Справа № 712/10174/15-а
Суддя: Кончина О. І.
Дата ухвалення: 2015-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2а/712/439/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2015 року Соснівський районний суд м Черкаси в складі:

головуючого судді Кончиної О.І.

при секретарі Тимошенко Д.А., Науменко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Черкаси адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м.Черкасах Черкаської області про скасування рішення, зобовязання прийняти рішення про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, -

в с т а н о в и в :

31 серпня 2015 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м.Черкасах Черкаської області (далі відповідач) про скасування рішення УПФУ в м.Черкасах Черкаської області від 11 серпня 2015 року (протокол №45/9) про відмову у призначенні позивачу «щомісячного довічного грошового утримання судді» та зобовязати відповідача прийняти рішення про призначення та виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 90% грошового утримання судді апеляційного суду Черкаської області згідно довідки суду від 3 серпня 2015 року №59/15-вих./04-45/15.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він обраний народним суддею Ленінградського районного народного суду м.Києва 12 квітня 1976 року. Далі обирався членом Київського міського суду, а постановою Верховної ОСОБА_2 України від 15.10.1998 р. № 184-XIV обраний безстроково суддею Черкаського обласного суду (нині апеляційний суд Черкаської області).

9 вересня 2014 року позивачем поштою подана заява до Верховної ОСОБА_2 України про звільнення з посади судді апеляційного суду Черкаської області у відставку відповідно до пункту 9 частини пятої статті 126 Конституції України.

Для цього позивач згідно пункту 9 частини пятої статті 126, статті 131 Конституції України, статті 109 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» звернувся до ОСОБА_2 ради юстиції (далі ВРЮ) з письмовою заявою про внесення подання про звільнення з посади судді апеляційного суду Черкаської області у звязку із поданням заяви про відставку. Заяви та матеріали надійшли до ВРЮ поштою 11 вересня 2014 року.

Статтею 109 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у редакції на дату подання заяви про звільнення з посади судді апеляційного суду Черкаської області у відставку, встановлено:

«1. Суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається статтею 131 цього Закону, має право подати заяву про відставку. ….

3. Заява про відставку, заява про звільнення з посади за власним бажанням подається суддею безпосередньо до ОСОБА_2 ради юстиції, яка протягом одного місяця з дня надходження відповідної заяви вносить до органу, який обрав або призначив суддю, подання про звільнення судді з посади.

4. Суддя продовжує здійснювати свої повноваження до прийняття рішення про його звільнення.

5. За суддею, звільненим за його заявою про відставку, зберігається звання судді та гарантії недоторканності, встановлені для судді до його виходу у відставку».

Таким чином, встановлений законом строк внесення до Верховної ОСОБА_2 України подання про звільнення судді з посади сплив 12 жовтня 2014 року, проте рішення ВРЮ про внесення цього подання до Верховної ОСОБА_2 України не було прийняте, відповідно, не розглянута заява ОСОБА_1 про звільнення з посади судді у відставку.

Розгляд питання та прийняття Верховною ОСОБА_2 України рішення про звільнення з посади судді, обраного безстроково, регулювався ст.111 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», частиною шість якої передбачено, що повноваження судді припиняються з дня набрання чинності постановою Верховної ОСОБА_2 України.

ВРЮ листом від 19.08.2015 року №4801/0/9-15 повідомила позивача, що заява ОСОБА_1 про звільнення у відставку з посади судді надійшла до ОСОБА_2 ради юстиції 11 вересня 2014 року.

Відповідно до положень пункту 3 Розділу ІІ Закону України «Про відновлення довіри до судової влади в Україні» повноваження членів ОСОБА_2 ради юстиції, крім тих, які перебували у цьому органі за посадою, припинено з 11 квітня 2014 року. Із зазначеного періоду засідання ОСОБА_2 ради юстиції не проводились та матеріали про звільнення суддів не розглядались.

Відповідно до Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» з 26 березня 2015 року розпочато процес формування нового складу ОСОБА_2 ради юстиції. В повноважному складі засідання ОСОБА_2 ради юстиції розпочалися з 9 червня 2015 року. Матеріали про внесення подання щодо звільнення ОСОБА_1 у відставку розглянуто ОСОБА_2 радою юстиції 18 червня 2015 року, прийнято рішення внести подання до Верховної ОСОБА_2 України про звільнення у відставку, яке 23 червня 2015 року було направлене до Верховної ОСОБА_2 України.

