Справа № 2а-16863/11/2670
Суддя: Шейко Т.І.
Дата ухвалення: 2011-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

м. Київ

18 листопада 2011 року № 2а-16863/11/2670

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Шейко Т.І., ознайомившись з позовною заявою

за позовом ОСОБА_1
до Державна комісія з регулювання ринків фінансових послуг України
про визнання бездіяльності протиправними та зобов"язання вчинити дії,
встановив:

Позивач звернувсь до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до відповідача, в якому просить: визнати незаконною бездіяльність Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України при не застосуванні до кредитної спілки «Тринадцята зарплатня»заходів впливу у вигляді відсторонення керівництва спілки від управління фінансовою установою та призначення тимчасової адміністрації у відповідності до Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», Положення про державну комісію з регулювання ринків фінансових послуг України, - протиправною; стягнути з казначейського рахунку державного бюджету на користь ОСОБА_1 відшкодування завданої шкоди на суму 86 137,00 грн.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви зясовує чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу.

Розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1, Окружний адміністративний суд міста Києва звертає увагу на наступне.

Частина 3 статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, вимога позивача про стягнення у відшкодування завданої шкоди суми вкладу та відсотків 86 137,00 грн. носить майновий характер, при цьому позивачем зазначено, що він звільнений від сплати державного мита відповідно до пункту 17 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до частини 2 статті 87 Кодексу адміністративного судочинства України розмір судового збору, порядок його сплати і звільнення від сплати встановлюються законом.

Закон України «Про судовий збір»від 08 липня 2011 року № 3674-VI (який набрав чинності 01 листопада 2011 року відповідно до статті 10 Прикінцеві та перехідні положення) визначає правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір»судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

З адміністративного позову немайнового характеру ставка судового збору складає 0,03 розміру мінімальної заробітної плати, тобто 28,23 грн.

З адміністративного позову майнового характеру 1% ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати

Згідно з пунктом 17 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір»від сплати державного мита звільняються позивачі - за подання позовів про відшкодування збитків, завданих внаслідок неповернення у строки, передбачені договорами або установчими документами, грошових та майнових внесків, залучених до акціонерних товариств, банків, кредитних установ, довірчих товариств та інших юридичних осіб, які залучають кошти та майно громадян.

За визначенням частини 2 статті 22 Цивільного кодексу України збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до частини 2 статті 21 Кодексу адміністративного судочинства України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю субєкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів субєктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

З аналізу наведених норм, суд приходить до висновку, що в контексті спірних правовідносин спірні суми вкладу та нарахованих на неї процентів не є збитками, які завдані неповерненням у терміни, передбачені договорами або установчими документами, грошових та майнових внесків, які були залучені до акціонерних товариств, банків, кредитних установ, довірчих товариств та інших юридичних осіб, які залучають кошти та майно громадян; в свою чергу вимоги про стягнення суми вкладу з відсотками 86 137,00 грн. є фактично вимогами про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю субєкта владних повноважень, що розглядаються адміністративним судом в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір.

За таких підстав, в межах спірних правовідносин позивач не є таким, що звільнений від сплати судового збору, тому має сплатити судовий збір щодо не майнових та майнових вимог про стягнення грошових коштів у розмірі, встановленому нормами ст. 4 Закону України «Про судовий збір»

Разом з тим, суд вважає за необхідне розяснити, що позивач не позбавлений права звернутися з позовом до Кредитної спілки «Тринадцята зарплатня»про відшкодування збитків, завданих неповерненням у терміни, передбачені договорами або установчими документами, грошових та майнових внесків, в порядку цивільного судочинства.

Також, пунктом 5 частини 1 статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі необхідності у позовній заяві зазначається, зокрема, заява про поновлення строку звернення до адміністративного суду.

Відповідно до частини 1 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексу або іншими законами.

Частиною 2 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З доданих до позовної заяви матеріалів вбачається, що звернення позивача до відповідача і відповідно відповіді на такі звернення мили місце ще у 2009 році.

Таким чином, суд звертає увагу на те, що станом на 2009 рік позивач вже знав про порушення його прав, свобод та інтересів.

Відповідно до ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Позивач звернувся з позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва 15.11.2011 року, тобто з пропуском строку, встановленого нормами ст. 99 Кодексу адміністративно судочинства.

Враховуючи наведене, та зважаючи на те, що адміністративний позов не містить заяви про поновлення строку та обґрунтованих доказів пропущення строку звернення до суду, та відповідних доказів які підтверджували б факт належної сплати судового збору, суд вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху та надати позивачу строк для усунення вищезазначених недоліків даної позовної заяви.

Відповідно до ч.1 ст.108 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст. 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків. Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно надсилається особі, що звернулася із позовною заявою.

Керуючись ст.ст. 108, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ухвалив:

Залишити позовну заяву ОСОБА_1 до Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України щодо визнання бездіяльності неправомірною та відшкодування шкоди без руху та надати позивачеві строк до 30 листопада 2011 року для усунення недоліків.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, в порядку та у строки, встановленими ст.ст. 185 187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.І. Шейко