Справа № 826/14988/13-а
Суддя: Степанюк А.Г.
Дата ухвалення: 2015-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Степанюк А.Г.
ПОСТАНОВА

Іменем України

06 жовтня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Степанюка А.Г.,

суддів - Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

при секретарі - Ліневській В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку ч. 1 ст. 41 КАС України апеляційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 28 липня 2015 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Голден Телеком» до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправними та скасування приписів, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2013 року товариство з обмеженою відповідальністю «Голден Телеком» (далі - Позивач, ТОВ «Голден Телеком») звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві (далі - Відповідач, ІДАБК у м. Києві) в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просило:

- визнати протиправним та скасувати повністю припис Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 03.09.2013 року № б/н по базовій станції мережі стільникового радіотелефонного зв'язку Товариства з обмеженою відповідальністю «Голден Телеком», розміщеній за адресою; місто Київ, проспект Перемоги, 49/2;

- визнати протиправним та скасувати повністю припис Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 03.09.2013 року № б/н по базовій станції мережі стільникового радіотелефонного зв'язку Товариства з обмеженою відповідальністю «Голден Телеком», розміщеній за адресою; місто Київ, проспект Науки, 57;

- визнати протиправним та скасувати повністю припис Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 03.09.2013 року № б/н по базовій станції мережі стільникового радіотелефонного зв'язку Товариства з обмеженою відповідальністю «Голден Телеком», розміщеній за адресою; місто Київ, Солом'янська площа, 2А;

- визнати протиправним та скасувати повністю припис Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 03.09.2013 року № б/н по базовій станції мережі стільникового радіотелефонного зв'язку Товариства з обмеженою відповідальністю «Голден Телеком», розміщеній за адресою; місто Київ, вулиця Набережно-Печерська, 2.

- визнати протиправним та скасувати повністю припис Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 03.09.2013 року №б/н по базовій станції мережі стільникового радіотелефонного зв'язку Товариства з обмеженою відповідальністю «Голден Телеком», розміщеній за адресою; місто Київ, вулиця Геофізиків, 12;

- визнати протиправним та скасувати повністю припис Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 03.09.2013 року № б/н по базовій станції мережі стільникового радіотелефонного зв'язку Товариства з обмеженою відповідальністю «Голден Телеком», розміщеній за адресою; місто Київ, вулиця Кіровоградська, 38/58;

- визнати протиправним та скасувати повністю припис Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 03.09.2013 року № б/н по базовій станції мережі стільникового радіотелефонного зв'язку Товариства з обмеженою відповідальністю «Голден Телеком», розміщеній за адресою; місто Київ, вулиця Кайсарова, 11;

- визнати протиправним та скасувати повністю припис Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 03.09.2013 року № б/н по базовій станції мережі стільникового радіотелефонного зв'язку Товариства з обмеженою відповідальністю «Голден Телеком», розміщеній за адресою; місто Київ, вулиця Радищева, 4;

- визнати протиправним та скасувати повністю припис Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 03.09.2013 року № б/н по базовій станції мережі стільникового радіотелефонного зв'язку Товариства з обмеженою відповідальністю «Голден Телеком», розміщеній за адресою; місто Київ, провулок Несторівський, 13/19;

- визнати протиправним та скасувати повністю припис Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 03.09.2013 року № б/н по базовій станції мережі стільникового радіотелефонного зв'язку Товариства з обмеженою відповідальністю «Голден Телеком», розміщеній за адресою; місто Київ, вулиця Дегтярівська, 25.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 11.11.2013 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 18.02.2014 року, у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 25.12.2014 року частково задоволено касаційну скаргу ТОВ «Голден Телеком» - скасовано постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 11.11.2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 18.02.2014 року, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. При цьому суд касаційної інстанції зазначив, що судами не було встановлено зміст та характер виконаних Позивачем будівельних робіт, у тому числі не досліджено робочі проекти будівництва базових станцій мобільного зв'язку, а також не з'ясовано, які саме обставини вказують на наявність змін планувальних та конструктивних рішеннях будівель проведеним Позивачем будівництвом базових станцій та в чому саме полягають такі зміни. Крім того, наголошено на необґрунтованому відхиленні судами наданих Позивачем на підтвердження прийняття у 2007-2008 роках в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів базових станцій мобільного зв'язку актів відповідних комісій.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 28.07.2015 року позов задоволено повністю. При цьому суд першої інстанції виходив з того, що оскільки елементи об'єктів мобільного зв'язку не підпадають під термін та визнання поняття «об'єкт будівництва», при будівництві вказаних об'єктів не здійснювалися будівельні роботи, пов'язані зі зміною планувальних і конструктивних рішень будівель, на яких вони розміщені, участь представників ІДАБК при введенні в експлуатацію базових станцій в силу вимог законодавства, яке було чинне на момент виникнення спірних правовідносин, не була обов'язковою.

