Справа № 22-а/0690/2882/11
Суддя: Матюшенко І. В.
Дата ухвалення: 2011-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Житомирської області
Справа № 22-а/0690/2882/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2011 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Матюшенка І.В.

суддів: Жигановської О.С., Косигіної Л.М.

при секретарі судового засідання Порохня М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Корольовської районної ради м. Житомира на постанову Овруцького районного суду від 20 травня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Корольовської районної ради м. Житомира, управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації про визнання дій неправомірними та стягнення коштів,

в с т а н о в и л а :

У березні 2009 року ОСОБА_1, посилаючись на невиконання Управлінням праці положень ст. ст. 37 та 39 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі Закон № 796-Х11), щодо розміру щомісячних доплат, просив визнати дії відповідача протиправними та стягнути з Управління праці 1711 грн. 20 коп. допомоги у звязку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства та 8556 грн. доплати до пенсії за період з травня по грудень 2008 року.

У поданій апеляційній скарзі Управління праці, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову про відмову у задоволенні позову. Апелянт зазначає, що Управлінням праці не здійснюються виплати непрацюючим пенсіонерам, оскільки це компетенція Пенсійного фонду України, а виплати, передбачені ст. 37 Закону № 796-Х11, проведені відповідно до чинного законодавства.

Апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Встановлено, що ОСОБА_1 має статус особи, яка потерпіла внаслідок Чорнобильської катастрофи (а.с.6), проживає в зоні гарантованого добровільного відселення (а.с.5), є пенсіонером за віком і отримував у спірному періоді підвищення до пенсії в розмірі 10 грн. 50 коп. (а.с.3), що не відповідає розміру, передбаченому ст. 39 Закону № 796-Х11, а саме, дві мінімальні заробітні плати, та допомогу у звязку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва, передбачену ст. 37 Закону № 796-Х11, у розмірі 2.10 грн. (а.с4), що не відповідає розміру, визначеному Законом № 796-Х11, а саме 40% від мінімальної заробітної плати.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції правильно виходив з того, що вище вказані положення Закону № 796-Х11 мають пріоритетне значення над положеннями постанови КМ України № 836 від26.07.1996 року, якою встановлені фіксовані розміри доплат, що суттєво звужують права позивачки. Крім того, рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 визнані неконституційними положення п. 28 розділу 11 Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України, якими були внесені зміни до ст. ст. 37, 39 Закону № 796-Х11 щодо розміру спірних виплат.

Разом з цим, суд безпідставно визнав неправомірними дії Управління праці щодо виплати ОСОБА_1 коштів, передбачених ст. 39 Закону № 796-Х11, у розмірах менших ніж це передбачено ст. Закону № 796-Х11 і стягнув недосплачені кошти з відповідача, оскільки відповідно до положень підпункту 5 пункту 4 Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, повязаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (затверджений постановою КМ України від 20.09.2005 року № 936) на Управління праці покладено обовязок проведення доплат, передбачених ст. 39 Закону № 796, особам, які працюють (проходять службу) на території зон радіоактивного забруднення. Доплати до пенсії непрацюючим пенсіонерам, яким є позивач, проводяться Пенсійним фондом України.

А відтак, коли Управління праці не є належним відповідачем у справі щодо позовних вимог про стягнення доплати до пенсії, а органи Пенсійного фонду України до участі у справі в якості відповідача залучені не були - постанова суду в частині визнання неправомірними дій Управління праці по проведенню ОСОБА_1 виплат, передбачених ст. 39 Закону № 796-Х11 не в кратному відношенні до мінімальної заробітної плати, а згідно постанови Кабінету Міністрів України від 26.07.1996 року № 836 та в частині стягнення на користь ОСОБА_1 з Управління праці передбаченої ст. 39 Закону № 796-Х11 доплати до пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на радіоактивно забрудненій території, за період з 01.05.2008 року по 31.12.2008 року в сумі 8556 грн. скасувати, ухваливши в цій частині нову постанову про відмову у задоволенні позову.

У решті постанова залишається без зміни.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207 КАС України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Корольовської районної ради м. Житомира задовольнити.

Постанову Овруцького районного суду від 20 травня 2009 року в частині визнання неправомірними дій управління праці та соціального захисту населення Корольовської районної ради м. Житомира по проведенню ОСОБА_1 виплат, передбачених ст. 39 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи не в кратному відношенні до мінімальної заробітної плати, а згідно постанови Кабінету Міністрів України від 26.07.1996 року № 836 та в частині стягнення на користь ОСОБА_1 з управління праці та соціального захисту населення Корольовської районної ради м. Житомира передбаченої ст. 39 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи доплати до пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на радіоактивно забрудненій території, за період з 01.05.2008 року по 31.12.2008 року в сумі 8556 грн. скасувати, ухваливши в цій частині нову постанову про відмову у задоволенні позову.

У решті постанову залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі.

Повний текст постанови складений 10 червня 2011 року

Головуючий Судді