Справа № 824/2076/15-а
Суддя: Анісімов Олег Валерійович
Дата ухвалення: 2015-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2015 р. м. Чернівці справа № 824/2076/15-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Анісімова О.В.,

за участю:

секретаря судового засідання - Кордобан А.В.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представників відповідача - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом управління Пенсійного фонду України в Хотинському районі Чернівецької області до фермерського господарства "Жива Нива" про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Управління Пенсійного фонду України в Хотинському районі (далі позивач або УПФУ) звернулось до адміністративного суду з позовом про стягнення з фермерського господарства «Жива Нива» (далі відповідач або ФГ «Жива Нива») заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій у розмірі 880,73 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ФГ «Жива Нива» перебуває на обліку в УПФУ та є платником внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Відповідач використовував працю найманих працівників, у тому числі за професіями, стаж роботи за якими зараховується до спеціального стажу, що надає право на призначення пенсії на пільгових умовах. Відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі - Закон №1058) та Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 р. №21-1 (далі - Інструкція №21-1) підприємства, що підтвердили наявність у працівника спеціального трудового стажу відповідно до записів у трудових книжках або виданих уточнюючих довідок, зобов'язані відшкодовувати витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. Відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій відбувається щомісячно до 25 числа у розмірі сум, зазначених у повідомленні Пенсійного фонду. Протягом серпня 2015 р., УПФУ проводились виплати пільгових пенсій особам, які працювали в ФГ «Жива Нива», про що останній належним чином був поставлений до відома. Однак, всупереч вищезазначеному, станом на момент подачі позову витрати на виплату та доставку пільгових пенсій за вищезазначений період відповідачем у повному обсязі не відшкодовані, що обумовило звернення до суду. Таким чином, у відповідача наявний борг у розмірі 880,73 грн.

Відповідач щодо задоволення позову заперечив.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримала у повному обсязі, суду пояснила наступне.

Так, відповідач використовував працю найманих працівників, у тому числі за професіями, стаж роботи за якими зараховується до спеціального стажу, що надає право на призначення пенсії на пільгових умовах. Зокрема, громадянка ОСОБА_4 є колишньою працівницею ФГ «Жива Нива», її робота була пов'язана з сільськогосподарським виробництвом та вона виховала п'ятеро дітей до чотирнадцятирічного віку. У 2007 р. ОСОБА_4 відповідно до ст.13 Закону " Про пенсійне забезпечення " вийшла на пенсію на пільгових умовах., що підтверджується пільговими довідками, виданими ФГ «Жива Нива».

Зазначеній особі УПФУ призначена пенсія на пільгових умовах, відповідно до п. "ж" ч.1 ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 р., №1788 (далі - Закон №1788), у зв'язку із чим за серпень 2015 р. їй виплачено пільгової пенсії на загальну суму 1114,42 грн. Відповідно до Закону №1058 та Інструкції №21-1 підприємства, що підтвердили наявність у працівника спеціального трудового стажу відповідно до записів у трудових книжках або виданих уточнюючих довідок, зобов'язані відшкодовувати витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

У зв'язку з викладеним УПФУ на адресу відповідача направлено розрахунки сум нарахованих фактичних витрат по виплаті та доставці пенсій призначених на пільгових умовах. Разом з цим, ФГ «Жива Нива» зазначені грошові кошти не сплатило, внаслідок чого у нього перед УПФУ утворилась заборгованість за серпень 2015 р. на суму 880,73 грн.

Представник відповідача суду пояснив наступне.

У ФГ «Жива Нива» працювала ОСОБА_4, яка вийшла на пільгову пенсію 28.11.2007 р. Коли ОСОБА_4 виходила на пільгову пенсію, ФГ «Жива Нива» взяло на себе обов'язок відшкодувати витрати УПФУ на виплату пільгових пенсій до досягнення нею 55 років. Витрати УПФУ на виплату та доставку пільгових пенсій компенсувалися відповідачем у відповідності зі статтею 2 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" від 26.06.1997, № 400/97-ВР ( далі - Закон № 400). Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо добровільної сплати єдиного внеску" від 04.04.2013 р. № 183-VII (далі - Закон № 184) змінено статтю 2 Закону № 400. Тобто зміни у законодавстві України були внесені лише 04.04.2013 р., а відносини щодо виплати ОСОБА_4 пільгової пенсії виникли у 2007 р., до набрання чинності цим Законом. У зв'язку із зазначеним, посилаючись на положення ст.58 Конституції України, вважає позов не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Дослідивши наявні матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи із наступного.

