Справа № 815/4757/15
Суддя: Бжассо Н. В.
Дата ухвалення: 2015-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/4757/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2015 року Одеський окружний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Бжассо Н.В.

суддів Єфіменко К.С., Харченко Ю.В.,

за участю секретаря Музики І.О.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одеса справу за адміністративним позовом Приватного підприємства «Дисконт» до ОСОБА_1 культури України про скасування рішення, зобовязання вчинення певних дій та визнання дій посадових осіб протиправними

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов адміністративний позов ПП «Дисконт», за результатом якого позивач просить: скасувати рішення ОСОБА_1 культури України, яким скасовано погодження історико-містобудівного обґрунтування на будівництво в межах історичного ареалу № 340/10/61-13 від 14.02.2013 року та визнати протиправними дії посадових осіб ОСОБА_1 культури України, які ухвалили (прийняли рішення щодо скасування погодження історико-містобудівного обґрунтування на будівництво в межах історичного ареалу № 340/10/61-13 від 14.02.2013; зобовязати ОСОБА_1 культури України відповідно до ст. 4-1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» поновити документ дозвільного характеру, а саме погодження історико-містобудівного обґрунтування на будівництво в межах історичного ареалу № 340/10/61-13 від 14.02.2013 відповідно до вимог абз. 9 ч. 7 ст. 4-1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності»; визнати протиправними дії посадових осіб ОСОБА_1 культури України щодо ненадання відповідей на листи ПП «Дисконт» від 16.04.2015 року б/н, від 21.05.2015 року № 1 та 12.06.2015 року № 1.

Заявлені позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що ПП «Дисконт» виступає замовником будівництва житлового будинку з вбудованими офісними приміщеннями по вул. Бєлінського 16 у м. Одесі.

14.02.2013 року, з метою здійснення будівництва ПП «Дисконт» отримало в ОСОБА_1 культури України документ дозвільного характеру погодження історико- містобудівного обґрунтування на будівництво в межах історичного ареалу № 340/10/61-13. Факт погодження містобудівного обґрунтування № 34/10/61-13 підтверджується листом ОСОБА_1 культури України від 14.02.2013 року № 340/10/61-13.

У квітні 2015 року, з інформаційних джерел у мережі «Інтернет», підприємству стало відомо, що ОСОБА_1 культури України скасовано погодження історико- містобудівного обґрунтування на будівництво в межах історичного ареалу від 14.02.2013 року № 340/10/61-13.

З метою підтвердження інформації, підприємство звернулось до ОСОБА_1 культури України засобами електронного та поштового звязку.

06.05.2015 року, ПП «Дисконт» отримало лист ОСОБА_1 культури України від 27.03.2015 року № 971/10-2/13-15 «Щодо скасування погодження історико-містобудівного обґрунтування та призупинення будівництва житлового комплексу по вул. Бєлінського, 16 у м. Одеса», за результатом якого позивача проінформовано, що у звязку з суспільним резонансом, невідповідності поверховості запроектованого житлового будинку, у звязку з непогодженням проекту будівництва з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини, ОСОБА_1 скасовує погодження від 14.02.2013 року № 340/10/61-13 історико-містобудівного обґрунтування будівництва житлового будинку з вбудованими офісними приміщеннями по вул. Бєлінського 16 у м. Одесі.

Позивач зазначає, що листами від 21.05.2015 року, від 12.06.2015 року підприємство зверталось до міністерства з вимогою надати рішення, інформацію та копії документів щодо скасування погодження. На жодне з вищезазначених звернень відповідач відповіді не надав, що позивач вважає порушенням його прав на отримання інформації.

Позивач вважає, що при скасуванні погодження історико-містобудівного обґрунтування, ОСОБА_1 культури України діяло не в межах повноважень наданих даному центральному органу влади та без передбачених профільним Законом підстав, що є порушенням основних принципів діяльності субєктів владних повноважень закріплених в ч. 2 ст. 19 Конституції України, яке призвело до порушення прав та законних інтересів позивача, як замовника будівництва, за захистом яких останній й звернувся до суду.

