Справа № 826/14611/14
Суддя: Бабенко К.А
Дата ухвалення: 2015-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Бабенко К.А
ПОСТАНОВА

Іменем України

01 жовтня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Бабенка К.А., суддів: Степанюка А.Г., Шурка О.І., розглянувши апеляційну скаргу Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області на Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 березня 2015 року у справі за адміністративним позовом Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області до Головного управління Держземагенства у Київській області, за участю Третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні Позивача - Колективного сільськогосподарського підприємства імені Ватутіна та на стороні Відповідача - ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, про визнання протиправними та скасування Наказів,-

В С Т А Н О В И В:

У зв'язку з неприбуттям жодного з представників осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, відповідно до п. 2 частини першої ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 березня 2015 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, Позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить судове рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове судове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, Постанову суду першої інстанції скасувати, ухвалити нову Постанову, якою адміністративний позов задовольнити повністю з наступних підстав.

Рішенням Позивача «Про затвердження генерального плану села Нові Петрівці» від 02 квітня 2013 року, копія якого наявна в матеріалах справи (а.с.27), затверджено містобудівну документацію «Генеральний план села Нові Петрівці Вишгородського району Київської області» розроблений ДП «УкрНДПІцивільбуд» м. Києва з розрахунковим періодом до 2030 року; вирішено вважати таким, що втратив чинність Генеральний план села Нові Петрівці Вишгородського району Київської області, розроблений у 1983 році Держбудом УРСР «УкрНДПІцивільсільбуд» м. Києва.

Проте, Наказами Відповідача «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність»:

від 12 серпня 2013 року: НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_6, НОМЕР_7, НОМЕР_8, НОМЕР_9, НОМЕР_10, НОМЕР_11, НОМЕР_12, НОМЕР_13, НОМЕР_14, НОМЕР_15, НОМЕР_16,

від 14 серпня 2013 року: НОМЕР_17, НОМЕР_18, НОМЕР_19, НОМЕР_20, НОМЕР_21, НОМЕР_22, НОМЕР_23, НОМЕР_24, копії яких також наявні в матеріалах справи (а.с.174-196), Третім особам затверджено відповідні проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства на території Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області; надано у власність земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, із земель сільськогосподарського призначення державної власності; наказано приступити до використання земельних ділянок після встановлення їх меж в натурі (на місцевості) та здійснення державної реєстрації права приватної власності у Державному реєстрі речових прав.

У той же час, Рішенням Вишгородської районної ради Київської області «Про встановлення (зміну) меж села Нові Петрівці Вишгородського району Київської області» від 22 серпня 2013 року №384-29-VI, копія якого наявна в матеріалах справи (а.с.31), змінено межі села Нові Петрівці Вишгородського району Київської області, включивши в межі села Нові Петрівці земельні ділянки площею 1166,4591 га та затверджено територію села Нові Петрівці загальною площею 2105,5447 га; встановлено межі села Нові Петрівці Вишгородського району Київської області згідно з проектом із землеустрою щодо встановлення (зміни) межі адміністративно-територіальної одиниці села Нові Петрівці Вишгородського району Київської області; зобов'язано Новопетрівську сільську раду Вишгородського району Київської області замовити розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (зміни) меж села Нові Петрівці Вишгородського району Київської області на місцевості відповідно до вимог законодавства.

А Рішенням Позивача «Про оформлення права комунального власності на земельні ділянки, що ввійшли в межі села Нові Петрівці» від 04 серпня 2014 року №800-34-VI, копія якого також наявна в матеріалах справи (а.с.18), з метою забезпечення жителів села - учасників Антитерористичної операції на Сході нашої держави земельними ділянками та на виконання рішень Новопетрівської сільської ради «Про затвердження Генерального плану села Нові Петрівці» №482-21-6 від 2 квітня 2013 року, Вишгородської районної ради «Про встановлення (зміну) меж села Нові Петрівці Вишгородського району Київської області» №384-29-VI від 22 серпня 2013 року, відповідно до ст. 83, 173 Земельного кодексу України та керуючись ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», вирішено з метою встановлення можливості виділення та кількості доступних для виділення земельних ділянок, провести внутрішню інвентаризацію земельних ділянок, включених в межі села Нові Петрівці Вишгородського району Київської області; у випадку виявлення передачі земельних ділянок державної власності у приватну власність або в користування з порушенням норм земельного та містобудівного законодавства вжити заходів щодо оскарження рішень органів державної виконавчої влади на підставі яких вони вибули з власності (користування) держави, та скасувати державну реєстрацію цих земельних ділянок; здійснити оформлення права комунальної власності за територіальною громадою села Нові Петрівці Вишгородського району Київської області на земельні ділянки державної власності, включені в межі села Нові Петрівці.

Як зазначає в адміністративному позові та апеляційній скарзі Позивач, земельні ділянки щодо яких оскарженими ним Наказами Відповідача Третім особам затверджено відповідні проекти землеустрою та які ним надано у власність є частиною земельної ділянки, що належить Третій особі - Колективному сільськогосподарському підприємству імені Ватутіна на праві постійного користування, що не спростовано Відповідачем.

