради № 14 від 29.02.2000р. Дідилівська сільська рада діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

ОСОБА_9 до ст. 22 Земельного кодексу України від 18.12.1990 року право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Приступати до використання земельної ділянки, в тому числі на умовах оренди, до встановлення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує право власності або право користування землею, забороняється.

ОСОБА_9 до ч.1 ст. 23 Земельного кодексу України від 18.12.1990 року право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними ОСОБА_9 народних депутатів.

ОСОБА_9 до п.1 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25.10.2001 року рішення про надання в користування земельних ділянок, а також про вилучення (викуп) земель, прийняті відповідними органами, але не виконані на момент введення у дію цього Кодексу, підлягають виконанню відповідно до вимог цього Кодексу.

ОСОБА_9 до ст. 125 Земельного Кодексу України (в чинній редакції) право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Суду не надано належних та допустимих доказів того, що у ОСОБА_1 та ОСОБА_5 виникло право користування наданими їм згідно рішення виконавчого комітету Дідилівської сільської ради № 14 від 29.02.2000 року земельними ділянками.

ОСОБА_9 до ст. 20 Земельного кодексу України від 25.10.2001 року віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.

ОСОБА_9 до ст. 80 Земельного кодексу України від 18.12.1990 року землями запасу визнаються всі землі, не передані у власність або не надані у постійне користування. До них належать також землі, право власності або користування якими припинено відповідно до статей 27 і 28 цього Кодексу.

ОСОБА_9 до ст. 149 Земельного кодексу України від 25.10.2001 року земельні ділянки, надані у постійне користування із земель державної та комунальної власності, можуть вилучатися для суспільних та інших потреб за рішенням органів державної влади та органів місцевого самоврядування. Вилучення земельних ділянок провадиться за згодою землекористувачів на підставі рішень Кабінету Міністрів України, ОСОБА_9 міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, сільських, селищних, міських рад відповідно до їх повноважень.

Однак, оскільки у ОСОБА_1 та ОСОБА_5 не виникало право постійного користування земельними ділянками, а також у суду відсутні відомості про те, що земельні ділянки щодо яких виник спір, знаходяться в постійному землекористуванні чи у власності інших осіб, вказані ділянки не могли вилучатися та знаходилися в запасі, Дідилівською сільською радою відповідно до ст. 20 Земельного кодексу України від 25.10.2001 року вирішено використати земельну ділянку площею 0,17 га для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських споруд згідно генплану забудови с. Дідилів.

Рішенням Дідилівської сільської ради № 25 від 06.04.2008 року «Про надання земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку», розглянувши заяву гр. ОСОБА_7 про виділення земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку в селі Дідилів по вул. Квітучій, вирішено надати гр. ОСОБА_7 відповідно до генплану та проекту кварталу індивідуальної житлової забудови земельну ділянку відповідно ст. 118, 121 Земельного кодексу України у власність площею 0,15 га в с. Дідилів по вул. Квітучій для будівництва індивідуального житлового будинку, господарської споруди та інших будівель за рахунок земель запасу Дідилівської сільської ради.

ОСОБА_9 до ст. 116 ЗК України від 25.10.2001 року (в редакції, чинній на час винесення рішення № 25 від 06.04.2008 року) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, або державних органів приватизації, або центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів, в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

ОСОБА_9 до ст. 121 ЗК України від 25.10.2001 року громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара.

За таких обставин надаючи гр. ОСОБА_7 відповідно до генплану та проекту кварталу індивідуальної житлової забудови земельну ділянку відповідно ст. 118, 121 Земельного кодексу України у власність площею 0,15 га в с. Дідилів по вул. Квітучій для будівництва індивідуального житлового будинку, господарської споруди та інших будівель за рахунок земель запасу Дідилівської сільської ради, Дідилівська сільська рада діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Рішенням Дідилівської сільської ради № 23 від 06.04.2008 року «Про безоплатну передачу у власність земельної ділянки» вбачається, що клопотання ОСОБА_1 про безоплатну передачу у власність земельної ділянки площею 0.09 га не задоволено.

ОСОБА_9 до ст. 118 ЗК України від 25.10.2001 року (в редакції, чинній на час винесення рішення № 23 від 06.04.2008 року) громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки.

З копії заяви ОСОБА_1 від 17.02.2008 року вбачається, що він просив передати йому безоплатно у власність земельну ділянку, яка перебуває у його користуванні розміром 0,0967 га в межах с. Дідилів по вул. Квітучій для ведення особистого селянського господарства (т.1 а.с. 152).

