Справа № 817/2683/15
Суддя: Гломб Ю.О.
Дата ухвалення: 2015-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/2683/15

06 жовтня 2015 року м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Гломба Ю.О., за участю секретаря судового засідання Маринич В.М., сторін та інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник не прибув,

відповідача: не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Державної податкової інспекції у м.Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області
догромадянина ОСОБА_1
про стягнення податкового боргу,
ВСТАНОВИВ :

Державна податкова інспекція у м.Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області (далі - ДПІ у м.Рівному) звернулася з адміністративним позовом до громадянина ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1В.) про стягнення податкового боргу з податку на доходи фізичних осіб в сумі 9324,00грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що станом на 11.08.2015 за ОСОБА_1 перед бюджетом рахується податковий борг з податку на доходи фізичних осіб в сумі 9324,00грн. Вказаний борг у добровільному порядку відповідачем не сплачений.

У судове засідання позивач не прибув, адміністративний позов містить клопотання про розгляд справи за відсутності представника.

Відповідач заперечень суду не надав, у судове засідання не прибув, про причини неприбуття суд не повідомив, про дату, час і місце судового розгляду повідомлений з урахуванням вимог ст.ст.33, 35 КАС України належним чином.

Судом не визнавалася обов'язковою участь сторін у судовому засіданні. За таких обставин, відповідно до ч.4 ст.128 КАС України, суд вважає за можливе вирішити спір без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів.

Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч.6 ст.12 КАС України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не забезпечується.

Повно і всебічно зясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю з огляду на наступне.

Судом встановлено, що станом на 11.08.2015 за ОСОБА_1 рахується податковий борг з податку на доходи фізичних осіб в сумі 9324,00грн., який виник на підставі самостійно поданої податкової декларації про майновий стан і доходи від 17.02.2014 та рішення про розстрочення (відстрочення) грошових зобов'язань від 31.07.2014 №122.

Оскільки відповідачем було порушено умови погашення податкового боргу, ДПІ у м.Рівному винесене рішення від 01.10.2014 №27 про скасування розстрочення грошових зобов'язань.

Крім того, за користування відповідачем розстроченням грошового зобов'язання позивачем на суму податкового боргу було нараховано проценти.

З метою погашення податкового боргу ДПІ у м.Рівному для ОСОБА_1 було сформовано та надіслано податкову вимогу форми "Ф" від 12.09.2014 №3643-25 на суму 1864,80грн.

Вказана податкова вимога вважається врученою відповідачу в силу вимог п.58.3 ст.58 Податкового кодексу України, у встановленому законом порядку ним не оскаржувалася.

Ці обставини підтверджені дослідженими у судовому засіданні доказами: розрахунком суми податкового боргу від 11.08.2015 №17339/17-16-23-10 (а.с.3), витягом з картки особового рахунку платника (а.с.4), корінцем податкової вимоги форми "Ф" від 12.09.2014 №3643-25 та фіскальним чеком (а.с.5), податковою декларацією про майновий стан і доходи від 17.02.2014 (а.а.с.6-7), рішенням про розстрочення (відстрочення) грошових зобов'язань від 31.07.2014 №122 (а.с.19), рішення про скасування розстрочення грошових зобов'язань від 01.10.2014 №27 (а.с.20).

Стаття 67 Конституції України передбачає обов'язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Статтею 9 Податкового кодексу України та пунктом 1 частини 1 статті 64 Бюджетного кодексу України визначено, що податок на доходи фізичних осіб належить до загальнодержавних податків і зборів, який справляється на всій території України та закріплюється за бюджетами місцевого самоврядування.

Відповідно до п.16.1.4. ст.16 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.

Стаття 19-1 Податкового кодексу України визначає функції органів доходів і зборів, до яких зокрема відноситься здійснення контролю за додержанням податкового законодавства, своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування і сплати податків та зборів, своєчасністю подання податкової звітності, здійснення контролю за погашенням податкового боргу з податків та зборів платників податків, у тому числі тих, майно яких перебуває у податковій заставі, організовує роботу та здійснює контроль за застосуванням арешту майна платника податків, що має податковий борг, та/або зупинення видаткових операцій на його рахунках у банку, здійснює інші функції, визначені цим Кодексом та законами України.

Згідно з п.54.1 ст.54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом.

Відповідно до п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з п.56.11 ст.56 Податкового кодексу України, податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків, не підлягає оскарженню.

Пунктом 100.1 статті 100 Податкового кодексу України визначено, що розстроченням, відстроченням грошових зобов'язань або податкового боргу є перенесення строків сплати платником податків його грошових зобов'язань або податкового боргу під проценти, розмір яких дорівнює розміру пені, визначеному пунктом 129.4 статті 129 цього Кодексу.

Платник податків, який звертається до контролюючого органу із заявою про розстрочення, відстрочення грошових зобов'язань, вважається таким, що узгодив суму такого грошового зобов'язання (п.100.2 ст.100 Податкового кодексу України).

Відповідно до п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Пунктом 41.1 статті 41 Податкового кодексу України визначено, що контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів та митних платежів, які справляються до бюджетів та державних цільових фондів.

За наведених обставин, позовні вимоги підтверджені належними та допустимими доказами і підлягають до задоволення повністю.

Підстави для застосування ст.94 КАС України у суду відсутні.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний №) до місцевого бюджету м.Рівне податковий борг з податку на доходи фізичних осіб в сумі 9324,00грн. (дев`ять тисяч триста двадцять чотири гривні).

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Гломб Ю.О.