Позивача звільнено з посади судді апеляційного суду Черкаської області у звязку з поданням заяви про відставку Постановою Верховної ОСОБА_2 України від 16 липня 2015 року №636-VIIІ.

На підставі вказаної постанови Верховної ОСОБА_2 головою апеляційного суду Черкаської області 3.08.2015 року виданий наказ №52 про звільнення з посади судді апеляційного суду Черкаської області у звязку з поданням заяви про відставку ОСОБА_1.

4 серпня 2015 року позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в м.Черкасах Черкаської області із заявою про встановлення/призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Ця заява отримана відповідачем 4 серпня 2015 року разом з поданням апеляційного суду Черкаської області про встановлення позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 3 серпня 2015 року №6, яке оформлено відповідно до Постанови Правління Пенсійного фонду України від 25 січня 2008 року №3-1 із змінами і доповненнями, внесеними Постановою Правління Пенсійного фонду України від 11 лютого 2013 року №2-4 «Про затвердження Порядку подання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України» (далі постанова ПФУ №3-1).

19 серпня 2015 року відповідач видав повідомлення про прийняте рішення (протокол №45/9 від 11.08.2015) про відмову в призначенні щомісячного довічного грошового утримання судді Тапалу Григорію Корнійовичу.

20 серпня 2015 року позивачем отримані в управлінні Пенсійного фонду України в м.Черкасах вказані повідомлення та рішення (далі спірне рішення).

Підставою відмови у призначенні щомісячного довічного утримання судді у спірному рішенні відповідача вказано, що відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213, з червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне утримання призначаються відповідно до (серед інших) Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Посилаючись на ст.8 Конституції України, яка має найвищу юридичну силу і згідно якої в Україні визнається і діє принцип верховенства права, Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року в редакції на дату подачі заяви про відставку, позивач просив задовільнити його вимоги. Також позивач вважає, що пункт 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213-УІІІ (далі Закон 213), на який посилається відповідач, як на правову підставу відмови у призначенні позивачу щомісячного довічного утримання, не поширюється на право позивача на призначення цього утримання, з огляду на наступне.

Заява позивача про звільнення з посади судді апеляційного суду Черкаської області, яка надійшла до ВРЮ 11.09.2014 року, у встановлений законом строк не була розглянута з незалежних від позивача причин.

12 лютого 2015 року прийнятий Закон України «Про забезпечення права на справедливий суд» №192-VIII (набрав чинності 29.03.2015 року), яким Закон України «Про судоустрій і статус суддів» викладений в новій редакції і згідно п.8 Прикінцевих та перехідних положень нової редакції Закону встановлено, що заяви і скарги, подані до набрання чинності цим Законом, здійснюються відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у редакції, що діяла на момент подачі відповідної заяви (скарги).

З урахуванням викладеного ОСОБА_1 просить його позов задовольнити.

Представник відповідача подав суду письмові заперечення на адміністративний позов, в якому зазначив, що позивач звернувся до Управління ПФУ з заявою про перехід з пенсії за віком на щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці 4.08.2015 року, а згідно ч.3 ст.45 Закону України №1058 «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання відповідної заяви, та що відповідно до п.1.2 розділу І Порядку подання та оформлення документів для призначення та виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, затвердженого постановою правління ПФУ від 25.01.2008 № 3-1 щомісячне грошове утримання призначається з дня, наступного після відрахування судді зі штату суду згідно наказам, виданим на підставі акта ВРУ про звільнення у звязку з поданням заяви про відставку.

Відповідач також вважає, що спірні правовідносини для здійснення переходу з виду на вид виникли в момент, коли позивач звернувся з заявою про перехід з пенсії за вислугою років на щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, і необхідно застосувати законодавство, яке діє на цю дату, а саме п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2.03.2015 № 123, яким скасовано з 1.06.2015 року призначення судді у відставці щомісячного довічного грошового утримання.

Крім того, відповідач стверджує, що станом на 9 вересня 2014 року ч.3 ст.138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» зі змінами, внесеними Законом №1166-VII передбачала щомісячне довічне грошове утримання судді у розмірі 70 % грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, а Законом України №3668-VII від 8.07.2011 р. друге речення ч.3 ст.138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» про збільшення за кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір цього утримання на 2% - виключено.

Відповідач вказує, що Закон від 2.03.2015 року №213 є чинним, неконституційним не визнавався і є обовязковим для виконання управлінням ПФУ в м.Черкасах та просить в позові відмовити.

