Справа № 4418/12/2070
Суддя: Старосєльцева О.В.
Дата ухвалення: 2012-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

містоХарків

06 квітня 2012 р. № 2-а- 4418/12/2070

ОСОБА_1 окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді СтаросєльцевоїО.В.,

за участі:секретаря судового засідання ОСОБА_2,

розглянувши у письмовому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 міської ради до ОСОБА_1 обласної організації політичної партії «Всеукраїнське об'єднання "Батьківщина", ОСОБА_1 міської організації політичної партії «Всеукраїнське об'єднання "Батьківщина" в особі ОСОБА_3 про обмеження права на збори , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 міська рада, звернувся до ОСОБА_1 окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 обласної організації політичної партії «Всеукраїнське об'єднання "Батьківщина", ОСОБА_1 міської організації політичної партії «Всеукраїнське об'єднання "Батьківщина" в особі ОСОБА_3, в якому просив обмежити право на збори шляхом заборони ОСОБА_1 міській та обласній організації політичної партії «Всеукраїнське об'єднання "Батьківщина" (61058, м. Харків, пл. Свободи, 8) в особі ОСОБА_3 та іншим учасникам цієї акції проведення з 07.04.2012 з 08.00 безстрокової акції протесту проти політичних репресій в Україні з встановленням наметів навколо апеляційного суду Харківської області на майдані Руднєва, 36 у м. Харкові.

В обгрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що проведення спірного мирного зібрання не відповідає вимогам діючого законодавства та порушує права та охоронювані законом інтереси мешканців міста Харкова, суперечить Тимчасовому положенню Про порядок розгляду питань щодо організації та проведення зборів, мітингів, походів та демонстрацій у м. Харкові.

Відповідач, ОСОБА_1 обласна організація політичної партії «Всеукраїнське об'єднання "Батьківщина у судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином в порядку ст. 33 КАС України.

Відповідач, ОСОБА_1 міська організація політичної партії «Всеукраїнське об'єднання "Батьківщина" у судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином в порядку ст. 33 КАС України.

Оскільки матеріали справи містять достатні докази для вирішення спору по суті, а положення ст.2 КАС України спрямовують адміністративний суд на захист прав та охоронюваних законом інтересів саме тих осіб, які не є суб'єктами владних повноважень, суд повідомляв відповідача за телефоном, номер якого вказаний в повідомленні про проведення спірного мирного зібрання, то суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних матеріалів.

Суд, вивчивши доводи позову, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

За матеріалами справи судом встановлено, що 03 квітня 2012 року до ОСОБА_1 міської ради надійшло одне спільне повідомлення від ОСОБА_1 обласної та міської організації політичної партії «Всеукраїнське об'єднання "Батьківщина" щодо проведення з 07.04.2012 з 08.00 безстрокової акції протесту проти політичних репресій Україні навколо будівлі апеляційного суду Харківської області на майдан Руднєва, 36 у м. Харкові зі встановленням наметів. Орієнтовна кількість учасників акції 200 чоловік.

Відповідно до протоколу №11 засідання узгоджувальної комісії ОСОБА_1 міськвиконкому по розгляду повідомлень про проведення громадських, політичних та інших заходів 04 квітня 2012 року на засіданні узгоджувальної комісії було розглянуто вказане повідомлення та вирішено вважати неможливим проведення вказаною організацією пікету біля будівлі апеляційного суду Харківської області. Рекомендовано ОСОБА_1 обласній та міській організаціям політичної партії «Всеукраїнське об'єднання "Батьківщина" відмовитися від проведення вказаної акції біля Апеляційного суду Харківської області за адресою: майдан Руднєва, 36.

Як зясовано судом, відсутність згоди відповідачів з рішенням органу місцевого самоврядування, прийнятим з питання проведення мирного зібрання, слугувала фактичною підставою для виникнення спору по даній справі.

Перевіряючи висновок органу місцевого самоврядування щодо неможливості проведення запланованого відповідачем мирного зібрання на відповідність вимогам ч.3 ст.2 КАС України, суд встановив наступне.

Процедура розгляду питання організації та проведення масових заходів на території міста Харкова унормована локальним актом законодавства, а саме - Тимчасовим положенням Про порядок розгляду питань щодо організації та проведення зборів, мітингів, походів та демонстрацій у місті Харкові (затверджено рішенням виконавчого комітету ОСОБА_1 міської ради від 06.06.2007р. №543, далі за текстом Тимчасове положення №543).