А як вбачається з Державного акта на право постійного користування землею Серії ІІ-КВ №000380, виданого 19 серпня 1998 року (надалі - Державний акт), копія якого також наявна в матеріалах справи (а.с.23-24), відповідно до Рішення №22 Новопетрівської сільської ради народних депутатів від 12.06.1998 року, радгоспу ім. Ватутіна надано у постійне користування 878,8 га землі в межах згідно з планом землекористування для сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до частини першої ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

А як зазначено в Рішенні Господарського суду Київської області від 26 березня 2013 року у справі №17/013-10/19/8 за позовом Прокурора Вишгородського району Київської області до Вишгородської районної державної адміністрації Київської області, за участю Третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні Відповідача: Приватного підприємства «ФІРМА «КАРІНА», Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛГА-ТРЕЙДІНГ», Товариства з обмеженою відповідальністю «Атлас Ворд Білдінг Системс Україна», ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, Товариства з обмеженою відповідальністю «Арма Факторинг», Приватного підприємства «Єліма», Колективного сільськогосподарського підприємства ім. Ватутіна, ОСОБА_33 про визнання протиправними та скасування розпоряджень, копія якого наявна в матеріалах справи (а.с.100-118), судом встановлено, що згідно п.п. 1, 3 статуту Державного сільськогосподарського підприємства імені Ватутіна у редакції, зареєстрованій 30.09.1996 року за №142, Державне сільськогосподарське підприємство імені Ватутіна засноване на державній власності, підпорядковане Державному комітету України з питань садівництва, виноградарства та виноробної промисловості і входить до складу об'єднання «Київсадвинпром» на добровільних засадах. Найменування підприємства - Державне сільськогосподарське підприємство імені Ватутіна, являється правонаступником всіх прав та обов'язків радгоспу імені Ватутіна. Відповідно до п.п. 1.1., 1.2. статуту колективного сільськогосподарського підприємства імені Ватутіна у редакції, зареєстрованій 13.09.2001 року, колективне сільськогосподарське підприємство імені Ватутіна, с. Нові Петрівці, створено в результаті приватизації трудовим колективом майна Державного сільськогосподарського підприємства імені Ватутіна, с. Нові Петрівці, на підставі Закону України «Про особливості приватизації майна в агропромисловому комплексі». Колективне сільськогосподарське підприємство імені Ватутіна є правонаступником всіх прав і обов'язків Державного сільськогосподарського підприємства імені Ватутіна. Згідно ч. 5 ст. 59 Господарського кодексу України, у разі перетворення одного суб'єкта господарювання в інший до новоутвореного суб'єкта господарювання переходять усі майнові права і обов'язки попереднього суб'єкта господарювання.

Відповідно до частин першої та другої ст. 116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною першою статті 128 цього Кодексу; набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Згідно з частиною п'ятою ст. 116 Земельного кодексу України, земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Відповідно до частини шостої ст. 118 Земельного кодексу України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно з частиною четвертою ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року №1952-IV, права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Відповідно до ст. 141 Земельного кодексу України, підставами припинення права користування земельною ділянкою є: а) добровільна відмова від права користування земельною ділянкою; б) вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом; в) припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій; г) використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам; ґ) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; д) систематична несплата земельного податку або орендної плати; е) набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці; є) використання земельної ділянки у спосіб, що суперечить вимогам охорони культурної спадщини.

Згідно з частиною першою ст. 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, зокрема висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

У Постанові Верховного Суду України від 21.02.2011 року №21-3а11 у справі за позовом Сімферопольського міжрайонного природоохоронного прокурора до Фороської селищної ради Автономної Республіки Крим, треті особи - Національний університет біоресурсів і природокористування України, Кримський державний агротехнологічний університет, про скасування рішень зазначено, що припинення права користування земельною ділянкою з підстави припинення установи допускається лише у випадку, коли припинення останньої виключає правонаступництво.

Будь-які докази припинення права постійного користування зазначеною у Державному акті земельною ділянкою правонаступником радгоспу ім. Ватутіна - Колективним сільськогосподарським підприємством імені Ватутіна в матеріалах справи відсутні, у зв'язку з чим оскаржені Позивачем Накази Відповідача є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідно до частини другої ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, вимоги якої Відповідачем не виконано.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції.

Крім того, судом першої інстанції до участі у справі не залучено у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, осіб, на права та інтереси яких може вплинути судове рішення у даній справі, що є порушенням норм процесуального права.

А як зазначено в п. 4 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20.05.2013 року №7, за змістом статті 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з урахуванням юридичної сили правового акта в ієрархії національного законодавства, що регулює спірні правовідносини, подібні правовідносини (аналогія закону), або за відсутності такого закону - на підставі конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права), принципів верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені під час судового розгляду справи (у судовому засіданні, у порядку скороченого чи письмового провадження) з урахуванням вимог статті 70 КАС України щодо належності та допустимості доказів або обставин, які не підлягають доказуванню, та висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними. Проте, судом першої інстанції оскаржувану Постанову ухвалено взагалі без дослідження ним оскаржених Позивачем Наказів Відповідача, які ним не витребувано та належним чином завірені копії яких до матеріалів справи не долучено, що є також порушенням норм процесуального права.

Згідно зі ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є, зокрема неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини справи, що мають значення для справи, порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, тому, Постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 березня 2015 року скасовується та ухвалюється нова Постанова, якою адміністративний позов задовольняється повністю.

Керуючись ст.ст. 197, 198, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області задовольнити, Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 березня 2015 року скасувати, ухвалити нову Постанову, якою адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати Накази Головного управління Держземагенства у Київській області «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність»:

від 12 серпня 2013 року: НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_6, НОМЕР_7, НОМЕР_8, НОМЕР_9, НОМЕР_10, НОМЕР_11, НОМЕР_12, НОМЕР_13, НОМЕР_14, НОМЕР_15, НОМЕР_16,

від 14 серпня 2013 року: НОМЕР_17, НОМЕР_18, НОМЕР_19, НОМЕР_20, НОМЕР_21, НОМЕР_22, НОМЕР_23, НОМЕР_24.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя Бабенко К.А.

Судді: Степанюк А.Г.

Шурко О.І.

Головуючий суддя Бабенко К.А

Судді: Степанюк А.Г.

Шурко О.І.