Справа № 2а-434/10
Суддя: Святецький Віктор Валентинович
Дата ухвалення: 2011-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2011 р. Справа № 30898/11/9104

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Святецького В.В.,

суддів Глушко І.В., Довгополова О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Заліщицькому районі Тернопільської області та ОСОБА_1 на постанову Заліщицького районного суду Тернопільської області від 03.11.2010 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Заліщицькому районі Тернопільської області про зобовязання провести нарахування підвищення до пенсії як дитині війни,-

встановила:

20 жовтня 2010 року позивач звернувся з позовом до управління Пенсійного фонду України в Заліщицькому районі Тернопільської області про зобовязання провести нарахування підвищення до пенсії як дитині війни.

Позивач свої позовні вимоги мотивував тим, що відповідно до статті 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» вона є дитиною війни. Просить стягнути з відповідача недоплачене підвищення до пенсії, передбачене ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 15.10.2007 року по 31.12.2007 року, з 22.05.2008 року по час звернення.

Постановою Заліщицького районного суду Тернопільської області від 03.11.2010 року позов задоволено частково.

Визнано дії управління Пенсійного фонду України у Заліщицькому районі Тернопільської області щодо відмови перерахунку соціальної допомоги, передбаченої ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» ОСОБА_1 неправомірними.

Зобовязано управління Пенсійного фонду України у Заліщицькому районі Тернопільської області провести перерахунок та виплатити надбавку до пенсії ОСОБА_1 в розмірі 30% мінімальної пенсії в межах строку позовної давності з 20.04.2010 року.

Постанову суду оскаржило управління Пенсійного фонду України у Заліщицькому районі Тернопільської області та ОСОБА_1.

Відповідач вважає, що постанова прийнята з неповним зясуванням обставин справи та з порушенням норм матеріального і процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених в апеляційній скарзі. Просить скасувати постанову та прийняти нову, якою відмовити позивачу в задоволенні позову повністю.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що встановлений ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком застосовується виключно для визначення розміру пенсій, призначених відповідно до зазначеного Закону, і не може використовуватися для обчислення надбавок або підвищень інших пенсій; приписами Закону України «Про соціальний захист дітей війни» передбачено проведення фінансування з Державного бюджету України, а не з коштів Пенсійного фонду України.

ОСОБА_1 просить скасувати постанову та прийняти нову, якою зобовязати відповідача провести перерахунок та виплатити їй надбавку до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період з 15.10.2007 року по 31.12.2007 року з 22.05.2008 року по час звернення.

Посилається на ч.2 ст. 46 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» передбачено, що «нараховані суми пенсії, не отриманні з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачується за минулий час без обмежень будь-яким без обмежень будь яким строком» та на ч.2 ст. 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в якій вказується , щ о «Суми пенсії, неодержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачується за минулий час беж обмежень будь-яким строком».

Відповідно до ст.183-2 КАС України, якщо рішення прийняте в порядку скороченого провадження апеляційні скарги, розглядаються апеляційними судами в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги апелянтів слід задоволити частково з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач є дитиною війни, оскільки згідно статтею 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» визначено, що дитиною війни є особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років.

Згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, яка виплачується замість пенсії, підвищується на 30 % мінімальної пенсії за віком, розмір якої визначається прожитковим мінімумом для осіб, які втратили працездатність, що урегульовано ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Окрім того колегія суддів зазначає що при розгляді справи по суті судом першої інстанції помилково зобовязано відповідача провести перерахунок та виплатити надбавку до пенсії ОСОБА_1 в розмірі 30% мінімальної пенсії в межах строку позовної давності з 20.04.2010 року оскільки відповідно до ст. 99 КАС України при зверненні до суду позивачем пропущено шестимісячний строк.

Відповідно до ст.100 КАС України - адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Під час вирішення питання про відкриття провадження у справі місцевий адміністративний суд перевіряє додержання строку звернення до суду. У разі пропуску такого строку та визнання вказаних особою причин пропуску строку неповажними місцевий адміністративний суд повинен ухвалою залишити адміністративний суд ухвалою залишити адміністративний позов без розгляду.

Щодо посилань позивачки в апеляційні на скарзі на ч.2 ст. 46 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та ст. 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення» так, статтею 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-ХІІ від 5 листопада 1991 року (далі - Закону про пенсійне забезпечення) встановлені наступні строки виплати пенсій за минулий час:

- нараховані суми пенсії, не затребувані пенсіонером своєчасно, виплачуються за минулий час не більш як за 3 роки перед зверненням за одержанням пенсії;

- суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Ця норма є чинною.

