Справа № 2518/2-а-16704/11
Суддя: Шляхов В. І.
Дата ухвалення: 2012-01-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2518/2-а-20/12
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2012 року

Суддя Ріпкинського районного суду Чернігівської області Шляхов В. І., розглянувши в порядку скороченого провадження в смт. Ріпки адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Ріпкинської районної державної адміністрації Чернігівської області, про визнання дій відповідача неправомірними та стягнення коштів,

встановив:

Звернувшись до суду з означеним позовом до відповідача позивач обгрунтував вимоги тим, що він постійно проживає в населеному пункті, віднесеному до 4 зони по забрудненню у звязку з аварією на ЧАЕС та, згідно ст. 37 ОСОБА_2 України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі - Закон N 796-XII), має право на щомісячну грошову допомогу у звязку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва, в розмірі 30% мінімальної заробітної плати, виплата якої відповідачем провадиться з порушенням закону, у розмірах менших, ніж ним передбачено. У звязку з цим, позивач просив визнати дії відповідача щодо невиплати в повному обсязі вказаної допомоги неправомірними та стягнути з УПСЗН Ріпкинської РДА на його користь належні за ст. 37 ОСОБА_2 N 796-XII 1701,30 грн. недоотриманих коштів за період з 13.01.2011 р. по день винесення рішення суду і продовжувати виплати, застосувавши негайне виконання постанови.

Ухвалою судді за вимогами в межах строку звернення до суду відкрите скорочене провадження про що належним чином повідомлено відповідача.

Відповідач надав письмові заперечення та просить відмовити в позові повністю за необґрунтованістю вимог і за відсутністю з його боку протиправних дій. Обґрунтування заперечень зводиться до того, що розмір щомісячної грошової допомоги у звязку з обмеженням споживання продуктів харчування, передбаченої ч. 1 ст. 37 ОСОБА_2 N 796-XII, обрахований ним відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 22 травня 2008 року № 530, від 26.07.96 р. № 836 у сумі 1 грн. 60 коп., тому вважає, що його дії є правомірними. Також посилається на відсутність бюджетних коштів для повної реалізації програми з цільових доплат чорнобильцям, що унеможливлює стягнення з нього вказаних коштів, які є шкодою, яка у звязку з визнанням актів неконституційними, відповідно ст. 1175 ЦК України підлягає стягненню з держави, і він не є належним відповідачем по справі.

Оцінивши повідомлені позивачем та відповідачем обставини, приходжу до висновку, що достатні підстави для прийняття законної і обґрунтованої постанови в порядку скороченого провадження, виходячи з наступного.

По справі встановлено, що позивач постійно проживає на території зони посиленого радіологічного контролю, оскільки смт. Любеч Ріпкинського району Чернігівської області, яке відповідно до Додатку № 2 Постанови Кабінету Міністрів Української РСР Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофита Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофивід 23.07.1991р. № 106 віднесено до населених пунктів четвертої зони по забрудненню в звязку з аварією на Чорнобильській АЕС, жителям яких з 1 квітня 1991 року виплачується щомісячна грошова допомога у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва і особистого підсобного господарства, розмір якої відповідно ст. 37 ОСОБА_2 N 796-XII становить 30 процентів від мінімальної заробітної плати.

Постановами КМУ № 836 від 26.07.96 та № 530 від 28.05.08 усупереч ОСОБА_2 № 796-ХІІ, який визначив кратність одноразової компенсації в залежності від розміру мінімальної заробітної плати, які визначаються ОСОБА_2, встановлено конкретні розміри компенсацій і

доплат, зокрема для доплати громадянам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, виплачується щомісячна грошова допомога у звязку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства в зоні посиленого радіологічного контролю 160 тис.крб. ( 1,6 грн. за гр. реф.) у той час як розмір мінімальної заробітної плати в Україні з 01.10.2010 року становив 907 грн. та в подальшому тільки збільшувався.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України. Згідно ст.8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

ОСОБА_2 N 796-XII вказані виплати визначено в кратному розмірі від мінімальної заробітної плати в Україні. ОСОБА_2 (статті 62 та 67) Кабінету Міністрів надано право проводити лише розяснення порядку застосування цього ОСОБА_2, якими є постанови КМ №987 від 20.06.2000 року та №936 від 20.09.2005 року, та підвищувати розміри доплат, пенсій і компенсацій, передбачених цим ОСОБА_2, відповідно до зміни індексу вартості життя і зростання мінімальної заробітної плати, але не зменшення їх та встановлення їх у твердій сумі, яка не відповідає ОСОБА_2 N 796-XII.

