Справа № 824/2281/15-а
Суддя: Левицький Василь Костянтинович
Дата ухвалення: 2015-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2015 р. м. Чернівці Справа № 824/2281/15-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Левицького В.К.;

за участю секретаря судового засідання Жураковської Ю.М.;

сторін:

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представників відповідача - ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Кіцманської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернівецькій області

про скасування податкового повідомлення рішення.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Кіцманської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернівецькій області (далі відповідач, Кіцманська ОДПІ), у якому просив скасувати податкове повідомлення-рішення від 21.08.2015 року № НОМЕР_1, яким йому було збільшено суму грошового зобов'язання з орендної плати на 73726,65 грн.

В обґрунтування позову вказував, що висновок зроблений в акті камеральної перевірки податкової звітності від 31.07.2015 р. про заниження ним податкового зобовязання по орендній платі з фізичних осіб є необґрунтованим, оскільки відповідно до п.8 Договору оренди від 10.08.2005 р. річний розмір орендної плати визначався у сумі 10% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становило 1472,82 грн. Згідно договору (в новій редакції) оренди, загальна площа орендованої земельної ділянки була зменшена, однак нормативно-грошова оцінка виросла, річний розмір орендної плати склав 100769 грн.

Крім, того Малятинською сільською радою прийнято рішення, якими вирішено застосувати додатковий понижуючий коефіцієнт - 0,2, а тому донарахування грошового зобов'язання на суму 73726,65 грн, є протиправним.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали в повному обсязі та просили суд задовольнити позовні вимоги.

Відповідачем до суду подано письмові заперечення проти позову, відповідно до яких, вважає позовні вимоги необґрунтованими та просить суд у задоволенні позову відмовити повністю. В обґрунтування заперечення вказував, що позивачем подано уточнюючі декларації з плати за землю з заниженням суми орендної плати за 2014 р. - 2015 р. на 111244,70 грн. без урахування вимог Податкового кодексу України, тому оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийнято Кіцманською об'єднаною податковою інспекцією обґрунтовано та на підставі чинного законодавства.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, просив у його задоволенні відмовити та надав пояснення аналогічні викладеним у запереченнях проти позову.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 (59314, Чернівецька область, Кіцманський район, с. Малятинці, РНОКПП НОМЕР_2) зареєстрований як фізична особа-підприємець 17.01.2004 р. (а.с. 71, 76-77).

10.08.2005 р. між Кіцманською районною державною адміністрацією Чернівецької області та позивачем укладено договір оренди землі на умовах якого позивач прийняв в строкове платне користування земельну ділянку водного фонду для риборозведення загальною площею 15,5080 га, яка розташована на території Малятинської сільської ради (за межами населеного пункту) Кіцманського району Чернівецької області. Нормативно грошова оцінка земельної ділянки становила 14728,28 грн. (а.с. 33-42).

Пунктом 8 вказаного договору передбачено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 10% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 1472,82 грн. в рік з щорічною індексацією відповідно до чинного законодавства.

05.05.2014 р. позивач подав до Кіцманської ОДПІ податкову декларацію з плати за землю (земельного податку та/або орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2014 р. Річна сума самостійно обчислена позивачем по декларації за 2014 р. склала 91866,50 грн., з розбивкою річної суми рівними частками за січень листопад по 7655,54 грн. за місяць та 7655,56 грн. за грудень (а.с. 102 - 105).

Як вказував в позовній заяві позивач та не заперечувалося представником відповідача в судовому засіданні, у звязку із введенням в дію з 01.01.2014 р. нової нормативно-грошової оцінки земель с. Малятинці, 12.05.2014 р. між приватним підприємцем ОСОБА_1 та Малятинською сільською радою укладено договір оренди в новій редакції. Згідно умов даного договору оренди позивач прийняв в строкове платне користування земельну ділянку водного фонду для рибогосподарських потреб загальною площею 12,5596 га, яка знаходиться в с. Малятинці Кіцманського району Чернівецької області. Нормативно грошова оцінка земельної ділянки становить 3358975,00 грн.

