Справа № 2-а-144/11
Суддя: Радзівіл А. Г.
Дата ухвалення: 2011-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
провадження № 2а/1007/144/11, cправа № 2-а-144/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2011 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючої судді Радзівіл А.Г. розглянувши у скороченому провадженні в залі суду м. Бровари адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення м. Бровари про зобов'язання провести перерахунок та виплату щорічної допомоги на оздоровлення,

встановив:

У грудні позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення м. Бровари Київської області про зобов'язання здійснити перерахунок одноразової допомоги на оздоровлення та виплатити недоотримані суми одноразової грошової допомоги на оздоровлення за 2010 рік.

Свій позов обґрунтовує тим, що він являється учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, II категорія, перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Броварської районної державної адміністрації.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився подав заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутність та заперечення на позов, в яких зазначено, що позов не підлягає задоволенню, так як вимоги чинного законодавства при виплаті зазначених пенсій позивачу дотримуються та проводяться в порядку та розмірах відповідно до вимог чинного законодавства.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного.

Позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, II категорія, що підтверджується посвідченням серії А № 014587 та має право на пільги, встановлені Законодавством України для учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Відповідно до заяви від 24 вересня 2010 року ОСОБА_1 звертався до начальника Управління праці та соціального захисту населення м. Бровари з проханням виплатити недотриманні грошові суми на оздоровлення за 2007- 2009 роки.

Відповідно до листа Управління праці і соціального захисту населення № 3265 від 29.09.2010 року позивачу надана відповідь на його заяву від 24 вересня 2010 року в якій зазначено, що позивачу була надана щорічна допомога на оздоровлення за 2007 та 2008 роки, за 2007 рік в червні 2007 року - 120,00 грн., за 2008 рік в січні 2009 року - 120 грн., а за 2009-2010 роки виплата не проводилась, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року № 562 Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які по постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно ст.48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи, щорічна допомога на оздоровлення громадянам виплачується за місцем їх проживання, органами соціального захисту населення в таких розмірах: інвалідам 1 і 2 групи 5 мінімальних заробітних плат. У разі виникнення права на щорічну допомогу з різних підстав, передбачених ч. 4 ст. 48, надається одна із них за вибором особи. Розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати.

Згідно ст. 71 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи передбачено особливості внесення змін до цього Закону де вказано: дія положень цього закону не може призупинятися іншими законами, крім внесення змін до цього закону.

Рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007 року № 6-рп визнано неконституційними, деякі положення Закону України Про Державний Бюджет України на 2007 рік, в т.ч. п. 30 ст. 71 цього Закону , яким було зупинено дію ст. 54 Закону Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи в частині виплати пенсії, компенсацій і допомоги у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати.

Вказане рішення Конституційного суду є обовязковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

Крім того в п. 5 зазначеного рішення вказано на те, що рішення Конституційного Суду України у цій справі має приюдиційне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у звязку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними .

Законом України „Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України пунктом 28 розділу II Внесення змін до деяких законодавчих актів України були внесені зміни до ст. 48 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи і текст даної статті було викладено в наступній редакції одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок

Чорнобильської катастрофи, та сімям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких повязана з Чорнобильською катастрофою, щорічна допомога на оздоровлення виплачується в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 було визнано неконституційним п.28 розділу II Внесення змін до деяких законодавчих актів України Закону України Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України, яким було внесено зміни в статтю 48 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Конституційний суд дійшов до висновку, що законом про Держбюджет не можна вносити зміни до інших законів, зупиняти їх дію чи скасовувати їх, оскільки з обєктивних причин це створює протиріччя у законодавстві, і як наслідок - скасування та обмеження прав і свобод людини і громадянина.

Тому суд вважає, що при вирішенні даного спору необхідно застосовувати положення ч.2 ст.19 Конституції України, якою визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, тобто відповідач має керуватись діючою нормою ст. 48 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», згідно якої позивачу повинна виплачуватись щорічна допомога на оздоровлення в розмірі пяти мінімальних розмірів заробітної плати.

Суд вважає, що відповідачем порушено право позивача на отримання вказаних виплат. Оскільки виплата за 2010 рік не проведена зовсім, тому це дає суду підстави для задоволення позову в частині стягнення одноразової грошової допомоги за 2010 рік відповідно до ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" із розрахунку пять мінімальних заробітних плат та зобовязати відповідача доплатити йому недоплачену суму щорічної одноразової грошової допомоги на оздоровлення з урахуванням проведеної виплати.

Керуючись ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", Рішення Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року, ст.ст. 183-2 КАС України, суд -

постановив:

Позов задовольнити повністю.

Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення м. Бровари Київської області провести за 2010 рік перерахунок щорічної одноразової грошової допомоги на оздоровлення ОСОБА_1 відповідно до ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" із розрахунку пять мінімальних заробітних плат та виплатити йому недоплачену суму щорічної одноразової грошової допомоги на оздоровлення з урахуванням проведених виплат.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя А.Г.Радзівіл