Справа № 815/5879/15
Суддя: Стефанов С. О.
Дата ухвалення: 2015-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/5879/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2015 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Стефанова С.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до держаної державної податкової інспекції в Овідіопольському районі Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними дій щодо формування та виставлення податкової вимоги № 1084-25 від 19.11.2014 року,-

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (надалі за текстом - позивач) звернулася до суду з позовом до державної податкової інспекції в Овідіопольському районі Головного управління ДФС в Одеській області (надалі за текстом - відповідач або ДПІ в Овідіопольському районі ГУ ДФС в Одеській області), в якому з урахуванням поданого уточненого адміністративного позову, просила суд визнати протиправними дії відповідача щодо формування та виставлення їй податкової вимоги № 1084-21 від 19.11.2014 року та скасувати вказану вимогу як незаконну.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що відповідач 28.05.2014 року сформував та виставив позивачу податкову вимогу № 399-25, за якою вимагав сплатити податковий борг у сумі 24 985,40 грн. Не погоджуючись с діями відповідача щодо формування та виставлення їй вищезазначеної податкової вимоги, позивач оскаржила їх в адміністративному порядку. За результатом цього адміністративного оскарження, рішенням ДФС України № 1514/9/99-99-25-05-14 від 12.09.2014 року скарга позивача була задоволена у повному обсязі та вказана податкова вимога скасована. Втім, 19.11.2014 року відповідач вдруге сформував відносно позивача податкову вимогу № 1084-25 вже на суму 47550,80 грн., до якої також включено і суму раніше скасованого податкового боргу у розмірі 24985,40 грн. Позивач не погоджується з прийнятою відповідачем вимогою, вважає її такою, що сформована та виставлена позивачу з порушеннями вимог чинного законодавства України, оскільки вимога відповідача про сплату 24 985,40 грн. вважається скасованою і відкликаною з дня винесення відповідного рішення ДФС України № 1514/9/99-99-25-05-14 від 12.09.2014 року, та не може бути предявлена вдруге - оскільки право податкового органу повторно виставляти раніше скасовані податкові вимоги законом не передбачено. За таких обставин, позивач вважає, що дії відповідача щодо формування відносно неї оскаржуваної податкової вимоги № 1084-25 на суму 47550,80 грн. є незаконними та протиправними.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позові.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив суд в задоволенні позову відмовити, письмових заперечень на позов не подав.

У судове засідання призначене на 09.10.2015 року представник позивача не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача та його представника.

У судове засідання призначене на 09.10.2015 року представник відповідача зявився, подав заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 122 КАС України розгляд справи продовжено у порядку письмового провадження.

Вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

ДПІ в Овідіопольському районі ГУ Міндоходів в Одеській області 28.05.2014 року було сформовано та виставлено ФОП ОСОБА_1 податкову вимогу № 399-25 від 28.05.2014 року, за якою ДПІ вимагала відповідача сплатити податковий борг у сумі 24 985,40 грн. (а.с. 8).

Не погоджуючись с діями відповідача щодо формування та виставлення їй вищезазначеної податкової вимоги, позивач оскаржила їх в адміністративному порядку.

За результатом розгляду повторної скарги ФОП ОСОБА_1 від 29.08.2014 року, ДФС України прийнято рішення № 1514/9/99-99-25-05-14 від 12.09.2014 року, яким позивача повідомлено про те, що її скарга (вх. № 477/С/С від 29.07.2014 року ГУ Міндоходів в Одеській області) вважається повністю задоволеною на користь платника податків з дня наступного за останнім днем зазначених строків (п. 56.9 ст. 56 ПК України), у зв'язку з тим, що рішення ГУ Міндоходів в Одеській області про результати розгляду скарги від 15.08.2014 року № 731/Р/15-32-25-01-08, яким вищезазначену податкову вимогу залишено без змін, а скаргу - без задоволення, згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення надіслано платнику податків 19.08.2014 року, тобто з порушенням вимог п. 56.9 ст. 56 ПК України (не було надіслано платнику податків до закінчення 20-денного строку). З огляду на зазначене, ДФС України проінформувала позивача про відсутність предмета адміністративного оскарження (а.с. 9-10).

19.11.2014 року ДПІ в Овідіопольському районі ГУ Міндоходів в Одеській області сформовано та виставлено ФОП ОСОБА_1 податкову вимогу № 1084-25 на суму 47550,80 грн., до якої також включено і суму боргу у розмірі 24 985,40 грн. на яку позивачу було надіслано попередню податкову вимогу 399-25 від 28.05.2014 року (а.с. 7).