В ході судового розгляду справи, представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити, надав клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідач, ОСОБА_1 культури України, в судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином про дату, час і місце судового розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи, письмові заперечення на заявлені позовні вимоги до суду не надав.

Протокольною ухвалою суду від 06.10.015 року, розгляд справи призначений в порядку письмового провадження на 09.10.2015 року, відповідно до положень ч. 2 ст. 122, ч. 6 ст. 128 КАС України.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності приходить до наступного висновку.

Як встановлено в ході судового розгляду справи, листом ОСОБА_1 культури України від 27.03.2015 року № 971/10-2/13-15 «Про скасування погодження історико- містобудівного обґрунтування та призупинення будівництва житлового комплексу по вул. Бєлінського, 16 у м. Одеса», Приватне підприємство «Дисконт» повідомлено, що враховуючи суспільний резонанс, невідповідність поверховості запроектованого житлового будинку, режиму використання території Центрального історичного ареалу міста та оскільки проект будівництва не погоджено з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини, як того вимагає пункт 14 другої частини статті 5 Закону України «Про охорону культурної спадщини», діючи в межах повноважень, визначених Положенням про ОСОБА_1 культури України, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 03.09.2014 року № 495, скасовує погодження від 14.02.2013 року № 340/10/61-13 історико- містобудівного обґрунтування будівництва житлового будинку з вбудованими офісними приміщеннями по вул. Бєлінського, 16 у м. Одеса і вимагає призупинення будівництва до вирішення та врегулювання спірних питань.

Відповідно до ч.3 ст.32 «Про охорону культурної спадщини» (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) на охоронюваних археологічних територіях, у межах зон охорони памяток, історичних ареалів населених місць, занесених до Списку історичних населених місць України, забороняються містобудівні, архітектурні чи ландшафтні перетворення, будівельні, меліоративні, шляхові, земляні роботи без дозволу відповідного органу охорони культурної спадщини.

Абзацом 5 пункту 65 Положення про ОСОБА_1 культури України, затвердженого указом Президента України від 06.04.2011 року №388/2011 передбачено, що ОСОБА_1 культури України погоджує програми та проекти містобудівних, архітектурних та ландшафтних перетворень, будівельних, меліоративних, шляхових, земляних робіт у межах території, на якій розташовані памятки національного значення, та в зонах їх охорони, на охоронюваних археологічних територіях, в історичних ареалах населених місць, а також програми та проекти, в результаті реалізації яких може змінитися стан обєктів культурної спадщини.

Для реалізації вказаного повноваження ОСОБА_1 культури України виданий наказ від 17.02.2012 року №122, яким затверджено Методичні рекомендації щодо розроблення історично-містобудівних обґрунтувань, які розроблені відповідно до Закону України «Про охорону культурної спадщини» з метою впорядкування та аргументованого вирішення питань будівництва, реконструкції будівель і споруд у межах історичних ареалів населених місць України.

Відповідно до п.11 Методичних рекомендацій розроблене історико-містобудівне обґрунтування замовник подає на погодження до ОСОБА_1 культури України або до іншого органу охорони культурної спадщини у разі делегування йому відповідних повноважень ОСОБА_1 культури України. Після отримання зазначеного погодження історико-містобудівне обґрунтування затверджується замовником у складі проектної документації.

Зазначеними вище нормативно-правовими актами не визначено форми здійснення такого погодження ОСОБА_1 культури України, однак у додатку до п.5 Методичних рекомендацій наведена примірна форма історично-містобудівного обґрунтування, згідно якою погодження здійснюється шляхом складання напису про погодження на титульному аркуші історико-містобудівного обґрунтування зазначення найменування посади посадової особи ОСОБА_1 культури України наявність його підпису, дати вчинення погодження та скріплення всього цього печаткою ОСОБА_1 культури України.

