Справа № 815/1658/15
Суддя: Кравець О.О.
Дата ухвалення: 2015-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2015 р.м.ОдесаСправа № 815/1658/15

Категорія: 6.3 Головуючий в 1 інстанції: Марин П. П.
Одеський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді -Кравець О.О.
судді -Вербицької Н.В.
судді - за участю секретаря Яковлева Ю.В. Худик С.А.
розглянувши у відкритому проваджені апеляційну скаргу Інституту демократії і прав людини на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 13.07.2015 р. по справі за адміністративним позовом Інституту демократії і прав людини до Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Виконавчого комітету Одеської міської ради, про зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Інститут демократії і прав людини звернувся до суду із позовом до Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, та просив зобов'язати відповідача забезпечити внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців відомостей про зміну установчих документів, які 22.09.2011року у повідомлюваному порядку пройшли державну реєстрацію у виконкомі Одеської міської ради.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 13.07.2015 р. у задоволенні позову було відмовлено .

Не погоджуючись з постановою суду позивач подав апеляційну скаргу, в якій вважає вказану постанову прийнятою з порушенням норм процесуального та матеріального права, просив її скасувати та прийняти нову , якою задовольнити позов.

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду були сповіщені належним чином відповідно до ст.34 -39 КАС України.

Апеляційний суд, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом 1-ої інстанції було встановлено , що 21 червня 2006 року державним реєстратором виконавчого комітету Одеської міської ради проведено державну реєстрацію Інституту демократії та прав людини, та включено до ЄДР за №1 020481, про що видано свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи серії А00 № 269539

22.09.2011 року виконавчим комітетом Одеської міської ради зареєстровано зміни та доповнення до статуту Інституту демократії та прав людини , але відомості про зміни установчих документів не були внесені державним реєстратором виконавчого комітету Одеської міської ради до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Інституту демократії та прав людини звернувся із заявою від 20.02.2014 року №25 до Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції з проханням внести відповідні зміни установчих документів, які пройшли 22.09.2011 року державну реєстрацію у виконкомі Одеської міської ради до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців .

Листом № 12.8-2821/1651РС-12.8 від 22.05.2014 року Реєстраційною службою Одеського міського управління юстиці була надана відповідь, згідно якої проінформував останнього про те, що визначені ст. 29 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" документи, 22.09.2011 року не надавалися державному реєстратору, а тому фактично і не було проведено державну реєстрацію змін до установчих документів, а заява позивача від 24.04.2014 року № 33 не є правовою підставою для вчинення будь-яких реєстраційних дій.

Внаслідок вищенаведеної відмови позивач звернувся до суду , але ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 18.09.2014 року, яка набула законної сили, адміністративний позов у справі №815/4901/14 був залишений без розгляду.

19.02.2015 року, у зв'язку з прийняттям Одеським апеляційним адміністративним судом постанови від 15.01.2015 року по справі №815/4900/14, якою задоволено позовні вимоги Фонду соціальної допомоги імені доктора Ф.П. Гааза до Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції про визнання незаконною бездіяльність щодо відмови у внесенні відомостей до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців про зміну установчих документів, які 22.09.2011року пройшли державну реєстрацію у виконкомі Одеської міської ради та зобов'язання забезпечити внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців відомостей про зміну установчих документів, які 22.09.2011року пройшли державну реєстрацію у виконкомі Одеської міської ради, позивач повторно звернувся до відповідача з заявою щодо внесення вищенаведених відомостей до реєстру.

Листом № 12.8-3416/1484РС-12.8 від 05.03.2015 року позивачу повідомлено, що станом на теперішній час перелік документів, які подаються державному реєстратору, необхідних для проведення державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи визначено ст. 29 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців", а тому заява від 19.02.2015 року №9 не є правовою підставою для вчинення будь-яких реєстраційних дій .

Відповідно до положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо діяльності Міністерства юстиції України, Міністерства культури України, інших центральних органів виконавчої влади, діяльність яких спрямовується та координується через відповідних міністрів, а також Державного космічного агентства України" від 16 жовтня 2012 року № 5461-VI, функції з реалізації державної політики у сфері державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців з 1 липня 2013 року передаються від органів державної реєстрації - виконавчих комітетів міських рад міст обласного значення реєстраційним службам територіальних органів юстиції, у зв'язку з чим створено новий орган з реалізації державної політики у сфері державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а саме: відділ державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції.

Пунктом 5 Указу Президента України "Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади" від 09.12.2010 року № 1085/2010 (зі змінами) передбачено, що міністерства та інші центральні органи виконавчої влади, що утворюються шляхом реорганізації інших центральних органів виконавчої влади, є правонаступниками органів, які реорганізуються.

Правовий статус позивача станом на час виникнення спірних правовідносин, а саме станом на 22.09.2011р., регулювався Законом № 755-IV, Законом України «Про об'єднання громадян» від 16.06.1992р. № 2460-ХІІ, Законом України «Про благодійництво та благодійні організації» від 16.09.1997р. № 531/97-ВР.

Відповідно до ст.3 Закону № 531/97-ВР законодавство про благодійництво та благодійні організації складається з Конституції України, цього Закону, інших нормативно-правових актів, що регулюють благодійництво та благодійну діяльність.

Частиною 2 ст.8 Закону № 531/97-ВР в редакції, яка була чинною станом на 22.09.2011р., державна реєстрація всеукраїнських та міжнародних благодійних організацій здійснюється Міністерством юстиції України, а місцевих благодійних організацій, а також відділень (філій, представництв) всеукраїнських, міжнародних благодійних організацій - відповідними місцевими органами виконавчої влади.

