Справа № 2а-11630/08/1570
Суддя: Корой С. М.
Дата ухвалення: 2010-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2010 року 11 год. 42 хв. м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Корой С.М.

при секретарі судового засідання Гречаному В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом заступника прокурора Малиновського району м. Одеси в інтересах держави в особі управління пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси до товариства з обмеженою відповідальністю «фірма «Свєточ» про стягнення заборгованості, суд, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов заступника прокурора Малиновського району м.Одеси в інтересах держави в особі управління пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси до відкритого акціонерного товариства „Свєточ в якій позивач просить стягнути з відкритого акціонерного товариства „Свєточ на користь управління пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси заборгованість по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пенсій призначених на пільгових умовах, у сумі 2217,31 гривень.

19.01.2010 року в судовому засіданні представник прокуратури звернувся до суду з уточненнями до позовної заяви які були прийняті судом і згідно із якими позивач просить стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «фірми «Свєточ» на користь управління пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси заборгованість по відшкодуванню витрат на виплату пенсій призначених на пільгових умовах у сумі 2217 гривень 31 копійка.

В адміністративному позові вказано, що у товаристві виконуються роботи з особливо шкідливими та особливо важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників затверджених Кабінетом Міністрів України. Відповідно до положень ч.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003р. підприємства, організації та установи з коштів призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на зазначених вище роботах. Станом з 01.04.2008 року по 01.09.2008 року дане товариство повинно відшкодувати заборгованість з покриття витрат на виплату і доставку пенсій призначених на пільгових умовах перед управлінням Пенсійного фонду України в Малиновському районі м.Одеси на суму 2217,31 грн. До теперішнього часу заборгованість відповідача перед управлінням Пенсійного фонду України в Малиновському районі м.Одеси не погашена.

Представник прокуратури в судовому засіданні підтримала адміністративний позов в повному обсязі посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та просила задовольнити позов.

Представник позивача - управління Пенсійного фонду України в Малиновському

районі м.Одеси в судове засідання не зявився, причин неявки суду не повідомив, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином та своєчасно, що підтверджується наявною в матеріалах справи розпискою (а.с.136).

На юридичну адресу відповідача: м.Одеса, вул. Базарна, 61 судом неодноразово надсилались повістки про виклик до суду та інша судова кореспонденція, яка повернута на адресу суду з відміткою відповідальної особи відділення звязку про те, що відповідач за зазначеною адресою не знаходиться, поряд із цим до суду повернулось повідомлення про вручення поштового відправлення, що підтверджує отримання відповідачем судової повістки на судове засідання призначене на 04.02.2010 року (а.с. 129, 138). Представник відповідача у судові засідання 19.01.2010 та 04.02.2010 року не з'явився. Суд із врахуванням зазначених обставин, керуючись приписами ч.8 ст.35 КАС України, вважає, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, заперечень на позов не надав у зв'язку з чим справу розглянуто на підставі наявних у ній доказів відповідно до ч.6 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України .

Розглянувши подані документи та матеріали, заслухавши пояснення представника прокуратури, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що товариство з обмеженою відповідальністю «фірма «Свєточ» є субєктом підприємницької діяльності та має статус юридичної особи, зареєстровано за юридичною адресою: м.Одеса, вул. Базарна, 61, про що свідчить: витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців від 11.11.2009 року (копія а.с.114 - 115).

Відповідно до ст.1 Закону України «Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування» № 400/97-ВР від 26.06.1997 року, субєкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх обєднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, обєднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - субєкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників є платниками збору на обовязкове державне пенсійне страхування.

Згідно зі ст.15 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», взяття на облік до Пенсійного фонду юридичних осіб, незалежно від організаційно-правової форми, форми власності та підпорядкування відбувається на підставі відомостей з реєстраційної картки, наданих державним реєстратором.

З цих підстав судом встановлено, що відповідач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Малиновському районі м.Одеси під реєстраційним №0727, що підтверджується довідкою про знаходження підприємства на обліку від 18.09.2008 року №8318/13.

З матеріалів справи вбачається, що на підприємстві відповідача виконуються роботи із шкідливими та важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій та посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працював в кооперативі «Ентузіаст» електрозварювальником у період з 07.03.1989р. по 29.12.1989р. та у ТОВ «фірмі «Свєточ» електрозварювальником у період з 02.01.1990р. по 16.06.1992р., тобто зазначений робітник працював на посаді, яка передбачена списком №2 і надає право для нарахування пільгової пенсії, що підтверджується довідками від 07.02.2006 року №22-2 та №22-1, що уточнюють особливий характер роботи або умови праці, необхідні для нарахування пільгової пенсії за списком № 2, видані ОСОБА_1, керівником підприємства (копія а.с. 78, 79).

Суд встановив, що на підставі наданих відповідачем ОСОБА_1 зазначених вище довідок та заяви про призначення/перерахунок пенсії (а.с. 78, 79, 140) управлінням Пенсійного фонду України в Малиновському районі м.Одеси (за місцем проживання ОСОБА_1), була призначена пенсія за віком на пільгових умовах за роботу за списком № 2, що підтверджується протоколом №423043 від 24.03.2006

року (копія а.с.141).

Також на підставі довідки виданої управлінням Пенсійного фонду України в Малиновському районі м.Одеси (а.с.80) судом встановлено, що ОСОБА_1 виплачувалась за період з квітня 2007 року по серпень 2008 року пенсія за віком за списком № 2 загальна сума якої складає 18256 гривень 97 копійок.

Суд встановив, що позивач надсилав на адресу відповідача розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, відповідно до п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій призначених ОСОБА_1 відповідно до пунктів «б-з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за період з квітня 2007 року по квітень 2008 року (копії а.с. 69, 70, 77) разом з повідомленнями, які були належним чином отримані відповідачем, про що свідчать поштові повідомлення про вручення (а.с. 75, 76).