До вказаної заяви додано план вулиці, на якій знаходиться земельна ділянка, яку просив передати безоплатно у власність ОСОБА_1 (т.1 а.с. 153). Однак на вказаному плані не вказано назви вулиці, він не відповідає викопіюванню з генерального плану с. Дідилів (т.1 а.с. 139) в частині розміщення дороги між земельними ділянками, в заяві від 17.02.2008 року не зазначено номеру земельної ділянки, що в сукупності не дає змоги встановити точне місце розташування та підтвердити розмір ділянки у відповідності до ст. 118 ЗК України від 25.10.2001 року (в редакції, чинній на час винесення рішення № 23 від 06.04.2008 року).

Окрім цього, як встановлено судом, у ОСОБА_1 не виникало право постійного користування земельною ділянкою по вул. Квітучій на підставі рішення виконавчого комітету Дідилівської сільської ради № 14 від 29.02.2000 року «Про надання земельної ділянки у постійне користування».

За таких обставин приймаючи рішення ради № 23 від 06.04.2008 року «Про безоплатну передачу у власність земельної ділянки» Дідилівська сільська рада діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За таких обставин у задоволенні позовних вимог позивача - визнати протиправним та скасувати рішення Дідилівської сільської ради № 22 від 06.04.2008р. в частині скасування рішення виконавчого комітету Дідилівської сільської ради № 14 від 29.02.2000р., вилучення у позивача земельної ділянки площею 0,09 га, передачі належної йому земельної ділянки в запас Дідилівської сільської ради, використання земельної ділянки площею 0.17га для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських споруд згідно генплану забудови с. Дідилів; визнати протиправним та скасувати рішення Дідилівської сільської ради № 23 від 06.04.2008р. про відмову у безоплатній передачі позивачу у власність земельної ділянки площею 0,09га для ведення особистого селянського господарства; визнати протиправним та скасувати рішення Дідилівської сільської ради № 25 від 06.04.2008р. про надання земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку ОСОБА_7; визнати протиправним та скасувати рішення Дідилівської сільської ради № 4 від 21.06.2009р. «Про скасування рішення виконавчого комітету сільської ради №14 від 29.02.2000р. та внесення змін до рішення №22 від 06.04.2008р.» - слід відмовити.

За таких обставин у задоволенні позовних вимог третьої особи ОСОБА_5 - визнати протиправним та скасувати рішення Дідилівської сільської ради № 22 від 06.04.2008р. в частині скасування рішення виконавчого комітету Дідилівської сільської ради № 14 від 29.02.2000р., вилучення у ОСОБА_5 земельної ділянки площею 0,08га, передачі належної їй земельної ділянки в запас Дідилівської сільської ради, використання земельної ділянки площею 0,17 га для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських споруд згідно генплану забудови с. Дідилів; визнати протиправним та скасувати рішення Дідилівської сільської ради № 25 від 06.04.2008р. про надання земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку ОСОБА_7; визнати протиправним та скасувати рішення Дідилівської сільської ради № 4 від 21.06.2009р. «Про скасування рішення виконавчого комітету сільської ради №14 від 29.02.2000р. та внесення змін до рішення №22 від 06.04.2008р.» - слід відмовити.

У задоволенні позовної вимоги позивача - зобовязати Дідилівську сільську раду Камянка-Бузького району у визначений законом строк повторно розглянути звернення ОСОБА_1 від 17.02.2008р. про безоплатну передачу у власність земельної ділянки площею 0,0967га для ведення особистого селянського господарства по вул. Квітучій в с. Дідилів, яка перебуває у його користуванні та прийняти відповідне рішення з урахуванням обставин, встановлених судовим рішенням слід відмовити, оскільки ця вимога є похідною.

У задоволенні позовної вимоги третьої особи ОСОБА_5 - зобовязати Дідилівську сільську раду Камянка-Бузького району у визначений законом строк повторно розглянути звернення ОСОБА_5 про безоплатну передачу у власність земельної ділянки площею 0,0838га для ведення особистого селянського господарства по вул. Квітучій в с. Дідилів, яка перебуває у її користуванні та прийняти відповідне рішення з урахуванням обставин, встановлених судовим рішенням слід відмовити, оскільки ця вимога є похідною.

За таких обставин у задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити повністю, у задоволенні позову третьої особи ОСОБА_5 слід відмовити повністю.

Керуючись ст.ст.11,70,71,159,160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

п о с т а н о в и в :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Дідилівської сільської ради, треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6, про визнання протиправним та скасування рішень сільської ради і зобовязання до вчинення дій відмовити повністю.

У задоволенні адміністративного позову третьої особи, яка заявляє самостійну вимогу, ОСОБА_5 до Дідилівської сільської ради, позивач ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_6, про визнання протиправним та скасування рішень сільської ради і зобовязання до вчинення дій відмовити повністю.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом 10 днів з дня її проголошення. У разі прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Головуючий З. Л. Оприск