Справа № 2а-3697/10
Суддя: Котік Т.С.
Дата ухвалення: 2011-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

іменем України

"14" квітня 2011 р. Справа № 2а-3697/10

номер рядка статистичного звіту 10.3.2

Колегія суддів Житомирського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Котік Т.С.

суддів: Жизневської А.В.

ОСОБА_1,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Коростенському районі Житомирської області на постанову Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від "03" грудня 2010 р. у справі № 2а-3697/10 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Коростенському районі Житомирської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом та в обгрунтування вимог зазначав, що він має право на отримання коштів, передбачених ст.39 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. У зв'язку з тим, що відповідач проводить виплати у меншому розмірі, просив зобов'язати відповідача стягнути кошти за період з 01.11.2006 року по 31.10.2009 року.

Постановою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 03 грудня 2010 року позов задоволено частково.

Визнано неправомірними дії ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Коростенському районі щодо виплати ОСОБА_3 в неповному обсязі коштів, передбачених ст.39 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Зобовязано ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Коростенському районі нарахувати та виплатити ОСОБА_3 кошти передбачені ст.39 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи за період з 31.07.2008 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Коростенському районі Житомирської області просить рішення суду скасувати, оскільки судом порушені норми матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянт зазначає, що фінансування витрат, повязаних з реалізацією Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи здійснюється за рахунок Державного бюджету, а кошти Пенсійного фонду не включаються до складу Державного бюджету України, а тому управління Пенсійного фонду не є належним відповідачем по справі.

Розглянувши справу та перевіривши законність і обгрунтованість постанови суду першої інстанції в межах, передбачених ст. 195 КАС України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи пенсія непрацюючим пенсіонерам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення у зоні посиленого радіоекологічного контролю, підвищується на 1 мінімальну заробітну плату.

Судом встановлено, що позивач є непрацюючим пенсіонером, перебуває на обліку в управління Пенсійного фонду в Коростенському районі Житомирської області, одержує пенсію за віком та проживає на території, яка віднесена до зони посиленого радіоекологічного контролю (а.с.4-6), а тому відповідно до ст. 39 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи має право на доплату до пенсії за проживання на території радіоактивного забруднення.

Вирішуючи вказаний спір, суд першої інстанції, з огляду на загальні засади пріоритету законів над підзаконними нормативними актами обґрунтовано визнав, що при визначенні розміру згаданої виплати застосуванню підлягає саме ст. 39 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а не постанова Кабінету Міністрів України „Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, яка істотно звужує обсяг установлених законом прав позивача.

За таких підстав правильним є висновок суду щодо неправомірності дій відповідача по виплаті доплати до пенсії в розмірах, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року № 836.

Доводи апеляційної скарги про те, що Пенсійний фонд не є належним відповідачем по справі, не може проводити виплату спірних сум, оскільки такі кошти є бюджетними, а кошти Пенсійного фонду України не включаються до складу Державного бюджету України, є необгрунтованими.

Відповідно до Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 01.03.2001 року №121/2001, Пенсійний фонд є центральним органом виконавчої влади.

За змістом п 2.1. Положення основними завданнями ОСОБА_2 є: забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання, інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством, а тому управління Пенсійного фонду України є належним відповідачем у справах щодо виплати пенсій, доплат до них.

Вказана норма узгоджується зі ст.72 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, яка відносить до джерел формування коштів Пенсійного фонду кошти державного бюджету та цільових фондів, що перераховуються до Пенсійного фонду у випадках, передбачених цим Законом. Зазначені кошти становлять бюджет Пенсійного фонду (ст.71 цього Закону).

Однак, визнавши неправомірними дії відповідача щодо неналежного нарахування і виплати грошової допомоги, а також зобов'язавши останнього провести перерахунок та виплату ОСОБА_3 коштів передбачених ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 31.07.2008 року і на майбутнє, суд першої інстанції не врахував, що захисту відповідно до норм ст. 3 КАС України підлягають лише порушені права, свободи та інтереси фізичних осіб. Спосіб захисту порушеного права, як зобовязання вчинити певні юридичні дії у майбутньому не передбачений чинним законодавством.

З урахуванням викладеного, постанова суду в названій частині підлягає скасуванню, з прийняттям нової - про відновлення порушеного права позивача на отримання доплат передбачених вищезазначеним законом в межах, визначених ст.99 КАС України, за період з 22 жовтня 2008 року по 22 жовтня 2009 року.

Керуючись ст.ст.195,196,202,207,212 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Коростенському районі Житомирської області задовольнити частково.

Постанову Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 03 грудня 2010 року скасувати в частині зобов'язання ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Коростенському районі Житомирської області нарахувати та виплатити ОСОБА_3 кошти передбачені ст.39 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи за період з 31.07.2008 року та прийняти нову постанову.

Зобовязати ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Коростенському районі нарахувати та виплатити ОСОБА_3 кошти передбачені ст.39 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи за період з 22 жовтня 2008 року по 22 жовтня 2009 року.

В іншій частині постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Т.С. Котік

судді: А.В. Жизневська

ОСОБА_1

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_3 вул.Молодіжна, 18,с.Щорсівка,Коростенський район, Житомирська область,11501

3- відповідачу ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Коростенському районі Житомирської області вул. Грушевського,16,м.Коростень,Коростенський район, Житомирська область,11500