Справа № 2а-6371/11/2670
Суддя: Добрянська Я.І.
Дата ухвалення: 2011-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

21 червня 2011 року 08:29 № 2а-6371/11/2670

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Добрянської Я.І. при секретарі судового засідання Пономарьові Д.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Бар Імпорт»
доДепартаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів Державної податкової адміністрації України
провизнання нечинним рішення № 000355 про застосування фінансових санкцій в розмірі 3 400 грн. від 18 листопада 2010 р.
Представники:
від позивачаОСОБА_1 (довіреність № б/н від 01.04.2011 р.)
від відповідачаОСОБА_2 (довіреність № 6576/32-0817 від 24.01.2010 р.)

Відповідно до п.3 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України 21.06.2011р. у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Бар Імпорт»(далі по тексту позивач) звернулось в Окружний адміністративний суд м. Києва з позовом до Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів Державної податкової адміністрації України (далі по тексту відповідач) про визнання нечинним рішення № 000355 про застосування фінансових санкцій в розмірі 3 400 грн. від 18 листопада 2010 р.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем протиправно застосовано до позивача фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 3 400 грн., передбачені ч.2 ст.17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», за порушення вимог ст.15-2 даного Закону, оскільки, як зазначає позивач, ним не було порушено вимог ст.15-2 зазначеного Закону.

Представник відповідача проти позову заперечив та зазначив про правомірність застосування до позивача фінансових санкцій у вигляді штрафу в розмірі 3 400 грн., що передбачено ч.2 ст.17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», за порушення позивачем вимог ст.15-2 даного Закону, а отже оскаржуване рішення було прийнято відповідачем в межах необхідних повноважень, визначених чинним законодавством України, на підставі встановлених в акті перевірки порушень позивачем вимог законодавства України, а сама перевірка була проведена відповідачем в межах компетенції, визначеної законами України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Департаментом контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів Державної податкової адміністрації України була проведена позапланова виїзна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «Бар Імпорт»з питань додержання субєктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обовязковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, а саме перевірка складського приміщення, що належить позивачу за адресою: м. Київ, Військовий проїзд, 1.

За результатами перевірки Департаментом контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів Державної податкової адміністрації України був складений ОСОБА_3 від 21.10.2010 року № 0666/01/32667177, відповідно до якого встановлено порушення Товариством з обмеженою відповідальністю «Бар Імпорт»ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового алкогольних напоїв та тютюнових виробів», а саме «не забезпечено розміщення наочної інформації про заборону куріння, яка складається з відповідного графічного знаку та тексту «куріння заборонено».

Як вбачається з наявних матеріалів справи, перевірка була проведена в присутності директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Бар Імпорт»ОСОБА_3, та зазначений ОСОБА_3 перевірки був підписаний директором позивача ОСОБА_3 із зауваженнями, стосовно відсутності встановлених порушень, однак, як також вбачається з матеріалів справи та не було заперечено представником позивача в судовому засіданні доказів щодо відсутності встановлених в акті перевірки порушень позивачем вимог Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового алкогольних напоїв та тютюнових виробів», щодо забезпечення розміщення наочної інформації про заборону куріння, яка складається з відповідного графічного знаку та тексту «куріння заборонено позивачем до акту перевірки надано не було, так само, як і не було надано до матеріалів справи.

21.10.2010 р. за вих.№21/10-1 позивачем було подано до відповідача письмове заперечення до ОСОБА_3 перевірки від 21.10.2010 року, яке, згідно наданих представником позивача пояснень, відповідачем розглянуто не було.

Однак, як вбачається з огляду наявного в матеріалах справи заперечення до ОСОБА_3 перевірки від 21.10.2010 року, позивач в ньому посилається встановлені в ОСОБА_3 перевірки порушення вимог законодавства, що взагалі не стосуються предмету даного позову, а саме, щодо висновків про відсутність у Товариства з обмеженою відповідальністю «Бар Імпорт»ліцензії на право оптової торгівлі алкогольними напоями.

Зважаючи на викладене, суд не бере до уваги доводи позивача про протиправність прийняття оскаржуваного рішення з підстав його прийняття без розгляду в присутності представника позивача його заперечень до акту перевірки, що як було встановлено судом, не стосуються викладених в ОСОБА_3 перевірки даних, та встановлених порушень.

На підставі зазначеного ОСОБА_3 перевірки, та встановлених у ньому порушень позивачем вимог законодавства України, 18 листопада 2010 року Департаментом контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів Державної податкової адміністрації України було прийнято рішення № 000355 про застосування фінансових санкцій.