Не погоджуючись із викладеним у постанові рішенням, Державна архітектурно-будівельна інспекція України подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. При цьому посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Наголошує на безпідставності висновків Окружного адміністративного суду м. Києва про необов'язковість участь представників ІДАБК при введенні в експлуатацію базових станцій, а також неврахуванні порушення Позивачем вимог Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року №76.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 06.10.2015 року було замінено Відповідача у справі - Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві її правонаступником - Державною архітектурно-будівельною інспекцією України.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явились, а тому справа розглядалась за їх відсутності у відкритому судовому засіданні без фіксування останнього за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ч. 1 ст. 41 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції - скасуванню з наступних підстав.

При ухваленні оскаржуваного рішення, суд першої інстанції встановив, що у вересні 2013 року працівниками ІДАБК на підставі було проведено позапланові перевірки об'єктів будівництва ТОВ «Голден Телеком» - базова станція мережі стільникового радіотелефонного зв'язку оператора «Голден Телеком» на вул. Дегтярівська, 25 у Шевченківському районі м. Києва, на пров. Несторівському, 13/19 у Шевченківському районі м. Києва, на пров. Радищева, 4 у Солом'янському районі м. Києва, на вул. Кайсарова, 11 у Солом'янському районі м. Києва, на вул. Кіровоградська, 38/58 у Солом'янському районі м. Києва, на вул. Геофізиків, 12 у Дарницькому районі м. Києва, на вул. Набережно-Печерська, 2 у Печерському районі м. Києва, на Солом'янській площі, 2-а у Солом'янському районі м. Києва, на просп. Науки, 57 у Голосіївському районі м. Києва, на просп. Перемоги, 49/2 у Святошинському районі м. Києва з питань дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. Результати перевірок зафіксовані в актах від 03.09.2013 року.

У ході перевірок було встановлено, що Позивачем експлуатуються базові станції мобільного зв'язку без прийняття в експлуатацію у встановленому законодавством порядку, чим порушено вимоги ч. 8 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Відповідно до ДБН А.2.2-3:2012 «Склад та зміст проектної документації на будівництво», ДБН В.1.2-14:2009 «Загальні принципи забезпечення надійності на конструктивної безпеки будівель, споруд, будівельних конструкцій та основ» зазначені об'єкти будівництва відносяться до ІІ категорії складності, а влаштування базових станцій, які знаходиться за вказаною адресою, вносить зміни в планувальні і конструктивні рішення будівлі.

На підставі викладених в актах перевірки висновків Відповідачем 03.09.2015 року винесені приписи про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, в яких містилася вимога заборонити експлуатацію базових станції з 03.09.2013 року до усунення виявлених порушень, а також про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності у встановленому законодавством порядку.

На підставі встановлених вище обставин, а також за наслідками системного аналізу приписів ст. ст. 4, 26, 31, 32, 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», а також Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою КМ України від 22.09.2014 року №1243, Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів у сфері телекомунікацій, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 27.02.2006 року №180, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки при будівництві базових станцій не виконувалися будівельні роботи, пов'язані зі зміною планувальних і конструктивних рішень будівель, на яких вони розміщені, а базові станції не є окремим об'єктом будівництва, участь представників ІДАБК при введенні їх в експлуатацію є необов'язковою, а відтак оскаржувані приписи є протиправні та підлягають скасуванню.

З такими висновками суду першої інстанції судова колегія не може погодитися з огляду на наступне.

Правові, економічні, соціальні та організаційні засади містобудівної діяльності в Україні спрямовані на формування повноцінного життєвого середовища, забезпечення при цьому охорони навколишнього природного оточення, раціонального природокористування та збереження культурної спадщини, визначено Законом України «Про основи містобудування».