Так, Положенням про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 6 квітня 2011 року № 384/2011, передбачено, що Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, що входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики з питань пенсійного забезпечення та збору, ведення обліку надходжень від сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. Крім того, йому надано право стягувати у передбаченому законодавством порядку своєчасно не нарахованих та/або не сплачених суми страхових внесків та інших платежів. Таким чином, УПФУ надано право звертатись до адміністративного суду з позовом про стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок не відшкодування підприємством витрат на виплату та доставку пільгової пенсії.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців відповідач зареєстрований 27.07.2001 р. як юридична особа. З матеріалів справи вбачається, що відповідач у своїй діяльності використовує працю найманих працівників, тобто є роботодавцем, а тому в розумінні Закону №1058 та Закону №400 він є страхувальником та платником збору на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Так, на ФГ «Жива Нива» у сільськогосподарському виробництві працювала багатодітна мати, яка виховала п'ятеро дітей до чотирнадцятирічного віку ОСОБА_4, якій 28.11.2007 р. призначено пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. "ж" ч.1 ст.13 Закону №1788.

На момент призначення пенсії на пільгових умовах ОСОБА_4 (28.11.2007 р.), чинне законодавство України (Закони №№400,1058, Інструкція №21-1) звільняло її колишнього роботодавця, яким є ФГ «Жива Нива», до досягнення нею пенсійного віку передбаченого ст.26 Закону №1058, відшкодовувати фактичні витрати на виплату та доставку пенсії, призначеної на пільгових умовах, оскільки таке підприємство було платником фіксованого сільськогосподарського податку.

Відповідно до ч.1 ст.26 Закону №1058 (у редакції станом на 28.11.2007 р.) жінки мають право на призначення пенсії за віком після досягнення ними 55 років та наявності страхового стажу не менше п'яти років. Аналогічна норма існувала і у Законі №1788 відповідно до ст.12 якого право на пенсію за віком мають жінки після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Отже аналізуючи зазначені норми у своїй сукупності слід прийти до висновку, що станом на 28.11.2007 р. (день призначення пільгової пенсії ОСОБА_4В.), підприємства-роботодавці, які не були платниками фіксованого сільськогосподарського податку зобов'язані були відшкодовувати УПФУ фактичні витрати пов'язані із виплатою та доставкою пенсії, призначеної на пільгових умовах ОСОБА_4, до досягнення нею пенсійного віку (55 років), а саме до 05.02.2015 р.

При цьому суд вважає за необхідним охарактеризувати правову природу пільгової пенсії призначеної відповідно до п. "ж" ч.1 ст.13 Закону №1788.

Так, згідно Закону №1788 право особи на призначення пенсії за віком на пільгових умовах надається жінкам, які працюють у сільськогосподарському виробництві та виховали п'ятеро і більше дітей, - незалежно від віку і трудового стажу. При наявності зазначених складових особа має можливість реалізувати своє право на призначення їй та відповідно отримання пільгової пенсії. Дане право, яке реалізоване особою, в силу соціальної спрямованості діяльності Держави та положень принципу верховенства права, згідно якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, не може бути обмежене або скасоване (припинене) та на підставі нормативно-правових актів прийнятих після призначення такої пільгової пенсії.

У судовому засіданні встановлено, що право на призначення пільгової пенсії ОСОБА_4 реалізувала. Дана пільгова пенсія УПФУ ОСОБА_4 призначена відповідно до положень Закону №1788.

01.10.2011 р. набрав чинності Закон №3668, яким до ст.26 Закону №1058 внесено зміни.

Зокрема відповідно до ч.1 ст.26 особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цієї статті, право на пенсію за віком мають жінки ІНФОРМАЦІЯ_1 і старші після досягнення ними такого віку:

55 років - які народилися до 30 вересня 1956 року включно;

55 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1956 року по 31 березня 1957 року;

56 років - які народилися з 1 квітня 1957 року по 30 вересня 1957 року;

56 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1957 року по 31 березня 1958 року;

57 років - які народилися з 1 квітня 1958 року по 30 вересня 1958 року;

57 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1958 року по 31 березня 1959 року;

58 років - які народилися з 1 квітня 1959 року по 30 вересня 1959 року;

58 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1959 року по 31 березня 1960 року;

59 років - які народилися з 1 квітня 1960 року по 30 вересня 1960 року;

59 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1960 року по 31 березня 1961 року;

60 років - які народилися з 1 квітня 1961 року по 31 грудня 1961 року.