Однак, на сьогодні також діє ОСОБА_2 України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 9 липня 2003 року (далі - ОСОБА_2 про загальнообовязкове державне пенсійне страхування), який набрав чинності з 1 січня 2004 року. Згідно частини другої статті 46 цього Закону (виплата пенсій за минулий час) нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачується за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Указана норма говорить про те, що тільки до нарахованих сум пенсій застосовуються такі правила, тобто по-іншому регулює зазначене питання ніж частина друга статті 87 Закону про пенсійне забезпечення.

У пункті 16 прикінцевих положень Закону про загальнообовязкове державне пенсійне страхування вказано, що до приведення законодавства України у відповідність з цим законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. ОСОБА_2 про загальнообовязкове державне пенсійне страхування прийнятий пізніше ніж ОСОБА_2 про пенсійне забезпечення, то він має над ним пріоритет. Тому, в цьому випадку застосовуються положення статті 46 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», за якими пенсія виплачується за минулий час лише нарахована.

Отже, щодо не нарахованих пенсій ніякими нормативно-правовими актами, крім КАС України, не визначено строк звернення до суду. Тому в цих справах слід застосовувати загальний шестимісячний строк звернення до суду, який встановлений частиною другою статті 99 КАС України.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги дату звернення позивача до суду із розглядуваним позовом, відсутність поважних причин для поновлення строку, колегія суддів приходить до висновку про те, що в частині позовних вимог позивача про визнання протиправними дії відповідача щодо не нарахування та виплати позивачу надбавки до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 15.10.2007 року по 19.04.2010 року включно та зобовязання провести нарахування та виплату такої пенсії за вказаний період - залишити без розгляду.

Колегія суддів не може взяти до уваги посилання апелянта на те, що положення частини третьої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, виходячи з наступного.

Частиною третьою статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" установлено, що мінімальний розмір пенсії за віком, установлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України "Про прожитковий мінімум" прожитковий мінімум застосовується для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком.

Отже, вихідним критерієм обчислення розміру підвищення до пенсії, виплат допомоги дітям війни відповідно до Закону України "Про соціальний захист дітей війни" є розмір мінімальної пенсії за віком, визначений статтею 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими частиною першою статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на підвищення пенсії виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено статтею 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Стосовно позовних вимог щодо здійснення позивачу нарахування та виплати недоплаченого підвищення до пенсії за 2010 рік, колегія суддів вважає, що такі підлягають задоволенню, так як Законом України «Про Державний бюджет на 2010 рік» дію ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей» не зупинено. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2010 рік» розміри державних соціальних гарантій на 2010 роки, що визначаються залежно від прожиткового мінімуму, встановлюються відповідними законами України, цим Законом, та нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України. Таким чином, відповідач у 2010 році, повинен діяти у відповідності з приписами діючої норми ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Колегія звертає увагу на те що, суд першої інстанції неправомірно вийшов за межі позовних вимог зобовязавши відповідача здійснювати виплату не зазначивши кінцевої дати, оскільки відповідно до ч. 2 ст.11 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять, оскільки позивач просив суд зобовязати відповідача зідйснювати виплати до дня звернення з позовом до суду .

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню з 20.04.2010 року по 20.10.2010 року.

З огляду на те, що судом першої інстанції рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а позов частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 195,197,183-2,198, 202, 205, 207, 254 КАС України, колегія суддів

постановила:

Апеляційні скарги управління Пенсійного фонду України в Заліщицькому районі Тернопільської області та ОСОБА_1 задоволити частково.

Скасувати постанову Заліщицького районного суду Тернопільської області від 03.11.2010 року у справі 2а-434/10/1905 та прийняти нову постанову, якою позов задоволити частково.

Адміністративний позов в частині позовних вимог щодо зобовязання відповідача провести нарахування та виплату позивачу надбавки до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 15.10.2007 року 19.04.2010 року включно - залишити без розгляду.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Заліщицькому районі Тернопільської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, передбаченої ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 20.04.2010 року по 20.10.2010 року з врахуванням ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та виплачених сум.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі.

На постанову протягом двадцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В.В. Святецький

Судді В.І. Глушко

ОСОБА_3