Пунктом 8 цього договору передбачено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 100769,25 грн. в рік з щорічною індексацією відповідно до чинного законодавства (а.с. 43 - 62).

10.11.2014 р. Малятинська сільська рада прийняла рішення №349-33/14 «Про застосування понижуючого коефіцієнту для орендарів земельних ділянок водного фонду», яким вирішено не застосовувати до орендованих земельних ділянок водного фонду (в межах села) при нарахуванні орендної плати локальні коефіцієнти та застосовувати для всіх орендарів земель водного фонду (в межах села) при нарахуванні орендної плати за землю на 2014 р. додатковий понижуючий коефіцієнт - 0,2 (а.с. 24).

29.01.2015 р. Малятинська сільська рада прийняла рішення №385-35/15 «Про застосування понижуючого коефіцієнту для орендарів земельних ділянок водного фонду», яким вирішила не застосовувати до орендованих земельних ділянок водного фонду(в межах села) локальні коефіцієнти та застосовувати для орендарів земель водного фонду ОСОБА_1 та інших (в межах села) при нарахуванні орендної плати за землю на 2015 р. додатковий понижуючий коефіцієнт - 0,2 (а.с. 25).

19.02.2015 р. позивач подав до Кіцманської ОДПІ податкову декларацію з плати за землю (земельного податку та/або орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2015 р., в якій самостійно нарахував орендної плати за 2015 р. у сумі 21329,05 грн., з розбивкою річної суми рівними частками за січень листопад по 1777,42 грн. за місяць та 1777,43 грн. за грудень (а.с. 85-88).

18.07.2015 р. позивач подав до Кіцманської ОДПІ уточнюючу податкову декларацію з плати за землю (земельного податку та/або орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2015 р., в якій самостійно нарахував орендну плату на суму 21333,74 грн., з розбивкою річної суми рівними частками за січень листопад по 1777,81 грн. за місяць, а за грудень 1777,83 грн. (а.с. 17-18).

В даному випадку, як стверджував у судовому засіданні позивач, орендна плата за січень - грудень 2015 р. визначена ним на підставі договору оренди від 12.05.2015 р. з урахування понижуючого коефіцієнту - 0,2, встановленого рішення Малятинської сільської ради від 29.01.2015 р.

20.07.2015 р. позивач подав до Кіцманської ОДПІ уточнюючу податкову декларацію з плати за землю (земельного податку та/або орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2014 р., якою самостійно нарахував орендну плату на суму 58972,81 грн. Зокрема, за грудень 2014 р. орендна плата позивачем визначена на підставі договору оренди від 12.05.2015 р. з урахування понижуючого коефіцієнту - 0,2, встановленого рішення Малятинської сільської ради від 10.11.2014 р. та склала 1679,48 грн. (а.с. 14-16).

На підставі ст. ст. 75,76 та 86 розділу II Податкового кодексу України, старшим державним ревізором-інспектором відділу доходів та зборів з фізичних осіб Кіцманської обєднаної податкової інспекції Головного Управління ДФС в Чернівецькій області ОСОБА_4 проведено камеральну перевірку уточнюючих податкових декларацій по орендній платі за земельні ділянки державної або комунальної власності № від 18.07.2015 р. та № від 20.07.2015 р. за 2014 р. та 2015 р. поданих ОСОБА_5, за результатами якої 31.07.2015 р. складено акт №81700/НОМЕР_2 (а.с. 9-10).

Проведеною перевіркою встановлено, що у податкових деклараціях (розрахунках) заниження податкового зобовязання по орендній платі з фізичних осіб, чим порушено пункт 288.1 ст. 288 та п.п. 288.51 п. 288.5 ст.288 розділу XIII Податкового кодексу України. Зокрема в акті зафіксовано, що позивачем подано до Кіцманської обєднаної податкової інспекції Головного Управління ДФС в Чернівецькій області уточнюючі декларації з плати за землю з заниженням суми орендної плати на 2014 р.-2015 р. на 111244,70 грн.