Заслухавши позивача, який підтримав свої позовні вимоги, представника відповідача, який заперечував проти позову, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного.

Право позивача на щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці гарантується на таких положеннях законодавства та обставинах.

Згідно ст.8 Конституції України, ст.8 Кодексу адміністративного судочинства України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідач входить до системи Пенсійного фонду України, який є центральним органом виконавчої влади та діє відповідно до Положення Про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 06.04.2011 №384/2011 із змінами (далі Указ Президента України №384).

Пенсійний фонд України у своїй діяльності керується Конституцією України та законами України, іншими актами законодавства України (ст.2 Указу Президента №384).

Серед основних завдань ПФУ є, у тому числі: призначення (перерахунок) пенсій, щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці та підготовка документів для їх виплати (ст.3 Указу Президента №384).

Відповідач являється територіальним органом Пенсійного фонду України, його завдання, функції визначені Положенням про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах, затверджене постановою правління ПФУ від 22.12.2014 №28-2, зареєстроване в Міністерстві юстиції України 15.01.2015 за №41/26486 (далі Положення №28-2).

Положенням №28-2 встановлено, що відповідно до покладених на відповідача завдань, він, серед іншого, призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії, щомісячне довічне грошове утримання суддям у відставці (п.4.7положення).

Одним із основних обовязків відповідача є неухильне дотримання прав громадян під час призначення й виплати пенсій, щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, вжиття заходів, що запобігають їх порушенню.

Судом встановлено, що позивач, маючи стаж роботи на посаді судді більше двадцяти років та маючи відповідно до ст.ст. 109, 131 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» право на відставку, 9 вересня 2014 року у встановленому законом порядку звернувся до ОСОБА_2 юстиції та Верховної ОСОБА_2 України з заявами про звільнення з посади судді апеляційного суду Черкаської області у звязку із поданням заяви про відставку згідно п.9 ч.5 ст.126, ст.131 Конституції України, ст.109 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Заяви з доданими документами направлені поштою до ВРЮ 9 вересня 2014 року.

Згідно наданого позивачем листа ВРЮ від 19.08.2015 року №4801/0/9-15 заява ОСОБА_1 про звільнення у відставку з посади судді надійшла до ВРЮ 11 вересня 2014 року. Причиною її тривалого не розгляду ВРЮ вказала, що відповідно до положень пункту 3 Розділу ІІ Закону України «Про відновлення довіри до судової влади в Україні» повноваження членів ОСОБА_2 ради юстиції, крім тих, які перебували у цьому органі за посадою, припинено з 11 квітня 2014 року. Із зазначеного періоду засідання ОСОБА_2 ради юстиції не проводились та матеріали про звільнення суддів не розглядались.

Відповідно до Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» з 26 березня 2015 року розпочато процес формування нового складу ОСОБА_2 ради юстиції. В повноважному складі засідання ОСОБА_2 ради юстиції розпочалися з 9 червня 2015 року. Матеріали про внесення подання щодо звільнення ОСОБА_1 у відставку розглянуто ОСОБА_2 радою юстиції 18 червня 2015 року, прийнято рішення внести подання до Верховної ОСОБА_2 України про звільнення у відставку, яке 23 червня 2015 року було направлене до Верховної ОСОБА_2 України.

Постановою Верховної ОСОБА_2 України від 16 липня 2015 року №636-VIII та наказом голови апеляційного суду Черкаської області №52 від 3 серпня 2015 року позивач звільненні з посади судді апеляційного суду у відставку.

Отже, порушення встановленого ст.109 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» місячного строку на внесення ВРЮ до Верховної ОСОБА_2 України заяви позивача про звільнення у відставку та порушення реалізації права на відставку відбулися при відсутності будь-якої вини позивача і відповідно до ст.2 КАСУ це право позивача підлягає захисту.

З урахуванням проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права, а також положень ст.ст. 22, 58 Конституції України, п.5 Прикінцевих положень Закону України від 2.03.2015 року №123 до позивача не може бути застосований, оскільки правовідносини по звільненню судді Тапала Г.К. у відставку виникли до прийняття і набрання чинності цим законом, але у встановлений законом строк органами державної влади не було прийняте рішення про звільнення позивача у відставку.