Судом встановлено, що на титульному аркуші історико-містобудівного обґрунтування на будівництво в межах історичного ареалу щодо можливості будівництва житлового комплексу за адресою: м. Одеса, вул. Бєлінського, 16 є погодження Директора Департаменту культурної спадщини та культурних цінностей ОСОБА_1 культури України ОСОБА_2 від 14.02.2013 року, що свідчить про надання позивачу ОСОБА_1 культури України погодження історико-містобудівного обґрунтування у встановлений законодавством спосіб.

Таким чином, суд не приймає до уваги посилання ОСОБА_1 культури України в своєму рішенні про скасування (анулювання) погодження, що міститься його в листі від 27.03.2015 року №971/10-2/13-15 на таку підставу для його прийняття, як відсутність погодження проекту будівництва центрального органу виконавчої влади, оскільки таке погодження надавалося ОСОБА_1 культури України 05.09.2013 року, що відповідає його повноваженням, визначеним п.14 ч.2 ст.5 Закону України «Про охорону культурної спадщини».

Пункт 106 Переліку документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності, який затверджено Законом України «Про перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності» встановлює, що Погодження програм та проектів містобудівних, архітектурних і ландшафтних перетворень, будівельних, меліоративних, шляхових, земельних робіт, реалізація яких може позначитися на стані пам'яток місцевого значення, їх територій і зон охорони, є документом дозвільного характеру, який встановлено Законом України «Про охорону культурної спадщини».

Абзацом 6 ч.1 ст.4 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» встановлено що, виключно законами, які регулюють відносини, пов'язані з одержанням документів дозвільного характеру, встановлюються: вичерпний перелік підстав для анулювання документа дозвільного характеру.

Спеціальною нормою права - Законом України «Про охорону культурної спадщини» не встановлено підстав для анулювання (скасування чи відкликання) погодження історико-містобудівного обґрунтування.

Таким чином, суд виходить із загальних підстав, визначених Законом України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності».

Відповідно до ч.7 ст.4-1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» встановлені підстави для анулювання документу дозвільного характеру. До них віднесені зокрема: звернення субєкта господарської діяльності із заявою про анулювання дозвільного документу; припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення та ліквідації; припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця.

Згідно листа ОСОБА_1 культури України від 27.03.2015 року №970/10-2/13-15 підставою для прийняття рішення про скасування погодження історично-містобудівного обґрунтування стали суспільний резонанс, невідповідність запроектованої будівлі режиму використання території Центрального історичного ареалу міста та те, що проект будівництва не погоджено з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини.

Частина 7 ст.4-1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» не містить таких підстав для скасування документу дозвільного характеру, які зазначені у листі ОСОБА_1 культури України від 27.03.2015 року №970/10-2/13-15, тобто відповідач ОСОБА_1 культури України здійснило анулювання (скасування) раніше виданого погодження з підстав, не передбачених Законом.

Відповідно до абз.12 ч.7 ст.4-1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» передбачено, що анулювання документа дозвільного характеру з підстав, не передбачених законом, забороняється.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позивачем доведено безпідставність оскаржуваного рішення, у звязку з чим в зазначеній частині, вимога щодо скасування рішення ОСОБА_1 культури України № 340/10/61-13 від 14.02.2013 року, підлягає задоволенню.

Вимогу позивача, щодо визнання дій посадових осіб ОСОБА_1 культури України, які ухвалили оскаржуване рішення, суд визнає такою, що задоволенню не підлягає, оскільки конкретних осіб ОСОБА_1 культури України, позивачем не зазначено, у звязку з чим обраний механізм захисту в даній частині позову, суд визнає помилковим.