У зв'язку із зазначеними змінами до ст.26 Закону №1058, а також тим, що ОСОБА_4 народилась 05.02.1960 р., позивач вважає, що вона мала право на призначення пенсії за віком після досягнення нею 57 р. 6 міс. (у даному разі не йде мова про пільгову пенсію). Тому, на думку УПФУ, відповідач зобов'язаний відшкодовувати йому фактичні витрати пов'язані із виплатою та доставкою пенсії, призначеної на пільгових умовах ОСОБА_4В, до досягнення останньою 57 р. 6 міс.

Суд вважає таку позицію відповідача помилковою, виходячи із наступного.

Відповідно до загальнотеоретичних правил правозастосування, правовідносини між особами врегульовуються тієї нормою матеріального права, яка діє на момент виникнення, припинення, зміни цих правовідносин, якщо інше не передбачено законом.

Призначення 28.11.2007 р. пільгової пенсії ОСОБА_4 породило виникнення правовідносин між УПФУ та підприємцем-роботодавцем (у даному разі ФГ «Жива Нива») щодо відшкодування витрат пов'язаних із виплатою та доставкою пільгової пенсії. Дані правовідносини, на момент їх виникнення були врегульовані Законами №№1058,400 та Інструкцією №21-1, в редакціях чинних на той час.

Дані нормативно-правові акти передбачали, що позивач звільнений від відшкодування УПФУ фактичних витрат пов'язаних із виплатою та доставкою пільговій пенсії ОСОБА_4 до досягнення нею 55 річного віку, а саме до 05.02.2015 р., оскільки він є платником фіксованого сільськогосподарського податку.

Відповідно до ч.1 ст.58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно - правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Отже враховуючи зазначене вище, положення Закону №3668, яким до ст.26 Закону №1058 внесено зміни, не можуть бути застосовані до правовідносин, які виникли 28.11.2007р. між ФГ «Жива Нива» та УПФУ щодо відшкодування витрат пов'язаних із виплатою та доставкою пільгової пенсії ОСОБА_4, оскільки на той час вони були врегульовані іншими нормативно-правовим актами (Законами №№1058,400 та Інструкцією №21-1, в редакціях чинних на той час).

Закон №3668 не містить норм, як передбачають його зворотну дію в часі (ретроактивну форму).

За таких обставин, відповідач не мав права на збільшення строку відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій ОСОБА_4 до досягнення нею пенсійного віку, передбаченого ст. 26 Закону №1058 (зі змінами та доповненнями), оскільки ОСОБА_4 вийшла на пенсію до прийняття Закону № 3668 та на неї не розповсюджується його дія. За таких обставин щомісячне нарахування УПФУ після 05.02.2015 р. позивачу зобов'язання з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсії призначеної на пільгових умовах громадянці ОСОБА_4 є протиправним.

При цьому суд зазначає, що відповідно до протоколу УПФУ №1345 від 22.02.2008 р. про призначення пільгової пенсії ОСОБА_4, розрахунок виплати пільгової пенсії здійснений до 06.02.2015 р., тобто до досягнення нею пенсійного віку.

Відповідно до ст. 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приписами статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Позивач у справі не довів суду обґрунтованість своїх позовних вимог.

Таким чином, аналізуючи викладене суд прийшов до висновку, що в задоволенні адміністративного позову управління Пенсійного фонду України в Хотинському районі Чернівецької області до фермерського господарства "Жива Нива" про стягнення заборгованості, яка виникла у зв'язку із не відшкодуванням фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах у розмірі 880,73 грн. необхідно відмовити.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частину постанови

Керуючись статтею 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову управління Пенсійного фонду України в Хотинському районі Чернівецької області до фермерського господарства "Жива Нива" про стягнення заборгованості - відмовити у повному обсязі.

У відповідності до ст.ст. 185-186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, проголошення вступної та резолютивної частини рішення, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дні отримання копії постанови.

Згідно статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмовити у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя О.В. Анісімов

Постанова в повному обсязі складена 12 жовтня 2015 р.