Справа № 710/3212/12 2а/306/10/13
Суддя: Старунський Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2015-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2015 року Справа № 876/8846/13

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Багрія В.М., Рибачука А.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Свалявського районного суду Закарпатської області від 11 січня 2013 року у справі за позовом управління Пенсійного фонду України в Свалявському районі Закарпатської області до ОСОБА_1 про стягнення суми переплати пенсії,

в с т а н о в и в:

УПФ України в Свалявському районі Закарпатської області 05.12.2012 року звернулося в суд з адміністративним позовом до ОСОБА_1, в якому просило стягнути суму переплати пенсії в розмірі 41233,26 (сорок одна тисяча двісті тридцять три гривні двадцять шість копійок).

Постановою Свалявського районного суду Закарпатської області від 11 січня 2013 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь управління Пенсійного фонду України в Свалявському районі переплату пенсії в розмірі 41233,26 (сорок одна тисяча двісті тридцять три гривні двадцять шість копійок).

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати і прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що судом неповно з»ясовано обставини, що мають значення для справи, недоведено обставин, що мають значення для справи, які суд вважає встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Зокрема, апелянт зазначає, що судом не застосовано ст. 62 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», яка підлягала застосуванню, тому йому безпідставно виключено з трудового стажу період роботи з 06.10.1990 р. по 26.12.1998 р. в Нафтогазодобувному управлінні «Харампурнефть» ПО «Пурнефтегаз» і достовірні дані про це містяться в трудовій книжці.

Сторони в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду були повідомлені належним чином, тому колегія суддів, у відповідності до ст.197 КАС України, вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, на основі наявних у справі доказів, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід задовольнити частково, а провадження у справі закрити, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи 27.05.2011 року ОСОБА_1 звернувся до Управління Пенсійного фонду в Свалявському районі Закарпатської області про призначення йому пенсії за віком з врахуванням його роботи на Крайньому Півночі РФ.

26.08.2011 року ОСОБА_1 була призначена пенсія за віком з врахуванням його роботи на Крайній Півночі, у відповідності до поданих заявником необхідних документів для призначення вищевказаної пенсії та трудової книжки з наявністю необхідного стажу роботи в Крайній півночі 23 роки 0 місяців 21 день (по трудовій книжці) при загальному стажі роботи 32 роки 11 місяців 17 днів.

З матеріалів справи видно, що період роботи відповідача ОСОБА_1 з 06.10.1990 року по 26.12.1998 року в Нафтогазодобувному управлінні "Харампурнефть" ПО "Пурнефтегаз" виключено із розрахунку страхового стажу роботи і стажу роботи в районах Крайньої Півночі через непідтвердженність цього факту первинними документами, (що стверджується листом від Державної установи - Виконавчої дирекції Пенсійного фонду Російської Федерації № Ип-21-2/27264 від 15.06.2012 року та протоколом відділення ПФ РФ (ТУ) по Ямало-Ненецькому автономному округу за № 679 від 06.04.2012 року).

Судом встановлено, що стаж роботи відповідача становить 11 років 6 місяців 13 днів, що не дає право громадянину ОСОБА_1 на призначення вищевказаної пенсії.

Таким чином, відповідно до розрахунку-довідки № 2327 від 25.10.2012 року - переплата пенсії за період з дати звернення, тобто з 27.05.2011 року по 31.07.2012 року складає 41233,26 (сорок одна тисяча двісті тридцять три гривні двадцять шість копійок).

Ухвалюючи рішення у даній справі суд першої інстанції виходив, зокрема, з того, що даний спір є справою адміністративної юрисдикції.

Проте з таким висновком суду погодитися не можна, виходячи з наступного.

Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження (частини 1, 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Критеріями розмежування справи адміністративної юрисдикції від справи цивільної юрисдикції є одночасно: суб'єктний склад учасників процесу та характер спірних правовідносин.

У частині 2 статті 21 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Аналіз наведеної норми дає підстави для однозначного висновку про те, що адміністративними судами можуть розглядатися вимоги про відшкодування шкоди лише за наявності таких умов: вимоги мають стосуватись шкоди, завданої лише суб'єктом владних повноважень; такі вимоги мають бути поєднанні з вимогою про визнання протиправними рішення, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Механізм утримання надміру виплачених сум пенсій встановлено статтею 50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", частина перша якої передбачає, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями та списання органами Пенсійного фонду України сум переплат пенсій та грошової допомоги, які є безнадійними до стягнення, визначає Порядок відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями та списання сум переплат пенсій, та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 21 березня 2003 року №6-4.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що правовідносини, які виникли між сторонами у справі за зверненням управління Пенсійного фонду України в Свалявському районі Закарпатської області з позовом про стягнення коштів за переплату пенсії, свідчать про їх цивільно-правовий характер, враховуючи предмет і підстави позову, що ґрунтується на цивільно-правових нормах. Управління Пенсійного фонду України в Свалявському районі Закарпатської області бере участь у такій категорії справ не на виконання передбачених законодавством владних повноважень, а з підстав, передбачених положеннями цивільного законодавства. З огляду на норми Цивільного процесуального кодексу України розгляд таких справ має відбуватися за правилами цивільного судочинства.

Вищевикладена правова позиція суду апеляційної інстанції узгоджується із судовою практикою Вищого адміністративного суду України (ухвала від 12 березня 2015 року у справі № К/9991/11668/12) та відповідає судовій практиці Верховного Суду України (постанова від 18 червня 2013 року).

Відтак, в даному випадку слід застосувати пункт 1 частини 1 статті 157 КАС України, оскільки справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до частини 1 статті 203 КАС України, постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 157, 160, 195, 197, 198, 203, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Свалявському районі Закарпатської області задовольнити частково.

Постанову Свалявського районного суду Закарпатської області від 11 січня 2013 року скасувати і провадження у справі №710/3212/12 закрити.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

На ухвалу може бути подано касаційну скаргу безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя Д.М. Старунський

Судді В.М. Багрій

А.І. Рибачук