Справа № 334/8020/15-а
Суддя: Колесник С. Г.
Дата ухвалення: 2015-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 08.10.2015
Справа № 334/8020/15-а
Провадження № 2-а/334/168/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня2015 року Ленінський районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді Колесник С.Г.

при секретарі Манюхіні О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора Дорожньо-патрульної служби взводу з ОСП №2 БДПС ДАЇ з ОСП та ЗСУМВС України м.Херсон прапорщика міліції ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м.Запоріжжя з адміністративним позовом до Інспектора Дорожньо-патрульної служби взводу з ОСП №2 БДПС ДАЇ з ОСП та ЗСУМВС України м.Херсон прапорщика міліції ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 422766 від 21.08.2015 року.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що21.08.2015 року о 11 годині 06 хв. він, керуючи автомобілем НОNDAFRVд.н. АР 7602 АЕ, рухаючись на 285 км+200 м автодороги Одеса- Мелітополь зі швидкістю, відповідно до показань спідометру, близько 108 км/год., враховуючи при русі обмеження швидкості. Зупинившись на вимогу співробітників ДАІ, до нього підійшов інспектор ДАІ ОСОБА_2 та одразу попросив пред'явити документи, не назвавши при цьому свого прізвища, та не повідомивши причину зупинки. При цьому інспектор повідомив, що рух автомобіля НОNDAFRVд.н. АР 7602 АЕ був знятий на прилад вимірювання швидкості та зафіксовано, що автомобіль рухався зі швидкістю 115 км/год, що є порушенням правил дорожнього руху. Після чого, інспектор одразу почав складати протокол, повідомивши, що у разі згоди з порушенням він випише мінімальний штраф.

Не погоджуючись з винесеною постановою, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

У судовому засіданні позивач, наполягаючи на своєму позові доводив суду, що постанова винесена з численними порушеннями норм матеріального та процесуального права, а саме: Під час складання протоколу, відповідач не роз'яснив йому ст. 63 Конституції України, не роз'яснив права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності згідно із ст..268 КпАП України, та не зробив про це відмітки згідно із ст..256 КпАП України, також це суперечить ст. 57 Конституції України. Також, інспектор відмовився внести до протоколу дружину, що перебувала з позивачем в автомобілі та могла підтвердити дії водія в якості свідка.Відповісти на питання якою є похибка при вимірюванні використаним ним приладом інспектор не зміг, а на прохання повідомити швидкість, з якою патрульний автомобіль рухався назустріч, та пред'явити картку маршруту патрулювання інспектор також відмовив.

Склавши протокол про адміністративне правопорушення, відповідач запропонував позивачу його підписати. У свою чергу, позивач зазначив, що з порушенням не згоден, він рухався з дозволеною швидкістю, що вимірювальний прилад не закріплено стаціонарно, зазначив, що до протоколу не внесено свідка ОСОБА_3

Крім того, позивач звернув увагу суду на той факт, що прилад вимірювання швидкості не було закріплено стаціонарно. Співробітник ДАІ під час вимірювання тримав вимірювальний пристрій у руці, проте такий спосіб використання приладу робить можливим рух назустріч автомобілю, швидкість якого вимірюється, внаслідок чого відносна швидкість, зафіксована приладом, збільшується. Таке використання приладу не передбачено, оскільки існують лише 2 режими використання приладів вимірювання швидкості:стаціонарний та патрульний режими, в обох випадках прилад повинен бути нерухомо закріплений.

Відповідач у судове засідання не зявився.

Суд заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно приписам ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом та інше. Орган (посадова особа), за приписами ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративні правопорушення, при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 24 Постанови "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" від 23 грудня 2005 року з подальшими змінами та доповненнями, зміст постановимає відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КпАП України. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

З протоколу про адміністративне правопорушення та оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 422766 від 21.08.2015 року вбачається, що відповідач взагалі не мав доказів на підтвердження скоєння позивачем зазначеного в них порушення. Матеріалами справи про адміністративне правопорушення не доведено факту перевищення швидкості руху позивачем. Постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 422766 від 21.08.2015 рокувзагалі не містить опис обставин, що були встановлені при розгляді справи.

До того ж, з матеріалів справи вбачається, що у постанові та у протоколі відсутні посилання на те, чи взагалі проводилася фото (або відео) фіксація, не зазначено хто саме проводив фіксацію та якими приладами, відсутні відомості про сертифікацію та повірку таких приладів.

Також, при винесенні постанови, суд звернув увагу, що під час складання протоколу, відповідач не роз'яснив позивачу ст. 63 Конституції України, не роз'яснив права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності згідно із статтею 268 КпАП України, та не зробив про це відмітки згідно із статтею 256 КпАП України. Крім того, до протоколу не внесені покази свідка, який перебував з позивачем в автомобілі та зміг би підтвердити дії водія.

Таким чином, суд вважає, що під час складання протоколу не було жодних підстав для її винесення.

Статтею 23 Кодексу України про адміністративні правопорушення надано визначення мети адміністративного стягнення: адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. Таким чином, одна з ознак адміністративного стягнення - караність діяння (дії чи бездіяльності) особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, є недоведеним.

Керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, ст. ст. 9, 222, 289, 292, 293 КпАПУкраїни, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до Інспектора Дорожньо-патрульної служби взводу з ОСП №2 БДПС ДАЇ з ОСП та ЗСУМВС України м.Херсон прапорщика міліції ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову серії ПС2 № 422766 від 21.08.2015 рокупро накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122 КпАП України в розмірі 255 гривень.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя: Колесник С. Г.