Справа № 492/1167/15-а
Суддя: Борисова С. П.
Дата ухвалення: 2015-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 492/1167/15-а
АРЦИЗЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

05 жовтня 2015 року м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі: головуючого судді Борисової С.П., при секретарі Каширній О.Г., за участю представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Арцизької міської ради Одеської області про визнання протиправною, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття справи про адміністративне правопорушення,

встановив:

Позивачка ОСОБА_2 звернулася з позовом до суду, в якому просить визнати незаконною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення від 24 липня 2015 року, винесену адміністративною комісією при виконавчому комітеті Арцизької міської ради Одеської області про притягнення позивачки до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 155, ч. 1 ст. 182 КУпАП, а також провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка посилається на те, що в оскаржуваній постанові не вказано які саме нормативно-правові акти нею були порушені, що стало підставою для притягнення її до адміністративної відповідальності. Крім того, позивачка також зазначає, що справа була розглянута за її відсутності, хоча вона просила міську раду про відкладення розгляду справи, про що нею на електронну адресу відповідача було направлено відповідну заяву. Також позивачкою заявлено вимогу про поновлення строку для звернення до адміністративного суду.

Позивачка в судове засідання не зявилася, але заявила клопотання, що викладене нею у письмовій заяві, про розгляд справи за її відсутності (а.с. 28). При цьому позивачка заявлені вимоги адміністративного позову підтримала повністю та просила суд їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_1 у судовому засіданні заявлений позов не визнала та зазначила про законність винесеної постанови, тому оскаржувана ОСОБА_2 скасуванню не підлягає.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали адміністративної справи, письмові докази, надані сторонами в їх сукупності, вважає адміністративний позов ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини, що випливають зі спорів фізичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій та бездіяльності, які повинні розглядатися в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справи в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свобод в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Як вбачається з оскаржуваної постанови по справі про адміністративне правопорушення від 24 липня 2015 року, винесеної адміністративною комісією при виконавчому комітеті Арцизької міської ради Одеської області,на позивачку накладено адміністративне стягнення за у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн. Зазначене адміністративне стягнення накладене на позивачку виходячи з того, що адміністративною комісією встановлено, що ОСОБА_2 21 червня 2015 року, близько 03:30 год., знаходячись у кафе «Сказка», здійснюючи підприємницьку діяльність, чим порушила графік роботи кафе, та у кафе лунала гучно музика, чим порушені правила додержання тиші в с. Арциз, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 155, ч. 1 ст. 182 КУпАП.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Таким чином при відсутності у органу (посадовій особи), що розглядає справу про адміністративне правопорушення, даних про своєчасне сповіщення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про місце і час розгляду справи цей орган (посадова особа) не має розглядати зазначену справу про адміністративне правопорушення до явки зазначеної особи або до надходження до органу (посадової особи) відповідних даних про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи.

Як стверджувала позивачка, а також вбачається з досліджених судом доказів, зокрема з протоколу засідання адміністративної комісії від 24 липня 2015 року, ОСОБА_2 не була присутньою під час розгляду відносно неї справи про адміністративне правопорушення. Відповідачем не надано суду доказів, що про розгляд справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 (час і місце розгляду) повідомлена своєчасно та належним чином. З викладеного можна зробити висновок, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення 24 липня 2015 року у адміністративної комісії при виконавчому комітеті Арцизької міської ради Одеської областіне було даних про своєчасне сповіщення ОСОБА_2 про місце і час розгляду справи.