Згідно зазначеного рішення було встановлено порушення позивачем вимог ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового алкогольних напоїв та тютюнових виробів», а саме необладнання спеціально відведених для куріння місць та нерозміщення наочної інформації, передбаченої статтею 152 цього закону і на підставі ст. 17 Закону накладено фінансові санкції у вигляді штрафу у розмірі 3 400 грн.

Позивач вважає прийняте відповідачем рішення про застосування фінансових санкцій протиправним, зважаючи на непорушення ним вимог ст.15-2 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Проаналізувавши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд приходить до висновку про наявність підстав для відмови в позові зважаючи також на наступне.

Відповідно до вимог ст. 15-2 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», забороняється, крім спеціально відведених для цього місць, куріння тютюнових виробів:

1) у закладах громадського харчування;

2) у приміщеннях органів державної влади та органів місцевого самоврядування, інших державних установ;

3) у приміщеннях закладів культури;

4) у приміщеннях закритих спортивних споруд;

5) у приміщеннях підприємств, установ та організацій всіх форм власності.

У місцях та закладах, де куріння заборонено, має бути розміщена наочна інформація, яка складається із графічного знака про заборону куріння та тексту такого змісту: "Куріння заборонено!".

У спеціально відведених для куріння місцях розміщується наочна інформація, яка складається із відповідного графічного знака та тексту такого змісту: "Місце для куріння. Куріння шкодить Вашому здоров'ю!".

Однак, як вбачається з наявних матеріалів справи, та було встановлено відповідачем в акті перевірки, - на час перевірки складського приміщення, що належить позивачу за адресою: м. Київ, Військовий проїзд, 1 - позивачем не було забезпечено розміщення наочної інформації про заборону куріння, яка складається з відповідного графічного знаку та тексту «куріння заборонено».

Доказів щодо наявності зазначеної наочної інформації про заборону куріння, яка складається з відповідного графічного знаку та тексту «куріння заборонено»станом на час проведення перевірки позивачем до матеріалів справи надано не було, так само як і не було надано доказів щодо наявності такої наочної інформації станом на час розгляду справи.

Відповідно до вимог ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

За необладнання спеціально відведених для куріння місць та нерозміщення наочної інформації, передбаченої статтею 15-2 цього Закону, до суб'єктів господарювання застосовується фінансова санкція у вигляді штрафу в розмірі 3400 гривень.

Таким чином, суд вважає, що позивачем були порушені вимоги п.5 ст. 15-2 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», за порушення яких, відповідно до ч. 2 ст. 17 Закону, до позивача має бути застосована фінансова санкція у вигляді штрафу в розмірі 3 400 грн.

Згідно ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.

Рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою цієї статті, приймаються органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції, визначеної законами України.

Відповідно до вимог ст. 8 Закону України «Про державну податкову службу в Україні», Державна податкова адміністрація України здійснює функції, зокрема з: організації виконання актів законодавства у межах своїх повноважень, здійснення систематичного контролю за їх реалізацією, застосування у випадках, передбачених законодавством, фінансових санкцій до суб'єктів підприємницької діяльності за порушення законодавства про виробництво і обіг спирту етилового, коньячного, плодового, алкогольних напоїв і тютюнових виробів.

Отже, відповідно до вимог ч.2 ст.17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», відповідачем було правомірно застосовано до позивача фінансову санкцію в розмірі 3 400 грн. за порушення останнім вимог ст.15-2 даного Закону щодо відсутності інформації передбаченої статтею 15-2 даного Закону про заборону куріння, яка складається з відповідного графічного знаку та тексту «куріння заборонено».

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, позивачем не було надано суду доказів та обґрунтувань протиправності прийнятого відповідачем рішення про застосування фінансових санкцій, проте як відповідачем було доведено правомірність прийняття оскаржуваного рішення про застосування фінансових санкцій.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Бар Імпорт»задоволенню не підлягають.

Також до позовної заяви позивачем було надано клопотання про поновлення йому пропущеного строку звернення до суду з даним адміністративним позовом, що обґрунтоване відсутністю можливості в позивача отримати кваліфіковану юридичну допомогу для своєчасного захисту його прав в суді.

Згідно ч.1, ч.5 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду щодо оскарження рішення суб'єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів, встановлюється місячний строк.

Відповідно до ч.1 ст.100 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Згідно зазначених норм законодавства, а також подачу позивачем клопотання про поновлення йому пропущеного строку звернення до суду з адміністративним позовом, в судовому засіданні 21.06.2011 р. судом було протокольно задоволено клопотання позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду та ухвалено про розгляд справи по суті.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71,99-100, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва -

ПОСТАНОВИВ:

1. В позові відмовити.

Строк і порядок набрання судовим рішенням законної сили встановлені у статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України.

Суддя Я.І. Добрянська

Дата складання постанови у повному обсязі 24.06.2011 р.