Згідно з ч.9 ст.8 Закону № 531/97-ВР про зміни у статутних документах або структури власності юридичних осіб - засновників благодійна організація повідомляє у 10-денний термін до реєструючого органу з доданням відповідних підтвердних документів.

Апеляційним судом було встановлено , що для легалізації змін установчих документів надавав державному реєстратору виконкому міської ради передбачені законом документи, в т.ч. затверджений уповноваженим представником засновника - Президентом Фонду соціальної допомоги імені доктора Ф.П. Гааза у новій редакції статут, а також другий примірник оригіналу статуту в новій редакції, що підтверджується відміткою на Статуті Інституту демократії та прав людини, датованою 22.09.2011р. та підписом заступника міського голови.

Реєстраційної справа Інституту демократії та прав людини, яка сформована реєстраційною службою виконкому Одеської міської ради, та в подальшому, в зв'язку із передачею функцій з реалізації державної політики у сфері державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців реєстраційним службам територіальних органів юстиції на підставі Закону України від 16.10.2012р. №5461-VI, передана до реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції та не містить документів, які надані позивачем для легалізації змін установчих документів 22.09.2011р.

Згідно ч.1 ст.17 Закону України, від 15.05.2003, № 755-IV "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" відомості про юридичну особу або фізичну особу - підприємця включаються до Єдиного державного реєстру шляхом внесення записів на підставі відомостей з відповідних реєстраційних карток та відомостей, що надаються юридичними особами державному реєстратору за місцезнаходженням реєстраційної справи згідно із законодавством України

Процедура державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи встановлена ст.29 Закону України, від 15.05.2003, № 755-IV "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців"( в ред.,діючої на момент останнього звернення позивача ), а згідно із ч.11 цієї статті

Державний реєстратор зобов'язаний залишити без розгляду документи, які подані для проведення державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи, якщо:

документи подані за неналежним місцем проведення державної реєстрації;

документи не відповідають вимогам, які встановлені частинами першою, другою, четвертою, п'ятою та сьомою статті 8, частиною п'ятою статті 10 цього Закону;

документи подані не у повному обсязі;

документи подано особою, яка не має на це повноважень;

до державного реєстратора надійшло рішення суду щодо заборони у проведенні реєстраційних дій.

Апеляційний суд вважає, що обмеження та вимоги, встановлені ст.29 Закону № 755-IV не можуть розповсюджуватися на позивача ,у якого після легалізації відсутній обов'язок повторного надання документів при розгляді питання щодо внесення змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, так як легалізація змін установчих документів Інституту демократії та прав людини, була проведена уповноваженим органом в повідомлювальному порядку, передбаченому Законом № 531/97-ВР,а невнесення реєстраційною службою виконкому Одеської міської ради змін установчих документів від 22.09.2011р. до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців,у порушення ст.17 Закону № 755-IV та діючого на момент легалізації Регламенту передачі Міністерством юстиції та його територіальними органами державним реєстраторам даних про юридичних осіб, затвердженого наказом Державного комітету України з питань регулятивної політики та підприємництва та Міністерства юстиції України від 27.02.2007 року № 23/74/5- не повинні обмежувати права позивача на свободу об'єднання в суспільні організації, їх належну реєстрацію на цей час, а зворотній висновок суду 1-ої інстанції є помилковим.

Відповідно до ст.8 Конституції України, ст.8 КАС України та ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року ,суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Конвенція з прав та основоположних свобод людини від 04.11.1950 року , була ратифікована Законом України N 475/97-ВР від 17.07.97, та відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства.

Відповідно до статті 13 Конвенції, кожна людина, права і свободи якої, викладені у цій Конвенції, порушуються, має ефективний засіб захисту у відповідному національному органі незалежно від того, що порушення було вчинене особами, які діяли в офіційній якості.

Виходячи зі змісту положень ст.ст.11,31 Закону № 755-IV судове рішення може бути підставою для проведення державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи.

Апеляційний суд доходить до висновку щодо наявності підстав для задоволення позову .

Відповідно до ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно п.3 ч.1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Відповідно до п. 3. ч.1. ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи.

На підставі викладеного, у зв'язку із порушенням норм матеріального права та невідповідності висновків суду 1-ої інстанції обставинам справи, апеляційний суд вважає постанова суду 1-ої інстанції підлягає скасуванню із прийняттям нової про задоволення позову .

Відповідно до ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Апеляційним судом встановлено , що позивачем ,у зв'язку зі сплатою судового збору за звернення із позовною заявою та подачу апеляційної скарги, понесені судові витрати у розмірі 109,72 грн.

Керуючись: 94,ч. 1 ст. 195,196,п. 3 ч.1 ст. 198, п. 3 ,4ч. 1 ст. 202, п. 3 ч. 1 ст. 205, ст. 207 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Інституту демократії та прав людини - задовольнити .

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 13 липня 2015р. - скасувати.

Прийняти по справі нову постанову:

Адміністративний позов Інституту демократії та прав людини - задовольнити.

Зобов'язати реєстраційну службу Одеського міського управління юстиції внести до Єдиного держаного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців відомості щодо зміни статутних документів Інституту демократії та прав людини (код ЄДРПОУ 1 020481), зареєстровані виконавчим комітетом Одеської міської ради 22.09.2011р.

Стягнути із Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції на користь Інституту демократії та прав людини судові витрати у розмірі 109,72 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили після її проголошення ,та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20-ти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя Кравець О.О.

Суддя Вербицька Н.В..

Суддя Яковлев Ю.В.