Не погоджуючись з прийнятою відповідачем вимогою № 1084-25 від 19.11.2014 року та вважаючи дії відповідача щодо формування даної податкової вимоги протиправними, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів, а також достатність та взаємний зв'язок у їх сукупності, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України.

Судом встановлено, що співробітниками ДПА в Одеській області було здійснено перевірку дотримання суб'єктом господарювання - ФОП ОСОБА_1 порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій, за результатами якої складено акт за №3081/15/21/23/НОМЕР_1, яким встановлено не проведення розрахункових операцій через РРО, реалізацію алкогольних напоїв та тютюнових виробів без наявності відповідних ліцензій та відсутність на момент перевірки торгового патенту, а також виявлено реалізацію не облікованого товару.

На підставі зазначеного акту відповідачем були прийняті рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 05.08.2010 року № на суму 31985,40 грн., № - на суму 5,35 грн. та № на суму 225565,40 грн.

18.10.2010 ФОП ОСОБА_2 самостійно сплатила 7000 грн., проте в подальшому, у травні 2012 року оскаржила податкові повідомлення-рішення № та № до Одеського окружного адміністративного суду. Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 26.09.2012 року по справі № 1570/3292/2012, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 10.04.2014 року, в задоволенні адміністративного позову фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до державної податкової інспекції у Овідіопольському районі Одеської області Державної податкової служби про визнання протиправними та скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 05.08.2010 року № НОМЕР_2 та рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 07.10.2010 року № НОМЕР_3 - відмовлено повністю. Суди обох інстанцій дійшли висновку про правомірність вищезазначених рішень про застосування штрафних (фінансових) санкцій.

Відповідно до п.56.18 ст.56 Податкового кодексу України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу податкове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі за текстом - КАС України), постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанови Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні - через пять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі.

Відповідно до статті 215 КАС України протягом 10 днів після відкриття касаційного провадження суддя-доповідач вирішує питання про зупинення виконання судових рішень, що оскаржуються. Однак такого рішення щодо оскарженої ухвали Одеського апеляційного адміністративного суду від 10.04.2014 року прийнято не було.

Таким чином, ухвала Одеського апеляційного адміністративного суду від 10.04.2014 року по справі 1570/3292/2012 за скаргою фізичної особи-підприємця набрала законної сили з моменту проголошення.

Відтак, податкові зобов'язання, оскаржувані платником, після набрання законної сили зазначеною постановою вважаються узгодженими.

Згідно з п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Як вбачається з картки особового рахунку позивача зі штрафних санкцій за порушення законодавства про патентування, за порушення норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг (код бюджетної класифікації 21080900), 27.05.2014 року було здійснено поновлення штрафної санкції згідно з ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 10.04.2014 року по справі №1570/3292/2012 відповідно до рішення про застосування фінансових санкцій № в сумі 31985,40 грн.

За наявності переплати в сумі 7000,00 грн. та відсутності надходження коштів на бюджетний рахунок органа державної казначейської служби та зарахування їх у дохідну частину бюджету, станом на 28.05.2014 року у позивача утворився податковий борг у сумі 24985,40 гривень.

У разі, коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган доходів і зборів надсилає (вручає) йому податкову вимогу відповідно до статті 59 Податкового кодексу України.

Відповідно до порядку направлення органами доходів і зборів податкових вимог платникам податків, податкова вимога надсилається (вручається) не раніше першого робочого дня після закінчення встановленого Кодексом граничного строку сплати суми грошового зобов'язання, тому 28.05.2014 року співробітниками ДПІ в Овдіопольському районі ГУ Міндоходів в Одеській області було в автоматичному режимі сформовано та надіслано позивачу податкову вимогу №399-25 на суму податкового боргу 24985,40 грн.

Як встановлено судом, зазначена вимога була оскаржена в адміністративному порядку до ГУ Міндоходів в Одеській області, яке своїм рішенням від 15.08.2014 року №731/Р/15-32-25-01 08 у задоволенні скарги позивача відмовило.

Відповідно до пунктів 56.8 та 56.9 статті 56 Податкового кодексу України контролюючий орган, який розглядає скаргу платника податків, зобов'язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його протягом 20 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника податків поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку. Якщо вмотивоване рішення за скаргою платника податків не надсилається платнику податків протягом 20-денного строку або протягом строку, продовженого за рішенням керівника (його заступника або іншої уповноваженої посадової особи), така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника податків з дня, наступного за останнім днем зазначених строків.

