Справа № 22-а/0690/4540/11
Суддя: Матюшенко І. В.
Дата ухвалення: 2011-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Житомирської області
Справа № 22-а/0690/4540/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2011 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Матюшенка І.В.

суддів: Жигановської О.С., Косигіної Л.М.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Житомирі апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Олевської районної державної адміністрації (далі Управління праці) на постанову Олевського районного суду від 5 листопада 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці про стягнення коштів,

в с т а н о в и л а :

У поданій апеляційній скарзі Управління праці, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції за якою: визнані неправомірними дії Управління праці щодо виплати ОСОБА_1 коштів у розмірах менших ніж це передбачено Законом України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі Закон № 796-Х11); стягнуто з Управління праці на користь ОСОБА_1 2884 грн. 80 коп. допомоги у звязку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва за період з 01.10.2008 року до 01.10.2009 року, передбаченої ст. 37 Закон № 796-Х11, та 14424 грн. доплати до пенсії за такий же період, передбаченої ст. 39 Закону № 796-Х11. Апелянт зазначає, що Управлінням праці не здійснюються виплати непрацюючим пенсіонерам, оскільки це компетенція Пенсійного фонду України, а виплати, передбачені ст. 37 Закону № 796-Х11, проведені відповідно до чинного законодавства.

Апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Встановлено, що ОСОБА_1 має статус особи, яка потерпіла внаслідок Чорнобильської катастрофи (а.с.6), проживає в зоні гарантованого добровільного відселення (а.с.3, 7), є пенсіонером за віком (а.с.6) і отримувала у спірному періоді підвищення до пенсії в розмірі 10 грн. 50 коп. (а.с.5), що не відповідає розміру, передбаченому ст. 39 Закону № 796-Х11, а саме, дві мінімальні заробітні плати, та допомогу у звязку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва, передбачену ст. 37 Закону № 796-Х11, у розмірі 2.10 грн. (а.с.4), що не відповідає розміру, визначеному Законом № 796-Х11, а саме 40% від мінімальної заробітної плати.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції правильно виходив з того, що вище вказані положення Закону № 796-Х11 мають пріоритетне значення над положеннями постанови КМ України № 836 від 26.07.1996 року, якою встановлені фіксовані розміри доплат, що суттєво звужують права позивача. Крім того, рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 визнані неконституційними положення п. 28 розділу 11 Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України, якими були внесені зміни до ст. ст. 37, 39 Закону № 796-Х11 щодо розміру спірних виплат.

Разом з цим, суд безпідставно визнав неправомірними дії Управління праці щодо виплати ОСОБА_1 коштів, передбачених ст. 39 Закону № 796-Х11, у розмірах менших ніж це передбачено цим Законом та стягнув недосплачені кошти з відповідача, оскільки відповідно до положень підпункту 5 пункту 4 Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, повязаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (затверджений постановою КМ України від 20.09.2005 року № 936) на Управління праці покладено обовязок проведення доплат, передбачених ст. 39 Закону № 796-Х11, особам, які працюють (проходять службу) на території зон радіоактивного забруднення. Доплати до пенсії непрацюючим пенсіонерам, яким є позивач, проводяться Пенсійним фондом України (а.с.5).

А відтак, коли Управління праці не є належним відповідачем у справі щодо позовних вимог про стягнення доплати до пенсії, а органи Пенсійного фонду України до участі у справі в якості відповідача залучені не були - постанова суду першої інстанції в частині стягнення з управління праці та соціального захисту населення Олевської районної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 доплати до пенсії, передбаченої ст. 39 Закону №796-Х11 за період з 01.10.2008 року до 01.10.2009 року в сумі 14424 грн. підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нової постанови про відмову у задоволенні позову.

У решті постанова залишається без зміни.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207 КАС України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Олевської районної державної адміністрації задовольнити частково.

Постанову Олевського районного суду від 5 листопада 2009 року в частині визнання неправомірними дії управління праці та соціального захисту населення Олевської районної державної адміністрації щодо виплати ОСОБА_1 коштів у розмірах менших ніж це передбачено ст. 39 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та стягнення з управління праці та соціального захисту населення Олевської районної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 доплати до пенсії, передбаченої ст. 39 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, за період з 01.10.2008 року до 01.10.2009 року в сумі 14424 грн. скасувати, ухваливши в цій частині нову постанову про відмову у задоволенні позову за безпідставністю.

У решті постанову залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Судді