Згідно ст. 7 Закону України «Про основи містобудування» державне регулювання у сфері містобудування здійснюється Верховною Радою України, Кабінетом Міністрів України, Верховною Радою та Радою міністрів Автономної Республіки Крим, місцевими державними адміністраціями, органами місцевого самоврядування, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими органами в порядку, встановленому законодавством.

Таким органом є Державна архітектурно-будівельна інспекція та її територіальні органи.

Положеннями ч. 2 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі - Закон) визначено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 2 затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року № 553 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю (далі - Порядок), державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за дотриманням: вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, державних стандартів і правил, технічних умов, інших нормативних документів під час виконання підготовчих і будівельних робіт, архітектурних, інженерно-технічних і конструктивних рішень, застосування будівельної продукції; порядку здійснення авторського і технічного нагляду, ведення загального та (або) спеціальних журналів обліку виконання робіт (далі - загальні та (або) спеціальні журнали), виконавчої документації, складення актів на виконані будівельно-монтажні та пусконалагоджувальні роботи; інших вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, правилами та проектною документацією, щодо створення об'єкта будівництва.

Приписами п. 4 ч. 4 ст. 41 Закону закріплено, що посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право проводити перевірку відповідності виконання підготовчих та будівельних робіт вимогам будівельних норм, державних стандартів і правил, затвердженим проектним вимогам, рішенням, технічним умовам, своєчасності та якості проведення передбачених нормативно-технічною і проектною документацією зйомки, замірів, випробувань, а також ведення журналів робіт, наявності у передбачених законодавством випадках паспортів, актів та протоколів випробувань, сертифікатів та іншої документації.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 7 Закону управління у сфері містобудівної діяльності здійснюється шляхом контролю за дотриманням законодавства у сфері містобудівної діяльності, вимог будівельних норм, державних стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об'єктів містобудування (далі - вихідні дані), проектної документації.

Згідно п. 7 Порядку позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи інспекції.

Підставою для проведення позапланової перевірки є, зокрема, вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для проведення позапланової перевірки було звернення Головного управління по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю Служби безпеки України від 29.03.2013 року №14/1/2-1903.

Оцінюючи висновки суду першої інстанції про необхідність визнання протиправними та скасування приписів від 03.09.2013 року про усунення порушень, судова колегія вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 30-1 Закону України «Про планування і забудову територій» (який був чинний на момент прийняття в експлуатацію базових станцій у 2007 - 2008 роках) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів здійснюється приймальними комісіями. Порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів визначається Кабінетом Міністрів України відповідно до закону.

Основні вимоги та умови прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів незалежно від джерел фінансування їх будівництва на момент виникнення спірних правовідносин були врегульовані затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2004 року №1243 Порядком прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, пунктом 2 якого було закріплено, що особливості підтвердження готовності до експлуатації закінчених будівництвом об'єктів із специфічними умовами експлуатації визначаються відповідними міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади за погодженням з Мінрегіонбудом з урахуванням вимог цього Порядку.

На виконання зазначених положень підзаконного акту наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 27.02.2006 року №180 затверджено погоджений з Мінрегіонбудом України Порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів у сфері телекомунікацій (далі - Порядок №180), який визначає вимоги та умови прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів у сфері телекомунікацій незалежно від джерел фінансування з урахуванням специфічних умов їх будівництва та експлуатації.

Абзацом 2 пункту 1 Порядку №180 передбачено, що прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів у сфері телекомунікацій полягає у підтвердженні державними приймальними комісіями та комісіями з прийняття об'єктів в експлуатацію готовності до експлуатації об'єктів нового будівництва, розширення, реконструкції, технічного переоснащення телекомунікаційних мереж, капітального ремонту технологічного устаткування та лінійно-кабельних споруд електрозв'язку, капітального ремонту будівель і споруд як громадського, так і виробничого призначення, інженерних мереж та споруд, транспортних магістралей електрозв'язку, окремих черг пускових комплексів (далі - закінчені будівництвом об'єкти), їх інженерно-технічного оснащення відповідно до затвердженої в установленому порядку проектної документації, нормативних вимог, вихідних даних на проектування.

