Справа № 587/2903/14-а
Суддя: Бондар В.О.
Дата ухвалення: 2015-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2015 р.Справа № 587/2903/14-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бондара В.О.

Суддів: Калитки О. М. , Кононенко З.О.

за участю секретаря судового засідання Вовченко І.В

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Інспектора ДПС взводу з обслуговування стаціонарного посту №1 роти ДПС ДАІ УМВС України в Полтавській області Заплави Олександра Вікторовича на постанову Сумського районного суду Сумської області від 27.01.2015р. по справі № 587/2903/14-а

за позовом ОСОБА_2

до Інспектора ДПС взводу з обслуговування стаціонарного посту №1 роти ДПС ДАІ УМВС України в Полтавській області Заплави Олександра Вікторовича

про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 ( далі - позивач) звернувся до суду з позовом до інспектора ВДАІ Полтавської області Заплави Олександра Вікторовича ( далі - відповідач) в якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що постановою інспектора ВДАІ МВ ГУМВС України в Полтавській області Заплавою О.В. винесено постанову, якою він притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. Підставою для винесення постанови стало те, що він, керуючи автомобілем ІУЕСО р/н НОМЕР_1, який належить ОСОБА_3, 12 грудня 2014 року об 11.05 год. рухався поза населеним пунктом без ближнього світла фар на габаритних вогнях. Не вислухавши його пояснень відповідач склав протокол про адмінправопорушення, надав його для ознайомлення, на зауваження щодо необхідності підготовки до розгляду справи та необхідності звернення за правовою допомогою не відреагував.

Постановою Сумського районного суду Сумської області від 27.01.2015 року позов задоволено повністю.

Скасовано постанову серії ПСІ № 852505 від 12 грудня 2014 року про притягнення адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст. 122 ч. 2 КУпАП накладення на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі чотириста двадцять п'ять грн.

Відповідач, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати вказану постанову та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

Сторони в судове засідання апеляційної інстанції не з'явилися, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки не повідомили. Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи. Згідно ч. 1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 12 грудня 2014 року інспектором ДПС взводу №1 роти УПС Заплава О.В. було складено протокол про адмінправопорушення серії АП1 №636784 відносно ОСОБА_2 за ст.122 ч.2 КУпАП за фактом керування транспортним засобом поза населеним пунктом без ближнього світла фар, чим порушено вимоги п.9.8 Правил дорожнього руху. З вказаним протоколом позивач не погодився, виклав свої письмові пояснення, в яких зазначив, що Правил дорожнього руху не порушував, доказів ніхто не надав і свідки порушення відсутні. Протокол про адмінправопорушення не містить посилання на відеофіксацію факту порушення (а.с.7).

На підставі протоколу про адмінправопорушення 12 грудня 2014 року інспекторок ДПС Заплава ВО.В. винесена постанова серії ПСІ № 852505 про притягнення водія ОСОБА_2 до адмінвідповідальності за ст. 122 ч. 2 КУпАП за даним фактом та накладення штрафу розмірі 425 гри. (а.с.6).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуване рішення прийняте відповідачем не обґрунтовано, тобто не з урахуванням усіх положень законодавства, обставин даної справи, які мають значення для конкретної ситуації, а, отже, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Частиною 2 ст.122 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність у виді штрафу від 25 до 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за порушення водіями транспортних засобів правил користування зовнішніми освітлювальними приладами.

Зазначена норма, за своєю конструкцію, є бланкетною, тому у регулюванні суспільних відносин відсилає до інших нормативно-правових актів, якими, в тому числі є Правила дорожнього руху України.

У пункті 9.8. Правил дорожнього руху України (далі Правил) встановлено, що, з 1 жовтня до 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.

Враховуючи те, що ближнє світло фар відноситься до зовнішніх освітлювальних приладів, це правило фактично визначає порядок їх використання протягом певного періоду на рівні із вимогами розділу 19 Правил, незважаючи на пп.г п.9.1 Правил, увімкнення ближнього світла фар у світлу пору доби є також попереджувальним сигналом.

Недотримання цього правила слід тлумачити як порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами, що передбачено диспозицією ч.2 ст.122 КУпАП.

Накладене на позивача стягнення у виді штрафу є санкцією у межах ч.2 ст.122 КУпАП.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з п. 3.5 глави 3 Інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27.03.2009 року №111 до завдань та функцій підрозділів ДПС віднесено, зокрема, забезпечення ефективного використання технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху (п. 3.5 глави 3 Інструкції №111).

До обов'язків працівників підрозділів ДПС входить кваліфіковано з'ясовувати обставини, які призводять до скоєння ДТП (п. 6.16 Інструкції №111).

Відповідно до ст. 138 КАС України предметом доказування є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи (причини пропущення строку для звернення до суду тощо) та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

Сторони в процесі повинні подати докази на підтвердження обставин, на які вони посилаються, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Колегія суддів зазначає, що в адміністративних справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльність субєкта владних повноважень встановлена презумція його вини. Презумція вини покладає на субєкта владних повноважень обовязок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи, відповідачем на підтвердження факту адмінправопорушення з боку позивача наданні диск з відеофіксацією події.

Як встановлено судом, при перегляді відеозапису події на відеозаписі є фіксація руху автомобіля під керуванням позивача з виключеними фарами ближнього світла, повз них проїжджають і інші автомобілі з виключеними ближніми фарами. Знаку виїзду в населеного пункту на записі не має. Свідки не запрошені.

Враховуючи встановлене, колегія суддів зазначає, що відеозапис дійсно не містить прив'язку до дорожнього знаку виїзду з населеного пункту, що не дає можливості точно визначити де саме був зупинений водій ОСОБА_2: за межами населеного пункту чи в його межах, свідки поді не зазначені. При складанні протоколу про адмінправопорушення позивач відразу заявив про свою незгоду.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскаржуване рішення прийняте відповідачем обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх положень законодавства, обставин даної справи та на підставі усіх матеріалів, які мають значення для конкретної ситуації, а, отже, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано задовольнив адміністративний позов.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції від 27.01.2015 р. відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Інспектора ДПС взводу з обслуговування стаціонарного посту №1 роти ДПС ДАІ УМВС України в Полтавській області Заплави Олександра Вікторовича залишити без задоволення.

Постанову Сумського районного суду Сумської області від 27.01.2015р. по справі № 587/2903/14-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Бондар В.О.
Судді(підпис) (підпис) Калитка О.М. Кононенко З.О.
Повний текст ухвали виготовлений 12.10.2015 р.