Також судом встановлено, що у строки передбачені чинним законодавством вказана сума заборгованості відповідачем не сплачена на користь позивача, що послугувало причиною звернення позивача до суду з даним позовом.

Проаналізувавши положення чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, враховуючи обставини справи, та досліджені докази, які є в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з наступних підстав.

Згідно з абз. б. статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, в тому числі працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року № 36 затверджені Списки виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Довідками, що уточнюють особливий характер роботи або умови праці (а.с. 79, 80) підтверджено, що ОСОБА_1 був зайнятий у ТОВ «фірма «Свєточ» повний робочий день на роботах, які включені до Списку № 2, розділ XXIX п. б, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року № 36.

Протоколом №42043 від 23.03.2006 року (копії а.с. 141). підтверджується, що пенсія за списком № 2 була призначена ОСОБА_1 після досягнення 55 років при стажі роботи 36 років 11 місяці 14 днів, з них зі стажем роботи за списком № 2 - 12 років 10 місяців 6 днів.

Відповідно до ч.1 ст. 2 Закону України «Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування» для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону (яким є відповідач), крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, обєктом оподаткування є фактичні витрати і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення», тобто для чоловіків - після досягнення 60 років.

З протоколу №42043 від 23.03.2006 року (а.с. 141) про призначення пенсії вбачається, що ОСОБА_1 досягне 60 років 27.02.2012 року.

Відповідно до абзацу 1 п.2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003р. пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди зазначеним особам, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991р. №1788-ХІ.

Особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

З вищевикладеного вбачається, що відповідач зобовязаний покривати Пенсійному фонду витрати на виплату та доставку пенсій, відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до пункту «б» ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до п 6.1 Інструкції „Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообовязкове пенсійне страхування до пенсійного фонду України, затвердженої Постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003р. №21-1 (із змінами та доповненнями) відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в таких розмірах: для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції (яким є відповідач) - 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого пункту 2 Прикінцевих положень зазначеного Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Згідно з п.6.4 Інструкції „Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообовязкове пенсійне страхування до пенсійного фонду України, розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Відповідно до п.6.8. вказаної Інструкції підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання та ін.), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства в місячний термін з моменту виникнення цих обставин. Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

Відповідно до п.6.10. Інструкції „Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообовязкове пенсійне страхування до пенсійного фонду України, у разі призначення на пільгових умовах особам, які мають необхідний стаж роботи за місцем призначення цієї пенсії, орган Пенсійного фонду за місцем призначення пенсії надсилає повідомлення для зазначених підприємств у двох примірниках через орган Пенсійного фонду за місцезнаходженням цього підприємства. Відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, у таких випадках здійснюється підприємством на рахунки органу Пенсійного фонду за місцем його реєстрації.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач надсилав на адресу відповідача розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, відповідно до п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» в частині пенсії, призначеної ОСОБА_1, відповідно до пунктів «б-з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» щомісячно, з 01.04.2008 року по 01.09.2008 року разом з повідомленнями, які були належним чином отримані відповідачем, про що свідчать поштові повідомлення про вручення (а.с. 69, 70, 77), разом на загальну суму 2217 гривень 31 копійка.

Відповідно до п. 6.9. Інструкції „Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообовязкове пенсійне страхування до пенсійного фонду України не сплачені суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій стягуються з нарахуванням пені та штрафних санкцій відповідно до норм Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами». В матеріалах справи відсутні докази щодо оскарження вищезазначених повідомлень та розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, отже, відповідно до п.п. 5.4.1. п. 5.4. ст. 5 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» вказана сума є узгодженою, а відповідно до п.5.4.1. п.5.4. ст.5 цього Закону узгоджена сума податкового зобов'язання, не сплачена платником податків у встановлені терміни, вважається сумою податкового боргу платника податків та може бути стягнута в судовому порядку.

Частиною 1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно ч.1 ст.69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

З урахуванням встановлених у судовому засіданні фактів, оцінюючи надані позивачем по справі докази у сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими, такими, які підтверджені доказами та відповідають чинному законодавству України, а отже сума заборгованості у розмірі 2217 гривень 31 копійка повинна бути стягнута з відповідача.

З огляду на викладене, на підставі ст.1, ч.1 ст.2 Закону України «Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування», ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та Інструкції „Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообовязкове пенсійне страхування до пенсійного фонду України, та керуючись ст.ст. 2, 4, 69-71, 86, 122, 128,160- 163, 167, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов заступника прокурора Малиновського району м. Одеси в інтересах держави в особі управління пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси до товариства з обмеженою відповідальністю «фірма «Свєточ» про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «фірми «Свєточ» на користь управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м.Одеси заборгованість по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пенсій призначених на пільгових умовах, у сумі 2217 гривень 31 копійка - задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «фірма «Свєточ» (юридична адреса: м.Одеса, вул. Базарна, 61, , р/р 40001, МФО 328566, ліквідатор банку «Україна» по Одеській області) на користь управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м.Одеси (р/р 06 в Одеському облуправлінні ВАТ «Державний ощадний банк України», МФО 328845) заборгованість по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пенсій призначених на пільгових умовах, у сумі 2217 (дві тисячі двісті сімнадцять) гривень 31 копійка.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана протягом 20 днів, постанова суду набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання заяви про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня складення в повному обсязі. Якщо постанову було проголошено у відсутності особи, яка бере участь у справі, то строк подання заяви про апеляційне оскарження обчислюється з дня отримання нею копії постанови. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції може бути подана протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, а також апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний суддею 09.02.2010 року.

Суддя С.М. Корой

.