Як встановлено судом, згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (№236) зазначене рішення ГУ Міндоходів в Одеській області надіслано платнику податків 19.08.2014 року, тобто з порушенням вимог пункту 56.8 статті 56 Податкового кодексу України. А тому, відповідно до пункту 56.9 статті 56 Податкового кодексу України скарга ФОП ОСОБА_2 на податкову вимогу ДПІ в Овідіопольському районі ГУ Міндоходів в Одеській області вважається повністю задоволеною на користь платника податків з дня, наступного за останнім днем зазначених строків, про що ДФС України зазначила в своєму рішенні від 12.09.2014 року №1514/Р/99-99-25-05-14.

Разом з тим, суд зазначає, що скасування податкової вимоги з зазначених причин не призводить до скасування податкових зобов'язань та не звільняє платника податків від обов'язку погашення податкового боргу, а контролюючий орган - від виконання своїх функцій.

Відповідно до підпункту 21-1.1.2 пункту 21-1.1 статті 21-1 Податкового кодексу України посадові особи контролюючих органів зобов'язані забезпечувати сумлінне виконання покладених на контролюючі органи функцій, однією з яких відповідно до підпункту 19-1.1.22 пункту 19-1. 1 статті 19-1 Податкового кодексу України є здійснення погашення податкового боргу, стягнення своєчасно ненарахованих та/або несплачених сум єдиного внеску та інших платежів.

Таким чином, після скасування податкової вимоги №399-25 від 28.05.2014 року, враховуючи наявність податкового боргу у позивача, ДПІ в Овідіопольському районі ГУ Міндоходів в Одеській області була зобов'язана вжити заходів, направлених на його погашення, першим з яких є формування та направлення податкової вимоги.

Судом встановлено, що станом на дату формування оскаржуваної вимоги, а саме 19.11.2014 року, в інтегрованій картці платника податків зі штрафних санкцій за порушення законодавства про патентування, за порушення норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг (код бюджетної класифікації 21080900) рахувався податковий борг у сумі 24985,40 грн.

При цьому судом встановлено, що після набрання законної сили ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 10.04.2014 року по справі 1570/3292/2012 одночасно статус узгоджених набрали податкові зобов'язання, визначені в рішеннях про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 05.08.2010 року № на суму 31985,40 грн. та № на суму 22565,40 гривень. Разом з тим з технічних причин в інтегрованій картці платника податків задміністративних штрафів та санкцій (код бюджетної класифікації 21081103) не було здійснено нарахування в сумі 22656,40 грн., проте зважаючи на те, що відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків y встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання, це податкове зобов'язання також набуло статусу податкового боргу в той же строк.

За наведених обставин, при формуванні податкової вимоги 19.11.2014 року відповідачем до неї були включені обидві суми.

Зважаючи на те, що відповідачем, після формування податкової вимоги боржнику помилково було направлено її корінець, з метою виправлення помилки 18.12.2014 року була направлена сама вимога від 19.11.2014 року №1084-25.

Відповідно до пункту 58.3 статті 58 Податкового Кодексу України податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її законному представникові або надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого її місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг. У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкові вимоги, через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкову вимогу, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкова вимога вважається врученою платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Судом встановлено, що податкова вимога була направлена фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 18.12.2014 року поштовим відправленням з повідомленням про вручення №433 та була повернута до ДПІ з причини закінчення терміну зберігання, при цьому на поштовому штемпелі у довідці про причини повернення поштового відправлення зазначена дата 21.01.2015 року. Таким чином вимога вважається врученою позивачу 21.01.2015 року.

Частиною 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, обов'язок доведення обставин, які стали підставою для прийняття спірної вимоги покладено на контролюючий орган.

Відповідач повністю довів суду правомірність прийнятої ним вимоги.

Згідно ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Таким чином, на підставі ст. 10 КАС України, згідно якої, усі учасники адміністративного процесу є рівними та ст. 11 КАС України, згідно якої розгляд і вирішення справ у адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними доказів, зясувавши обставини у справі; перевіривши всі доводи і заперечення сторін та надавши правову оцінку всім наданим сторонами на час розгляду справи доказам, суд дійшов висновку, що відповідач діяв у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому позовні вимоги фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Також суд вважає за необхідне, відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», стягнути з позивача решту суми судового збору пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.

Керуючись ст.ст.158-163 КАС України суд,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до держаної державної податкової інспекції в Овідіопольському районі Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними дій щодо формування та виставлення податкової вимоги № 1084-25 від 19.11.2014 року - відмовити.

Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Державного бюджету України судовий збір в розмірі 4 384,80 гривень (чотири тисячі триста вісімдесят чотири грн. 80 коп.).

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги. Якщо апеляційну скаргу не буде подано в строк, встановлений ст. 186 КАС України, постанова суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського окружного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя С.О. Cтефанов