Крім того, 12.02.2015 року Законом України «Про забезпечення права на справедливий суд» (набрав чинності 29.03.2015 року) викладена нова редакція Закону України «Про судоустрій і статус суддів». Згідно п.8 Прикінцевих та перехідних положень Закону встановлено, що заяви і скарги, подані до набрання чинності цим Законом, здійснюються відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у редакції, що діяла на момент подачі відповідної заяви (скарги). Застосування цієї норми в Законі не обмежено, а тому дія п.8 Прикінцевих та перехідних положень поширюється і на статус судді у відставці.

Довічне грошове утримання судді у відставці є однією з гарантій незалежності суддів, які не можуть бути звужені чи скасовані під час прийняття нових законів та внесення змін до чинних, що неодноразово було предметом конституційного розгляду, про що свідчать рішення Конституційного Суду України від 3 червня 2013 року №3рп/2013, від 22 травня 2008 року №10-рп 2008, від 11 жовтня 2005 року №8-рп/2005.

На дату подання заяви про звільнення з посади судді у відставку, стаття 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», що регулює питання пенсії або щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (у редакції Закону України від 08.07.2011 р. № 3668-VI) встановлювала:

Частина 1 судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 роки, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", виплачується пенсія на умовах, передбачених статтею 37 Закону України "Про державну службу", або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання.

(положення частини першої статті 138 визнано такими, що відповідають Конституції України (є конституційними), згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 03.06.2013 р. N 3-рп/201.

Частина 3. Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, який працює на відповідній посаді. (частина третя статті 138 із змінами, внесеними згідно із Законом України від 08.07.2011 р. N 3668-VI)

(положення частини третьої статті 138 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 03.06.2013 р. N 3-рп/2013.

В мотивувальній частині свого рішення Конституційний Суд вказав, що ч.3 ст.138 Закону №2453 у редакції Закону №3668, яка суперечить Конституції України не підлягає застосуванню як така, що втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. Натомість підлягає застосуванню ч.3 ст.138 Закону №2453 в редакції до змін, внесених Законом №3668, а саме: «Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання».

В наступному Законом України від 27.03.2014 року №1166-VII у ч.3 ст.138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» внесені зміни в частині розміру довічного утримання судді у відставці з 80 до 70 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

Отже, за законодавством України, чинного на день виникнення права позивача на відставку судді, з урахуванням наведеного Рішення КСУ, Закону України від 27.03.2014 року №1166-VII, згідно поданих до заяви матеріалів позивач має право на призначення та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90 % грошового утримання судді з розрахунку: служба в лавах ОСОБА_3 з 31.10.1968 р. по 27.11.1970 р.; робота суддею Ленінградського районного народного суду м.Києва з 12.04.1976 р. по 9.07.1979 р.; робота членом суду Київського міського суду з 10.07.1979 р. по 15.07.1987 р.; робота суддею Черкаського обласного суду, апеляційного суду Черкаської області з 2.11.1998 р. по 3.08.2015 р., що становить загалом повних 30 років.

Наказом в.о.голови апеляційного суду Черкаської області від 3.07.2015 року судді Тапалу Григорію Корнійовичу встановлена з 3 липня 2015 року щомісячна доплата за вислугу років у розмірі 70 відсотків посадового окладу, стаж роботи якого становить 30 років.

Щодо заробітної плати позивача, з якої розраховується виплата щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, то відповідно до ст.129 Закону України від 7.07.2010 №2453-VI вона складається з посадового окладу та доплат за вислугу років.

Про заробітну плату судді Тапала Г.К. для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці апеляційним судом Черкаської області видана довідка від 3.08.2015 №59/15-вих./04-45/15.

З огляду на викладене, відповідач зобовязаний був повно і всебічно та обєктивно розглянути заяву ОСОБА_1 (позивач) про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці разом з поданням апеляційного суду Черкаської області та прийняти рішення про призначення та виплату судді у відставці ОСОБА_1 з 04 серпня 2015 року щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 90% грошового утримання судді апеляційного суду Черкаської області згідно довідки апеляційного суду від 03 серпня 2015 року №59/15-вих./04-45/15.

Заперечення відповідача проти позову суд вважає необґрунтованим і безпідставним з огляду на наступне.

Згідно наданих позивачем матеріалів, 4.08.2015 року ОСОБА_1 до управління ПФУ в м.Черкасах звернувся з поданням апеляційного суду Черкаської області від 3.08.2015 р. про встановлення йому щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. До подання він додав свою заяву з проханням встановити йому щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці. Подання з необхідними документами та заява прийняті відповідачем і зареєстровані 4.08.2015 року.