В акті зафіксовано, що річна сума орендної плати у 2014 р., згідно договору оренди № 12928313 від 08.05.2014 р., укладеного Малятинською сільською радою та фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 становить 100769,00 грн. на рік, у 2015 р.- 125860,48 грн. на рік (100769 грн. х 1,249). Відповідно до умов вищевказаного договору розмір орендної плати на 2014 р. повинен становити 65690,77 грн. на рік, 2015 р. - 125860,48 грн. на рік. ОСОБА_1 подаючи до Кіцманської обєднаної податкової інспекції Головного Управління ДФС в Чернівецькій області уточнюючу податкову декларацію з плати за землю на 2014 р. № від 20.07.2015 р. нараховує орендної плати на суму 58972,81 грн. на рік, чим занижує суму орендної плати на 2014 р. в сумі 6717, грн. на рік, а подаючи уточнюючу податкову декларацію з плати за землю на 2015 р. нараховує орендної плати на 2015 р. 21333,74 грн. на рік, чим занижує податкове зобовязання з орендної плати за землю у 2015 р. на суму 104526,74 грн. на рік.

Також в акті зазначено, що інформації, відповідно до п.288.1 ст. 288 Податкового кодексу України, про внесення змін до вищевказаного договору оренди станом на 30.07.2015 р. від Малятинської сільської ради не надходило.

Посилаючись на положення п. 287.3 ст. 287 Податкового кодексу України, ревізором в акті перевірки зроблено висновок, що станом на 30.07.2015 р. сума заниження (недоплати) узгодженого податкового зобовязання по орендній платі за землю позивачем складає 58981,32 грн. (6717,96 грн. + (8710,56 грн. х 6)).

На підставі висновків, викладених в акті перевірки, Кіцманською обєднаною податковою інспекцією Головного Управління ДФС в Чернівецькій області винесено податкове повідомлення-рішення форми "Р" від 21.08.2015 р. № НОМЕР_1, яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання з орендної плати з фізичних осіб на суму 73726,65 грн., в тому числі за основним платежем становить 58981,32 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 14745,33 грн. (а.с. 11).

Не погоджуючись із винесеним відповідачем податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини в справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти позову, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Зі змісту Земельного кодексу України та Закону України "Про оренду землі" убачається, що користування землею в Україні є платним.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків та зборів, і , зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обовязки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обовязки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України (далі - ПК України).

З 01.01.2011 р. набрав чинності ПК України який, відповідно до п. 1.1 ст. 1 регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, і, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

За змістом п.п. 9.1.10 п. 9.1 ст. 9 цього Кодексу плата за землю належить до загальнодержавних податків і зборів, яка в силу вимог п. 14.1. п. 14.1 ст.147 цього ж Кодексу є податком і справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Відповідно до п. 269.1 ст. 269 ПК України платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі. Останні ж, як визначає зміст п. 14.1.73 п.14.1 ст. 14 цього Кодексу, - це особи, яким, зокрема, на умовах оренди надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності. Отже, ПК України визначив обов'язок й орендаря сплачувати земельний податок у формі орендної плати.

Орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - це обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (п.п. 14.1.136 п. 14.1 ст.14 ПК України). Подібне визначення міститься й у ст. 21 Закону України "Про оренду землі".

Справляння плати за землю, в тому числі і орендної плати, здійснюється відповідно до положень розділу XIII ПК України.

Відповідно до п. 288.1ст. 288 ПК України розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем, а підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Підпунктом 288.5.1 п. 288.5 ст.288 ПК України встановлено, що розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки та не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки (підпункт 288.5.2 зазначеного пункту).

Тобто, законодавець визначив нижню граничну межу річної суми платежу по орендній платі за земельні ділянки незалежно від того, чи збігається її розмір із визначеним у договорі.