Згідно п. 2.6 Порядку №180, який обумовлює підтвердження готовності до експлуатації закінчених будівництвом об'єктів у сфері телекомунікацій, будівництво об'єктів рухомого (мобільного) зв'язку за типовими технічними рішеннями поділяються на:

а) об'єкти, що будуються в існуючих пристосованих, вбудовано-прибудованих приміщеннях та приміщеннях контейнерного типу із встановленням обладнання зв'язку (в т.ч. комутаторів мобільного зв'язку), з використанням легких трубостійок для кріплення антенно-фідерних пристроїв (АФП), встановлених на існуючих будівлях, виробничих спорудах, металевих чи цегляних трубах;

б) те саме, із встановленням на існуючих будівлях малогабаритних (до 30 м) щогл полегшеної конструкції для кріплення АФП;

в) наземні щогли з відтяжками та башти для кріплення АФП із встановленням обладнання зв'язку в існуючих пристосованих, вбудовано-прибудованих приміщеннях та приміщеннях контейнерного типу.

Пунктом 6 Порядку №180 передбачено, що об'єкти, зазначені у пунктах 2.3, 2.4, 2.5 та підпункті «а» пункту 2.6 цього Порядку, приймаються в експлуатацію комісією, що призначається рішенням (наказом) замовника, який встановлює за погодженням з генеральним підрядником порядок та тривалість її роботи.

Комісія з прийняття об'єктів в експлуатацію (далі - комісія) створюється протягом п'яти днів після отримання замовником письмового повідомлення від генерального підрядника про закінчення будівництвом об'єкта з проханням створити комісію.

До складу комісії включаються представники замовника, генерального підрядника, субпідрядної організації, генерального проектувальника (автора проекту), експлуатаційної організації, органів державного санітарно-епідеміологічного нагляду, державного пожежного нагляду, державного нагляду з охорони праці, інспекції державного архітектурно-будівельного контролю (при виконанні будівельних робіт, пов'язаних із зміною планувальних і конструктивних рішень будівель і споруд).

На підстави визначених вище положень чинного законодавства суд першої інстанції прийшов до висновку, що Порядком №180 передбачено обов'язкове включення до складу комісії представника інспекції архітектурно-будівельного контролю виключно у випадку виконання будівельних робіт, пов'язаних із зміною планувальних і конструктивних рішень будівель і споруд.

Разом з тим, Окружним адміністративним судом м. Києва не була враховано, що спрощений порядок введення в експлуатацію (тобто без включення до складу комісії представника інспекції державного архітектурно-будівельного контролю (при виконанні будівельних робіт, пов'язаних із зміною планувальних і конструктивних рішень будівель і споруд) поширюється виключно на об'єкти, зазначені у пунктах 2.3, 2.4, 2.5 та підпункті «а» пункту 2.6 цього Порядку. Водночас, введення в експлуатацію об'єктів, передбачених підпунктами «б» та «в» п. 2.6 Порядку №180 повинно здійснюватися у встановлений законодавством спосіб шляхом, зокрема, включення до складу комісії представника інспекції державного архітектурно-будівельного контролю без урахування того, чи здійснювалося будівельні роботи, пов'язані зі зміною планувальних і конструктивних рішень будівель і споруд.

Як вбачається з матеріалів справи, однак не було враховано судом першої інстанції, зі змісту наданих Позивачем робочих проектів на влаштування базових станції за адресами: вул. Дегтярівська, 25, пров. Несторівському, 13/19, пров. Радищева, 4, вул. Кайсарова, 11, вул. Кіровоградська, 38/58, вул. Геофізиків, 12, вул. Набережно-Печерська, 2 у, Солом'янська площа, 2-а, просп. Науки, 57, просп. Перемоги, 49/2 (т. 1 а.с. 164-240; т. 2 а.с. 1-220), вбачається, що обладнання базових станцій встановлюються: на даху цеху із закріпленням до стін цеху (т. 1 а.с. 172-173); на залізобетонній опорі з встановленням сталевої секції (т. 1 а.с. 221-223); у приміщенні контейнерного типу (т. 2 а.с. 15, 17; т. 2 а.с. 93; т. 2 а.с. 124; т. 2 а.с. 208); з будівництвом щогл довжиною 24 метри, 26 метрів, 8 метрів, 4,8 метрів (т. 2 а.с. 46; т. 2 а.с. 92-93; т. 2 а.с. 119, 124; т. 2 а.с. 145; т. 2 а.с. 172; т. 2 а.с. 188).