Таким чином, доводи відповідача, що позивач звернувся з заявою про перехід з пенсії за віком на щомісячне грошове утримання судді у відставці (переведення з одного виду пенсії на інший) не ґрунтуються на матеріалах справи і не відповідають дійсності.

Вимоги позивача не суперечать положенням ст.45 Закону України №1058 та п.1.2 розділу І Порядку подання та оформлення документів для призначення та виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, оскільки позивач просить призначити та виплачувати вказане грошове утримання з 4.08.2015 року, тобто з дня, наступного після звільнення позивача згідно з наказом від 3.08.2015 року з посади судді на підставі акта Верховної ОСОБА_2 України про звільнення у звязку з поданням заяви у відставку.

Відповідач неправильно вважає момент виникнення спірних правовідносин 5.08.2015 року. Позивач подав заяву про звільнення з посади судді у відставку у встановленому законом порядку 9 вересня 2014 року, тобто він вчинив юридичну дію, здійснив своє конституційне субєктивне право на відставку. Внаслідок цього виникли правовідносини, в тому числі і що стосуються статусу судді у відставці, його грошового забезпечення.

Системний аналіз ст.ст. 8, 19, 22, 55, 58 Конституції України, ст.8 КАСУ, положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» дають суду підстави для висновків, що положення п.5 Прикінцевих положень Закону України від 2.03.2015 №213 по відношенню до цих правовідносин зворотної сили не мають і не можуть бути застосовані до позивача, який повністю добросовісно виконав свої обовязки перед державою при здійсненні права на відставку.

Своєчасне рішення про його відставку у встановлений законом строк органами державної влади не було прийняте. А тому відповідач, який являється територіальним органом Пенсійного фонду України, який є центральним органом виконавчої влади, не вправі звужувати права позивача та ставити його в дискримінаційне становище, відмовляючи у праві на щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці.

Безпідставно посилається відповідач на Закон України від 8.07.2011 №3668-VI про нову редакцію ч.3 ст.138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів». Рішенням Конституційного Суду України від 3 червня 2013 року №3-рп/2013 положення Закону України від 7 липня 2010 року №2453-VI у редакції Закону України від 8 липня 2011 року №3668- VI визнані неконституційними, втрачають чинність, підлягає застосуванню ч.3 ст.138 Закону №2453 в редакції до змін, внесених Законом №3668, про що уже вказувалось вище.

Законом України від 27.03.2014 року №1066-VII в ч.3 ст.138 Закону 2453-VI внесені зміни лише в розмір відсотків грошового утримання судді з 80 до 70. Положення, що за кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір такого утримання збільшується на 2 відсотки заробітку, але не більш, ніж 90 відсотків цим законом не мінялось. Маючи стаж роботи на посаді судді повних 30 років, збільшення з 70 відсотків заробітку за 10 років понад 20 років і складе 90 відсотків (2 відсотки помножені на 10 років).

Таким чином суд вважає, що відмовляючи у призначенні позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді органи Пенсійного фонду грубо ігнорують його особливості у тому, що правове регулювання статусу судді у відставці визначаються Конституцією України та Законом України «Про судоустрій і статус суддів».

Таку відмову суд вважає неправомірною, прийняте відповідачем рішення підлягає скасуванню, з покладенням на відповідача обовязку призначення та виплати ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 8, 19, 152 Конституції України, ст.ст. 2, 8, 9, 17, 159-163 КАС України, Законом України «Про судоустрій і статус суддів», суд, -

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області про скасування рішення, зобовязання прийняти рішення про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці - задовольнити.

Скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в м.Черкасах Черкаської області від 11 серпня 2015 року (протокол №45/9) про відмову у призначенні ОСОБА_1 щомісячного довічного утримання судді.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м.Черкасах Черкаської області прийняти рішення про призначення та виплату судді у відставці ОСОБА_1 починаючи з 04 серпня 2015 року щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 90 відсотків грошового утримання судді апеляційного суду Черкаської області згідно довідки апеляційного суду Черкаської області від 03 серпня 2015 року №59/15-вих./04-45/15.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м.Черкасах Черкаської області подати до суду звіт про виконання постанови суду в місячний строк, починаючи з дня набрання постановою законної сили.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Головуючий