Стосовно інших позовних вимог судом встановлено, що 16.04.2015 року, о 12 годині 14 хвилин, каналами електронної пошти з e-mail:, на електронну адресу ОСОБА_1 культури України: надіслано звернення ДП «Дисконт», щодо надання інформації, зареєстровано у ОСОБА_1 за № ЮР-142 від 17.04.2015 року); 16.04.2015 року о 12 годині 20 хвилин, каналами електронної пошти з e-mail:, на електронну адресу ОСОБА_1 культури України, надіслано інформаційний запит ПП «Дисконт», щодо надання копій листів та документів щодо скасування погодження історико-містобудівного обґрунтування, зареєстровано у ОСОБА_1 за № ЮР-143 від 17.04.2015 року.

06.05.015 року, до ПП «Дисконт» поштовим звязком рекомендованим листом Управління охорони обєктів культурної спадщини Одеської обласної державної адміністрації, на адресу підприємства надійшов лист ОСОБА_1 культури України від 27.03.2015 року № 971/10-2/13-15 «Про скасування погодження історико-містобудівного обґрунтування та призупинення будівництва житлового комплексу по вул.. Бєлінського, 16 у м. Одеса». Згідно інформації офіційного сайту УДП «Укрпошта», лист ОСОБА_1 культури України, відправлено (за ідентифікацією штрих кодового ідентифікатора 711) Управлінням охорони обєктів культурної спадщини Одеської обласної державної адміністрації 30.04.2015 року.

21.05.2015 року, о 16 годині 20 хвилин, каналами електронної пошти з e-mail: на електронну адресу ОСОБА_1 культури України e-mail: надіслано лист повідомлення ПП «Дисконт» щодо ненадання відповіді на інформаційний запит та звернення від 16.04.2015 року.

21.05.2015 року, о 16 годині 21 хвилина, каналами електронної пошти з e-mail: на електронну адресу ОСОБА_1 культури України e-mail: надіслано інформаційний запит ПП «Дисконт» щодо надання копій опорного плану та інформації щодо порядку отримання дозволів, передбачених ст. 32 Закону України «Про охорону культурної спадщини». Зареєстровано у ОСОБА_1 за № ЮР-202 від 22.05.2015 року.

22.05.2015 року, о 21 годині 13 хвилин, на електронну адресу ПП «Дисконт», з ОСОБА_1 культури України, надійшла відповідь на інформаційний запит ПП «Дисконт» від 16.04.2015 року, а саме лист від 15.05.2015 року з додатками копій листів на 4 аркушах різним адресатам. Позивач зазначає, що інформація викладена у зазначеному листі приведена не в обсязі питань інформаційного запиту від 16.04.015 року, надісланого о 12 годині 20 хвилин.

11.06.2015 року, о 16 годині 52 хвилини, на електронну адресу ПП «Дисконт», з ОСОБА_1 культури України, надійшла відповідь на інформаційний запит ПП «Дисконт» від 21.05.2015 року, а саме лист від 27.05.2015 року № 274/10/55-15, згідно якого відмовлено в надані копій опорного плану та повідомлено, що видання дозволів передбачених ст. 32 Закону України «Про охорону культурної спадщини» здійснюється відповідно до наказу ОСОБА_1 культури України від 17.04.2014 року № 562.

12.06.2015 року, о 16 годині 46 хвилин, з e-mail: на електронну адресу ОСОБА_1 культури України надісланий лист ПП «Дисконт» з вимогами надати інформацію та повідомлення щодо ненадання відповідей на звернення та інформаційний запит ПП «Дисконт» від 16.04.2015 року.

30.09.2015 року, о 12 годині 24 хвилин, на електронну адресу ПП «Дисконт», з ОСОБА_1 культури України, надійшла відповідь від 28.04.2015 року № 204/10-2/55-15 на лист ПП «Дисконт» від 16.04.2015 року, який було зареєстровано в ОСОБА_1 за № ЮР-142 від 17.04.2015 року, зміст якого за доводами позивача не надає відповідей на поставлені перед ОСОБА_1 питання та містить інформацію,що погодження від 14.02.2013 року № 340/10/61-13, скасовано саме листом ОСОБА_1 культури України від 27.03.2015 року № 971/10-2/13-15.