З наведеного випливає, що всі об'єкти будівництва, за наслідками перевірки яких Відповідачем було винесено оскаржувані приписи, належать до груп об'єктів, визначених пп. пп. «б», «в» п. 2.6 Порядку №180, введення в експлуатацію яких регламентується пунктом 5 Порядку №180.

Так, відповідно до п. 5 Порядку №180 прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів здійснюється державними приймальними комісіями, які призначаються замовником.

Призначення державних приймальних комісій провадиться не пізніше ніж за місяць до встановленого терміну введення об'єкта в експлуатацію.

До складу державної приймальної комісії включаються представники органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування, виконавчого комітету місцевої ради, на території яких розташовано закінчений будівництвом об'єкт (крім об'єктів, зазначених у підпунктах «б», «в» пункту 2.6), замовника, генерального підрядника, субпідрядної організації, генерального проектувальника (автора проекту), експлуатаційної організації, інспекції державного архітектурно-будівельного контролю, органів державного санітарно-епідеміологічного нагляду, державного пожежного нагляду та державного нагляду з охорони праці.

Головою державної приймальної комісії призначається представник замовника.

Голова державної приймальної комісії організовує та забезпечує виконання завдань, покладених на комісію.

Члени комісії зобов'язані за викликом голови брати участь у її роботі, а також здійснювати свої повноваження як представники відповідних органів.

Члени державної приймальної комісії здійснюють свої повноваження на безоплатній основі.

Пунктами 5.2 - 5.8 Порядку №180 передбачено, що за результатами роботи державної приймальної комісії складається акт про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта, форма якого затверджена центральним органом виконавчої влади з питань будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства (Наказ Держбуду № 21).

Підготовку акта про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта для підписання членами державної приймальної комісії забезпечує замовник.

Акт державної приймальної комісії підлягає затвердженню замовником, що створив цю комісію, та реєструється в інспекції державного архітектурно-будівельного контролю, яка видала дозвіл на виконання будівельних робіт.

Не допускається затвердження акта про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта за відсутності підписів окремих членів державної приймальної комісії.

Датою введення в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта є дата затвердження акта державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію цього об'єкта замовником, що утворив комісію.

З наведеного випливає, що акт про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта повинен бути, по-перше, складений за формою, визначеною чинним на момент виникнення правовідносин наказом Державного комітету України з будівництва та архітектури від 27.01.2005 року №21, по-друге, містити підписи всіх членів комісії (у тому числі представника інспекції державного архітектурно-будівельного контролю), по-третє, зареєстрований в інспекції державного архітектурно-будівельного контролю (про що свідчить форма вказаного акту).

Разом з тим, матеріали справи свідчать, що акти комісії з прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів у сфері телекомунікацій (т. 1 а.с. 89-120) складені не у відповідності до вимог чинного на момент виникнення спірних правовідносин законодавства, адже, по-перше, не відповідають встановленій нормативними актами формі, по-друге, не містять, як було встановлено раніше, обов'язкового підпису представника інспекції державного архітектурно-будівельного контролю, по-третє, не зареєстровані у встановленому порядку в органах державного архітектурно-будівельного контролю.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість позиції Відповідача щодо неправомірного неприйняття в експлуатацію у встановленому законодавством порядку базових станцій за адресами у м. Києві: вул. Дегтярівська, 25, пров. Несторівському, 13/19, пров. Радищева, 4, вул. Кайсарова, 11, вул. Кіровоградська, 38/58, вул. Геофізиків, 12, вул. Набережно-Печерська, 2 у, Солом'янська площа, 2-а, просп. Науки, 57, просп. Перемоги, 49/2.