Крім того, як стверджувала позивачка вона зверталася до відповідача із клопотанням про відкладення розгляду справи, ці твердження позивачки відповідачем спростовані не було, проте, справу було розглянуто за відсутності особа, яка притягається до відповідальності ОСОБА_2

Отже, всупереч зазначеним вище вимогам закону справа про адміністративне правопорушення у відношенні позивачки ОСОБА_2 була розглянута у її відсутність, без наявності даних про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи, а також за наявності її клопотання про відкладення розгляду справи для укладення договору з захисником, у звязку з чим були порушені її права, передбачені ст. 268 КУпАП, що вказує на протиправність зазначеної постанови.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі, яка повинна містити найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Частина 2 ст. 36 КУпАП визначає, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Незважаючи на положення ч. 2 ст. 36, ст. 252, ч. 1, ст. 280, ч. 2 ст. 283 КУпАП, у оскаржуваній позивачкою постанові по справі про адміністративне правопорушення відповідач визнавши винною ОСОБА_2 у скоєнні кількох адміністративних правопорушень та наклавши на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу, орган який складав постанову, не зазначив з яких міркувань він виходив, накладаючи адміністративне стягнення саме в такому розмірі, та яке правопорушення вважався більш серйозним. Постанова також не містить опис обставин, установлених при розгляді справи, зокрема обставин, які мали бути встановлені у відповідності до вимог ст. 280 КУпАП.

Згідно ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Нормою ч. 2 ст.71 КАС України доказування законності своїх дій покладено саме на відповідача субєкта владних повноважень, який вчинив дію, що оспорюється в судовому порядку позивачем.

Отже, в даному випадку, обовязок доказування вини позивачки у вчиненні правопорушення у сфері торгівлі та громадського порядку покладено на орган, який виніс постанову про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідач не надав суду доказів правомірності винесеної ним постанови про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення при розгляді справи по суті, тоді як саме на нього законом покладено обовязок доказування правомірності свого рішення.

За таких обставин постанова про накладення на позивачку адміністративного стягнення не може бути визнана законною та обґрунтованою, тому підлягає скасуванню, а позовні вимоги позивачки в цій частині підлягають задоволенню.

Вирішуючи вимогу позивачки щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, суд керується наступним.

Із змісту положень ст. 247 КУпАП випливає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин, визначених п.п. 1 9 зазначеної статті, і закрити провадження у справі вправі орган, який розглядає справу та встановив ці обставини.

Згідно ст. ст. 21, 105, 162 КАС України адміністративний позов може містити вимоги і у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову в тому числі щодо визнання протиправними рішення, дії чи бездіяльності відповідача, зобовязання його вчинити певні дії, відшкодувати шкоду, заподіяну незаконним рішенням, дією чи бездіяльністю. Таким чином вимоги позивачки про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення задоволенню не підлягають, так як суд, відповідно до зазначених норм права, не може ухвалювати таке рішення, у звязку відсутністю у суду таких повноважень, тим більш, що постанова про накладення на позивачку адміністративного стягнення визнається судом протиправною та скасовується, чим захищаються її права, що були порушені під час розгляду відносно неї справи про адміністративне правопорушення.

Щодо вимоги позивачки про поновлення строку для звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом, то суд вважає, що такий строк позивачкою не пропущений і не має підстав для його поновлення, оскільки оскаржувану постанову ОСОБА_2 отримала 27 липня 2015 року, що підтверджено її підписом на копії постанови (а.с. 24), чого також не заперечувала представник відповідача, до суду позивачка звернулася 06 серпня 2015 року, у звязку з чим встановлений законом десятиденний строк оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення пропущений не був, а тому не підлягає поновленню.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 251, 252, 254, 256, 268, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 11, 71, 160 163, 1712 КАС України, суд

постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Арцизької міської ради Одеської області про визнання протиправною, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття справи про адміністративне правопорушення, задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення від 24 липня 2015 року, винесену адміністративною комісією при виконавчому комітеті Арцизької міської ради Одеської області про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у вигляді штрафу за ч. 1 ст. 155, ч. 1 ст. 182 КУпАП.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_2 про закриття справи про адміністративне правопорушення у звязку з відсутністю у діях складу адміністративного правопорушення, відмовити.

Постанова суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДЯ

Арцизького районного суду ОСОБА_3