Вищезазначене листування сторін підтверджується представленими до суду скріншотами електронної пошти за адресами та .

Відповідно до положень ч. 1, ч.4 ст. 20 Закону України від 13.01.011 року № 2939 VI «Про доступ до публічної інформації», розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту.

У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту.

Відповідно до положень абзацу 3 ч. 7 ст. 4-1 Закону України від 06.09.2005, № 2806-IV "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності", у разі якщо анулювання документа дозвільного характеру здійснюється дозвільним органом, рішення про анулювання документа дозвільного характеру видається особисто або надсилається суб'єкту господарювання поштовим відправленням з описом вкладення не пізніше п'яти робочих днів із дня прийняття (винесення) рішення, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до положень ч. 1, ч. 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Ухвалами суду від 20.08.015 року, від 14.09.2015 року, від ОСОБА_1 культури України витребувані документи, що стали підставою для прийняття оскаржуваного рішення, посвідчену копію оскаржуваного рішення, інші документи щодо організаційно-правових засад діяльності ОСОБА_1. Ухвалою від 20.08.2015 року, відповідачу запропоновано надати свої заперечення та докази в їх обґрунтування.

Жодна з ухвал суду відповідачем не виконана.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позивач довів суду порушення його права на забезпечення доступу до інформації, що знаходиться у володінні суб'єкту владних повноважень ОСОБА_1 культури України, що виразилось у несвоєчасних та неґрунтовних відповідях відповідача на запити підприємства про доступ до публічної інформації та не виконання вимог абз.3 ч.7 ст. 4-1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», в частині своєчасного повідомлення субєкта господарювання про анулювання дозвільного документу.

Згідно положень ч. 7 ст. 4-1 Закону України від 06.09.2005, № 2806-IV "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності", у разі анулювання документа дозвільного характеру з підстав, не передбачених законом, документ дозвільного характеру підлягає поновленню за рішенням дозвільного органу або адміністративного суду. Поновлення документа дозвільного характеру відбувається шляхом здійснення відповідного запису в реєстрі документів дозвільного характеру та повернення суб'єкту господарювання безпідставно анульованого документа дозвільного характеру.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

На підставі встановлених в ході судового розгляду справи обставин, суд приходить до висновку, що позивач довів суду ті обставини на які посилався в обґрунтування заявлених позовних вимог, тому вони підлягають частковому задоволенню, з обранням ефективного механізму захисту прав позивача відповідно до положень ст. 164 КАС України.

Керуючись ст.ст. 2, 6-14, 17, 19, 70, 71, 86, 122, 128, 159-164 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Задовольнити частково адміністративний позов Приватного підприємства «Дисконт» до ОСОБА_1 культури України про скасування рішення, зобовязання вчинення певних дій та визнання дій посадових осіб протиправними.

Скасувати рішення ОСОБА_1 культури України, яким скасовано погодження історико-містобудівного обґрунтування на будівництво в межах історичного ареалу № 340/10/61-13 від 14.02.2013 року.

Зобовязати ОСОБА_1 культури України відповідно до ст. 4-1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» поновити документ дозвільного характеру погодження історико-містобудівного обґрунтування на будівництво в межах історичного ареалу № 340/10/61-13 від 14.02.2013 року.

Визнати протиправними дії ОСОБА_1 культури України щодо ненадання ПП «Дисконт» рішення, яким скасовано погодження історико-містобудівного обґрунтування на будівництво в межах історичного ареалу № 340/10/61-13 від 14.02.2013 року.

Визнати протиправними дії ОСОБА_1 культури України щодо ненадання відповідей на листи ПП «Дисконт» від 16.04.2015 року б/н, від 21.05.2015 року № 1 та 12.06.2015 року № 1.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Одеський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий Н.В.Бжассо

Суддя К.С. Єфіменко

Суддя Ю.В. Харченко