З урахуванням наведених висновків судова колегія вважає помилковим твердження суду першої інстанції на висновки експерта Київської незалежної судово-експертної установи від 02.12.2013 року №0695 (т. 4 а.с. 71-83), оскільки в даному випадку предметом дослідження є не перевірка здійснення втручання до планувальних та конструктивних рішень будівель і споруд при встановленні об'єктів мобільного зв'язку, визначення категорії складності об'єктів та належність їх до окремих об'єктів будівництва, а вивчення питань належності таких об'єктів до визначеної положеннями п. 2.6 Порядку №180 групи об'єктів будівництва. У зв'язку з чим встановлення у ході розгляду справи судом апеляційної інстанції неможливості віднесення будівництва базових станцій до пп. «а» п. 2.6 Порядку №180 та належність їх до підгруп, визначених пп. пп. «б» та «в» п. 2.6 вказаного Порядку, унеможливлює прийняття як належного доказу висновку експерта від 02.12.2013 року №0695, оскільки останнім вивчалися інші питання, ніж є предметом розгляду справи.

Разом з тим, наведеним висновком експерта від 02.12.2013 року №0695 спростовується виключно твердження Апелянта про порушення Позивачем вимог п. 4.4.1 затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року №76 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, оскільки, зі змісту останнього вбачається, що втручання до планувальних та конструктивних рішень будівель і споруд не здійснено, а доказів впливу встановлених базових станцій на руйнування поверхні бетону, як і руйнування поверхні бетону на залізобетонних дахах взагалі, Відповідачем не надано.

Твердження суду першої інстанції з посиланням на ухвалу Вищого адміністративного суду України від 28.04.2015 року у справі №826/11054/13-а на те, що елементи об'єктів мобільного зв'язку (антени, кабель рости, базові станції) не підпадають під термін та визначення поняття «об'єкти будівництва», оскільки не відносяться до будівель або споруд за визначеннями, які надані в законах України, актах та нормативних документах в галузі будівництва, а підпадають під визначення «технічні засоби телекомунікації» відповідно до Закону України «Про телекомунікації», судова колегія оцінює критично, оскільки, Порядок №180 і був покликаний врегулювати питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів у сфері телекомунікацій, до яких, як вбачається з матеріалів справи, належить базові станції мобільного зв'язку. При цьому прийняття зазначеного Порядку №180, на думку колегії суддів, свідчить про встановлення законодавцем відмінностей між об'єктами будівництва та технічними засобами комунікацій.

З огляду на викладене колегія суддів вважає передчасним твердженням суду першої інстанції, що оскільки при будівництві вищевказаних базових станцій не виконувалися будівельні роботи, пов'язані зі зміною планувальних і конструктивних рішень будівель, на яких вони розміщені, а останні не є окремими об'єктами будівництва, участь представників інспекції державного архітектурно-будівельного контролю при введенні в експлуатацію базових станцій такого типу згідно Порядку №180 не була обов'язковою. Оскільки, як вже було зазначено раніше, належність об'єкта будівництва до групи пп. «б» або «в» п. 2.6 Порядку №180 свідчить про виникнення у Позивача безумовного обов'язку здійснювати прийняття в експлуатацію базових станцій мобільного зв'язку ТОВ «Голден Телеком» за участі представник інспекції державного-архітектурно-будівельного контролю.

Водночас, посилання Апелянта на те, що Порядок №180, на підставі якого були введені в експлуатацію базові станції, втратив чинність із 01.01.2009 року у зв'язку із скасуванням Порядку КМУ №1243, і відповідно до цього порядку не могли бути прийняті в експлуатацію базові станції, суд зазначає наступне.

Колегією суддів встановлено, що Порядок №180 втратив чинність відповідно до наказу Мінтрансзвязку від 17.06.2009 року №712, який набрав чинності 19.07.2009 року. Водночас, усі базові станції були прийняті в експлуатацію у 2007-2008 роках, а тому дата скасування (втрати чинності) Порядку №180 не має юридичного значення для правильного вирішення спору.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що Окружний адміністративний суд м. Києва ухвалив судове рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Згідно приписів ст. 198 КАС України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову.

Відповідно до ч.1 ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при вирішенні питання про правомірність податкового повідомлення-рішення допущено порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити повністю, а постанову суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 167, 195, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України - задовольнити повністю.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 28 липня 2015 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Голден Телеком» до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправними та скасування приписів - скасувати, ухваливши нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга на судові рішення подається у порядку та строки, визначені ст.ст. 211, 212 КАС України.

Головуючий суддя А.Г. Степанюк

Судді В.В. Кузьменко

О.І. Шурко

Головуючий суддя Степанюк А.Г.

Судді: Шурко О.І.

Кузьменко В. В.