Справа № 2а-115/10/1515
Суддя: Мойсюк М.І.
Дата ухвалення: 2015-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" жовтня 2015 р. м. Київ К/800/60637/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І., Тракало В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про перерахунок пенсії, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 17 травня 2012 року, -

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2009 року ОСОБА_4 звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі - ГУ ПФУ) в якому просив: визнати незаконною бездіяльність та зобов'язати відповідача здійснити йому перерахунок та виплату пенсії, призначеної згідно Закону України від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон № 2262-ХІІ) з урахуванням розміру посадового окладу, встановленого наказом Міністра оборони України від 28 липня 2008 року № 377, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 серпня 2008 року за № 761/15452 «Про затвердження схем розмірів посадових окладів військовослужбовців військових навчальних закладів (військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів України) і наукових установ Збройних Сил України» (далі - наказ № 377), починаючи з 1 вересня 2008 року.

В обґрунтування позову зазначав, що має право на перерахунок пенсії з урахуванням розміру посадового окладу, встановленого наказом № 377, однак ГУ ПФУ протиправно відмовило у здійсненні такого перерахунку.

Вважаючи це порушенням своїх прав, ОСОБА_4 просив про задоволення позову.

Постановою Комінтернівського районного суду Одеської області від 13 грудня 2010 року позов задоволено частково, визнано незаконною бездіяльність та зобов'язано відповідача здійснити позивачу спірний перерахунок і виплату пенсії починаючи з 1 вересня 2008 року, в решті позову відмовлено.

Оскаржуваною постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 17 травня 2012 року рішення суду першої інстанції скасовано та відмовлено у задоволенні позову повністю.

У касаційній скарзі позивач, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального і порушення норм процесуального права, просить ухвалене ним судове рішення скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи колегія суддів, в межах статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, дійшла висновку про задоволення скарги з таких підстав.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову апеляційний суд виходив з відсутності у позивача права на спірний перерахунок пенсії, а тому дійшли висновку про правомірність дій відповідача та законність прийнятих ним рішень щодо відмови ОСОБА_4 у здійсненні такого.

Проте, до такого висновку апеляційний суд дійшов в порушення норм матеріального права з огляду на наступне.

У відповідності зі статтею 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин справи в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судами встановлено, що позивачу призначена та виплачується пенсія за вислугу років згідно Закону № 2262-ХІІ, як особі начальницького складу органів внутрішніх справ, звільненого з посади заступника начальника кафедри експлуатації бронетанкової техніки загальновійськового факультету Одеського інституту сухопутних військ ІІІ-ІV рівня акредитації.

Позивач звернувся до ГУ ПФУ з заявою про перерахунок пенсії, з урахуванням розміру посадового окладу, встановленого наказом № 377, однак у здійсненні такого відповідач відмовив.

Так, відповідно до частини третьої статті 63 Закону № 2262-ХІІ усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у строки, встановлені частиною другою статті 51 цього Закону.

Як убачається з наведеної норми права, підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, проведена на підставі рішення суб'єкта владних повноважень, наділеного правом встановлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців.

Згідно з пунктом 1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45, перерахунок раніше призначених відповідно до Закону № 2262-ХІІ пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв'язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.

Пунктом 5 постанови Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу» (далі постанова № 1294) передбачено, що керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання, надано право установлювати посадові оклади військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу, посади яких не передбачені цією постановою, у відповідних випадках.

Таким чином, Кабінет Міністрів України делегував своє право керівникам державних органів, у тому числі й Міністру оборони України, визначати розміри посадових окладів, тому колегія суддів дійшла висновку, що наказ № 377, яким затверджені схеми посадових окладів за основними типовими посадами керуючого та наукового складу офіцерів військово-навчальних закладів та наукових установ Збройних Сил України, є підставою для перерахунку пенсії відповідно до частини третьої статті 63 Закону № 2262-ХІІ, оскільки змінює розмір однієї зі складових грошового забезпечення зазначених осіб.

Отже, відповідач, відмовляючи позивачу у здійсненні перерахунку пенсії, з урахуванням посадового окладу, встановленого наказом № 377, діяв всупереч вимог діючого, в період спірних правовідносин, законодавства.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 21 листопада 2014 року (справа № 21-467а14).

За таких обставин, висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову і скасування спірної постанови ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права, а тому у апеляційного суду не було підстав для скасування його постанови.

За приписами статті 226 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.

Керуючись статтями 223, 226, 231 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 17 травня 2012 року скасувати та залишити в силі постанову Комінтернівського районного суду Одеської області від 13 грудня 2010 року.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії сторонам і оскарженню не підлягає.

Судді: Я.Л. Іваненко

М.І. Мойсюк

В.В. Тракало