Відповідно до п.п.16.1.4 п. 16.1 ст.16 ПК України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, установлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Ураховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що річний розмір орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, який підлягає перерахуванню до бюджету, має відповідати вимогам п.п. 288.5.1 п.288.5 ст. 288 ПК України та є підставою для перегляду встановленого розміру орендної плати.

При цьому виходячи із принципу пріоритетності норм ПК України над нормами інших актів у разі їх суперечності, який закріплений у п.5.2 ст. 5 цього Кодексу, до моменту внесення до такого договору відповідних змін розмір орендної плати в будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлений п.п. 288.5.1 п. 288.5 ст. ст.288 ПК України.

Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду України від 02.12.2014 р. у справі № 21-277а14, від 21.04.2015 р. у справі № 21-131а15 та від 14.07.2015 р. у справі № 21-1699а15.

Судом встановлено, що у поданих уточнюючих деклараціях за 2014 р. та 2015 р. позивач нарахував орендну плату за земельну ділянку водного фонду для рибогосподарських потреб загальною площею 12,5596 га без урахуванням вимог п.п. 288.5.1 п. 288.5 ст. ст.288 ПК України, зокрема розмір орендної плати є меншим 3 відсотків нормативної грошової одиниці.

З матеріалів справи слідує, що згідно договору оренди від 08.05.2014 р. укладеного між Малятинською сільською радою та позивачем річна сума орендної плати у 2014 р. становить 100769,00 грн. на рік, а у 2015 р. з урахуванням щорічної індексації - 125860,48 грн. на рік (100769 грн. х 1,249 коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель).

Відповідно до умов вищевказаного договору розмір орендної плати на 8 місяців 2014 р. повинен становити 65690,77 грн. на рік, а за 2015 р. - 125860,48 грн. на рік.

З урахуванням наведеного, суд погоджується з доводами відповідача, що подаючи до Кіцманської ОДПІ уточнюючу податкову декларацію з плати за землю на 2014 р. від 20.07.2015 р. позивач нарахував орендної плати на суму 58972,81 грн. на рік, чим занизив суму орендної плати на 2014 р. в сумі 6717,96 грн. на рік, а подаючи уточнюючу податкову декларацію з плати за землю на 2015 р. нарахував орендної плати на 2015 р. 21333,74 грн. на рік, чим занизив податкове зобовязання з орендної плати за землю у 2015 р. на суму 104526,74 грн. на рік (8710,56 грн. х 12).

Таким чином, станом на 30.07.2015 р. сума заниження (недоплати) податкового зобовязання по орендній платі за землю позивачем складає 58981,32 грн. (6717,96 грн. + (8710,56 грн. х 6)).

Відповідно до п.123.1 ст. 121 ПК України у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування. При повторному протягом 1095 днів визначенні контролюючим органом суми податкового зобов'язання з цього податку, зменшення суми бюджетного відшкодування, тягне за собою накладення на платника податків штрафу у розмірі 50 відсотків суми нарахованого податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Судом встановлено, що оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням накладено на позивача штраф у розмірі 14745,33 грн., що складає 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання з орендної плати.

Враховуючи наведені вище норми права, а також встановлені судом обставини справи, суд вважає, що відповідачем правомірно прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення, відтак підстав для задоволення позову немає.

Стаття 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оцінюючи правомірність дій та рішень відповідача, суд керується критеріями, закріпленими у ч. 3 ст. 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, які повинні дотримуватися субєкти владних повноважень при реалізації дискреційних повноважень.

Як зазначено ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судовим розглядом не встановлено порушення відповідачем зазначених критеріїв при винесенні оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, а тому воно не підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 19 Конституції України, ст. ст. 69, 71, 158, 160 - 163 та 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Порядок та строки набрання постановою законної сили та оскарження.

Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 254 КАС України постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова, згідно ст. 186 КАС України, може бути оскаржена в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання в десятиденний строк з дня її проголошення апеляційної скарги. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлено 12 жовтня 2015 р.

Суддя В.К. Левицький