В силу приписів ч.1 ст.73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»норми Тимчасового положення №543 є обовязковими до дотримання всіма субєктами права на території міста Харкова.

Дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності за правилами ст.86 КАС України, суд відмічає відсутність в матеріалах справи фактичних даних, які б засвідчували порушення органом місцевого самоврядування визначеної Тимчасовим положенням №543 процедури розгляду повідомлення про проведення масового заходу за заявою відповідачів, що б обєктивно здатні були вплинути на обґрунтованість та правомірність рішення субєкта владних повноважень.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що заява відповідачів про проведення мирного зібрання розглянута субєктом владних повноважень на підставі, у межах повноважень та у спосіб, котрі визначені чинним законодавством.

Вирішуючи спір по суті суд також вважає за необхідне керуватись положеннями ч.1 ст.39 Конституції України, якою передбачено, що громадяни мають право збиратися мирно, без зброї і проводити збори, мітинги, походи і демонстрації, про проведення яких завчасно сповіщаються органи виконавчої влади чи органи місцевого самоврядування.

Положення ст.39 Конституції України повністю кореспондуються з нормою міжнародного права - ст.11 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, де зазначено, що кожен має право на свободу мирних зібрань і свободу обєднання з іншими особами, включаючи право, створювати профспілки та вступати до них для захисту своїх інтересів. Здійснення цих прав не підлягає жодних обмеженням, за винятком тих, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної або громадської безпеки, для запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоровя чи моралі або захисту прав і свобод інших осіб.

Разом з тим, аналізуючи положення наведених норм права, суд не знаходить підстав для того, щоби при вирішенні справи залишити поза увагою приписи ч.2 ст.39 Конституції України, згідно з якою обмеження щодо реалізації права на мирні зібрання може встановлюватися судом відповідно до закону і лише в інтересах національної безпеки та громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоровя населення або захисту прав і свобод інших людей.

Зі змісту ст.11 Конвенції про захист прав людини та основних свобод та ч.2 ст.39 Конституції України витікає, що реалізація права на мирні зібрання може бути обмежена виключно 1) для запобігання заворушенням чи злочинам, 2) для охорони здоровя населення, 3) для захисту прав і свобод інших людей (слід розуміти тих, які не мають наміру брати участі у мирному зібранні).

При цьому, суд зважає, що відповідно до ст.3 Конституції України саме людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Статтею 1 Конституції України проголошено, що Україна є суверенна і незалежна, демократична, соціальна, правова держава, а це в поєднанні з запровадженим ст.8 Конституції України принципом верховенства права означає, що при вирішенні питання, повязаного з проведенням масових заходів суд повинен брати до уваги, по-перше, те, яким чином реалізація прав і свобод однієї групи громадян вплине на можливість реалізації прав та свобод іншої частини суспільства, по-друге, яким чином реалізація прав і свобод однієї групи громадян вплине на наявність (створення чи збереження) безпечних умов існування (життя) громадян, котрі на запланований момент проведення масового заходу будуть знаходитись поблизу або безпосередньо в місці проведення такого заходу.

Згідно з ст.10 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні позивач, ОСОБА_1 міська рада, є органом місцевого самоврядування, а відтак, даний субєкт права повинен у своїй діяльності забезпечити неухильне дотримання вимог ч.2 ст.19 Конституції України, де указано, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Системно проаналізувавши положення чинного законодавства, суд приходить до висновку, що відповідно до приписів ст.38 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні виконавчі органи міських рад вирішують відповідно до закону питання про проведення зборів, мітингів, маніфестацій і демонстрацій, спортивних, видовищних та інших масових заходів; здійснюють контроль за забезпеченням при їх проведенні громадського порядку.

Отже, саме на позивача законодавцем покладено обовязок забезпечення громадського порядку при проведенні запланованого відповідачем мирного зібрання та створення безпечних умов існування для громадян, котрі можуть знаходитись за місцем проведення масового заходу і вказаний обовязок має бути виконаний субєктом владних повноважень шляхом вжиття відповідних організаційних, правових та інших заходів, спрямованих на організацію безпеки здоровя та життя громадян, на організацію належного захисту прав громадян на безпечне та безперешкодне пересування містом тощо.