Частиною 4 ст.9 КАС України визначено, що у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу. За обставин, коли постанова КМ України суперечить ОСОБА_2 N 796-XII, обмежуючи права громадян, визначені останнім, застосування зазначеної постанови неможливе.

Згідно Порядку використання коштів Фонду для здійснення заходів щодо ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та соціального захисту населення, затвердженого постановою КМ України від 20.06.2000 р. № 987 та Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, пов'язаних із соціальним захистом громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою КМ України від 20.09.2005 р. №936, розпорядниками коштів за ст. 37 ОСОБА_2 нижчого рівня визначено управління праці та соціального захисту населення, тобто управління праці та соціального захисту населення Ріпкинської райдержадміністрації, тому відповідачем за виплатами, передбаченими ст. 37 ОСОБА_2 N 796-XII, і є управління праці та соціального захисту населення РДА. Зважаючи що розмір нарахованих відповідачем доплат не відповідає кратному розміру визначеному ОСОБА_2 N 796-XII, то вимога про їх нарахування і виплату за період відносно якого відкрите провадження в розмірах визначених ОСОБА_2 N 796-XII, підлягає задоволенню. За ч. 1 ст. 6 КАС України особа має право звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. Будь-яких доказів порушення прав, свобод або інтересів позивача в подальшому суду не надано, через що позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Виходячи з положень статтей 11, 21, 105, 162 КАС України суд (суддя) може визнати дії відповідача законними чи незаконними та в разі незаконності його дій зобовязати провести нарахування /перерахування та виплату належних сум відповідно до закону, а не стягувати конкретні суми щомісячної грошової допомоги у звязку з обмеженням споживання продуктів харчування. Оскільки позивач просив про захист його права шляхом стягнення недоотриманих коштів, належить з метою повного захисту прав позивача вийти за межі вимог і захистити права позивача шляхом зобовязання відповідача вчинити певні дії за період відносно якого відкрите провадження, та у звязку з цим позовні вимоги задовольнити частково.

Відповідно ст. 256 КАС України постанову належить звернути в негайне виконання в межах суми стягнення за один місяць, оскільки заява позивача про зміну встановленого законодавством порядку виконання судового рішення є безпідставним. Судові витрати відсутні.

На підставі ст. 37 ОСОБА_2 України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, Рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. N 10-рп/2008, керуючись статтями 11, 49, 51, 158 - 163, 1832 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

постановив:

Позов задовольнити частково.

Визнати дії управління праці та соціального захисту населення Ріпкинської районної

державної адміністрації з виплати позивачеві щомісячної грошової допомоги у звязку з

обмеженням споживання продуктів харчування, передбаченої ч. 1 ст. 37 ОСОБА_2 України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи не у розмірі 30% мінімальної заробітної плати неправомірними.

Зобовязати управління праці та соціального захисту населення Ріпкинської райдержадміністрації нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячну грошову допомоги у звязку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства відповідно до вимог ст. 37 ОСОБА_2 України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофив розмірі 30% від мінімальної заробітної плати, встановленої відповідно до ОСОБА_2 України Про Державний бюджет Українина відповідний рік, за період з 15 січня 2011 року по 04 січня 2012 року, з урахуванням раніше здійснених виплат.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Управлінню праці та соціального захисту населення Ріпкинської районної державної адміністрації Чернігівської області постанову, в межах суми стягнення за один місяць належить виконати негайно, судові витрати відсутні.

Постанова набирає законної сили та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду у порядок і строки, передбачені статтями 186, 254 КАС України.