Розглядаючи справу, суд бере до уваги, що Конституційний Суд України в своєму рішенні від 19 квітня 2001 року № 4-рп/2001 (справа N 1-30/2001 щодо завчасного сповіщення про масові зібрання) зазначив, що організатори таких мирних зібрань мають сповістити органи виконавчої влади про проведення заходів заздалегідь, тобто у прийнятні строки, що передують даті їх проведення. Ці строки не повинні обмежувати передбачене статтею 39 Конституції України право громадян, а мають служити його гарантією і водночас надавати можливість відповідним органам вжити заходів щодо безперешкодного проведення громадянами зборів, мітингів, походів і демонстрацій, забезпечення громадського порядку, прав і свобод інших людей. При здійсненні громадянами права на свободу думки і слова, на вільне поширення своїх поглядів і переконань не повинно бути посягань на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Таким чином, з приписів зазначеного рішення КСУ слідує, що наявність у відповідних органів можливості вжити заходів щодо безперешкодного проведення громадянами зборів, мітингів, походів і демонстрацій, забезпечення громадського порядку, прав і свобод інших людей є визначальною обставиною, яка має юридичне значення для вирішення даного спору по суті.

Відповідно до Тимчасового положення №543 заява про проведення зборів, мітингів, вуличних походів або демонстрацій подається в письмовій формі завчасно до наміченої дати їх проведення. В заяві зазначається мета, форма, місце проведення заходу або маршруту руху, час його початку і закінчення, передбачувану кількість учасників, прізвища імена по батькові організаторів, місце їх проживання і роботи, дата подачі заяви. В ньому також оговорюються форми та методи гарантованого забезпечення заінтересованими особами громадського порядку під час проведення масового заходу, використання звукопідсилювачів, тощо.

Відповідно до п. п. 4.3, 4.6 Тимчасового положення №543 мітинги незалежно від кількості їх учасників не повинні заважати вільному руху транспортних засобів та проходу перехожих, а також не допускається проведення мітингів, пікетів безпосередньо перед адміністративними будівлями установ та організацій, що заважає роботі або якимось чином перешкоджає населенню відвідувати ці установи та організації. Не допускається проведення масових заходів в межах парків, скверів та інших місцях відпочинку громадян, за винятком Молодіжного парку.

Вирішуючи спір, суд бере до уваги, що звернення відповідача до органу місцевого самоврядування з приводу проведення запланованого масового заходу 07.04.2012 року не містить викладення чітких параметрів запланованого масового заходу в частині часу закінчення заходу, конкретного місця розташування мирного зібрання, орієнтовних меж території, потрібної для розміщення запланованої кількості учасників мирного зібрання тощо, що суперечить приписам Тимчасового положення №543.

Статтею 86 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (ч.1 ст.86); ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили (ч.2 ст.86); суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності (ч.3 ст.86).

До матеріалів справи позивачем надано: довідку відділу ДАІ ХМУ ГУМВС України в Харківській області, лист Департаменту транспорту та звязку виконавчого комітету ОСОБА_1 міської ради від 04.04.2012р. № 778/0/78-12 , лист ХМУ ГУ МНС в Харківській області від 03.04.2012р. № 33/507, лист Департаменту комунального господарства виконавчого комітету ОСОБА_1 міської ради від 04.04.2012р. №1284/0/16-12, з яких не випливає, факту наявності безпеки для здоровя та життя громадян, безпеки дорожнього руху, в разі проведення спірного мирного зібрання. Документів, які б свідчили про наявність у позивача можливості забезпечити громадський порядок, дотримання прав і інтересів членів територіальної громади, безпеку життя громадян, в разі проведення спірного масового заходу, матеріали справи не містять.

Крім того, суд відзначає, що на майдані Руднєва знаходиться сквер, який є одним з улюблених місць відпочинку мешканців та гостей міста Харкова, де постійно перебуває значна кількість громадян з метою проведення дозвілля тощо.

Таким чином, виходячи із системного аналізу наведених нормативно-правових актів, враховуючи місце та час проведення заходу, відомості, викладені в перелічених документах, факт несвоєчасного повідомлення відповідачем ОСОБА_1 міської ради про проведення заходу, суд зазначає, що позивач позбавлений можливості забезпечити реалізацію покладеного на нього обов"язку по дотриманню громадського порядку та безпеки здоров"я і життя громадян.

При вирішенні спору суд також враховує, що відповідач визначив спірний масовий захід як безстроковий, що, додатково унеможливлює виконання органом місцевого самоврядування обов"язку по дотриманню громадського порядку та безпеки здоров"я і життя громадян.

Зясувавши обставини спірних правовідносин та перевіривши їх наявними доказами, суд не знаходить підстав для висновку, що проведення спірного масового заходу саме навколо будівлі органу судової влади в розумінні змісту ст.126 Конституції України та Рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004 р. N 19-рп/2004 (справа про незалежність суддів як складову їхнього статусу) не призведе до порушення конституційних гарантій незалежності суддів, а також прав і свобод інших осіб, які є учасниками судових справ, що розглядаються Апеляційним судом Харківської області.

Аналізуючи положення ч.1 ст.182 КАС України, суд зазначає, що органи місцевого самоврядування наділені законодавцем повноваженнями на звернення до адміністративного суду з позовом про 1) заборону запланованих субєктами права мирних зібрань, 2) обмеження права на мирні зібрання.

З повідомлення відповідача, яке було у спірних правовідносинах подано до органу місцевого самоврядування, випливає, що вказаний субєкт права має намір провести спірне мирне зібрання. Доказів, які б доводили відмову від такого наміру, матеріали справи не містять.

Частиною 5 ст.182 КАС України передбачено, що суд задовольняє вимоги позивача в інтересах національної безпеки та громадського порядку в разі, якщо визнає, що проведення зборів, мітингів, походів, демонстрацій чи інших зібрань може створити реальну небезпеку заворушень чи злочинів, загрозу здоров'ю населення або правам і свободам інших людей. У постанові суду зазначається спосіб обмеження щодо реалізації права на мирні зібрання.

Зі змісту 5 ст.182 КАС України слідує, що підставою для задоволення вимог позивача по даній категорії адміністративних спорів є достатньо обґрунтоване припущення про існування ймовірності виникнення небезпеки заворушень, виникнення небезпеки злочинів, виникнення загрози здоровю, виникнення загрози правам і свободам людей.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Оскільки з матеріалів справи не вбачається відсутності загрози здоров'ю та життю громадян, відсутності ймовірності порушення прав і свобод інших людей при проведенні спірного мирного зібрання, то слід дійти висновку, що судовим розглядом не встановлено факту порушення заявленою субєктом владних повноважень вимогою прав та охоронюваних законом інтересів відповідача у сфері публічно-правових відносин, а відтак, позов належить задовольнити.

Згідно з імперативом ч.6 ст.182, п.6 ч.1 ст.256 КАС України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання постанови по даній справі.

Керуючись ст.ст.8 і 19 Конституції України, ст.ст.7-11, ст.ст.158-163, ст.182, ст.256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 міської ради до ОСОБА_1 обласної організації політичної партії «Всеукраїнське об'єднання "Батьківщина", ОСОБА_1 міської організації політичної партії «Всеукраїнське об'єднання "Батьківщина" про обмеження права на збори - задовольнити.

Обмежити право на збори шляхом заборони ОСОБА_1 обласній організації політичної партії «Всеукраїнське об'єднання "Батьківщина", ОСОБА_1 міській організації політичної партії «Всеукраїнське об'єднання "Батьківщина" (61058, м. Харків, пл. Свободи, 8) в особі ОСОБА_3 та іншим учасникам цієї акції проведення відповідно до повідомлення ОСОБА_3 від 03.04.2012 безстрокової акції протесту проти політичних репресій в Україні з 07.04.2012 з 08:00 год. з встановленням наметів навколо апеляційного суду Харківської області на майдані Руднєва, 36 у м. Харкові.

Постанова суду про обмеження щодо реалізації права на мирні зібрання підлягає негайному виконанню.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до ОСОБА_1 апеляційного адміністративного суду через ОСОБА_1 окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення та з дня отримання копії постанови, у разі проголошення постанови суду, яка містить вступну та резолютивну частини, а також прийняття постанови у письмовому провадженні.

Якщо субєкта владних повноважень, у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків для подачі апеляційної скарги.

Суддя Старосєльцева О.В.