Справа № 2-а-22/2011
Суддя: Хаюк С.М.
Дата ухвалення: 2011-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

іменем України

"14" березня 2011 р. Справа № 2-а-22/2011

номер рядка статистичного звіту 10.3.1

Колегія суддів Житомирського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Хаюка С.М.

суддів: Капустинського М.М.

ОСОБА_1,

розглянувши в письмовому провадженні в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Ружинському районі Житомирської області на постанову Ружинського районного суду Житомирської області від "25" січня 2011 р. у справі № 2-а-22/2011 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Ружинському районі Житомирської області про визнання протиправними дій суб'єкта владних повноважень та зобов'язання вчинити певні дії ,

ВСТАНОВИЛА:

13 січня 2011 року ОСОБА_3 звернулася з адміністративним позовом до УПФУ в Ружинському районі Житомирської області про поновлення пропущеного строку, визнання дій неправомірними та зобов'язання зробити перерахунок недоплаченого щомісячного державного підвищення до пенсії дитині війни з 9.07. 2007 року по 31.12. 2010 року.

Постановою Ружинського районного суду Житомирської області від 25 січня 2011 року позов задоволено визнано неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Ружинському районі Житомирської області щодо відмови в перерахунку пенсії як дитині війни та зобов"язано відповідача нарахувати та виплатити на користь позивачки підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період з 9.07.2007 року по 31.12.2010 року.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить - скасувати постанову суду першої інстанції, як незаконну та відмовити в задоволенні позову. В своїй апеляційній скарзі Пенсійний фонд посилається на незаконність, необєктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка має статус дитини війни, що підтверджується відповідним посвідченням (а.с.4).

Таким чином ОСОБА_3 є особою, що належить до соціальної категорії громадян діти війни в розумінні ст.1 ЗУ Про соціальний захист дітей війни, а відтак, на неї повністю розповсюджуються всі пільги та соціальні гарантії, передбачені вищезазначеним Законом України.

Згідно ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни особам, що належать до соціальної категорії громадян діти війни, з 01.01.2006 року відповідач повинен був нараховувати та виплачувати щомісячне підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Розмір мінімальної пенсії за віком визначений ст. 28 ЗУ Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 року № 1058, згідно якої мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму, встановленому для осіб, що втратили працездатність.

Розмір прожиткового мінімуму для осіб щорічно встановлюється Законом України Про Державний бюджет України на відповідний рік.

Законом України Про державний бюджет України на 2010 рік збільшено розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Відповідно зріс і розмір мінімальної пенсії за віком.

На момент звернення позивача до суду, нарахування доплати до її пенсії в розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком, відповідно до положень ст. 6 вищезазначеного Закону відповідачем не здійснено, у звязку з чим вона звернулася до суду за захистом своїх прав.

Всупереч ст. 6 ЗУ Про соціальний захист дітей війни позивачу щомісячне підвищення до пенсії виплачувалось відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 530.

З огляду на загальні засади пріоритетності законів над підзаконними актами, Закон України Про соціальний захист дітей війни має вищу юридичну силу в порівняні з Постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 530. Отже, відповідач не правомірно виплачував щомісячне підвищення до пенсії в меншому розмірі ніж це передбачено ст. 6 зазначеного Закону.

В той же час колегія суддів вважає, що суд першої інстанції помилково задовольнив позовні вимоги за період з 9.07.2007 року по 13.07.2010 року включно, не врахувавши шестимісячний строк звернення до суду в адміністративних справах.

Відповідно до ч.1 ст.99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду , встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Таким чином, правовий припис "в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого законом" означає, що позов має подаватися лише в тих межах часу, які встановлені законом. Крім того, можливість захисту прав та інтересів залежить від дотримання строків, встановлених на цей випадок законом. У ч. 2 ст. 99 КАС України встановлено шестимісячний строк для звернення до адміністративного суду, що пов'язане зі специфікою правовідносин, а також має сприяти наданню доказів, підвищує їхню достовірність і тим самим сприяє встановлено істини у конкретній адміністративній справі. Дана норма закону означає, що за загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Необхідно зазначити, що процесуальним строком є проміжок часу, встановлений законом або судом, у який суд та особи, що беруть участь у справі, та інші учасники процесу вчиняють певні процесуальні дії, передбачені Кодексом адміністративного судочинства України, в результаті вчинення яких настають певні правові наслідки. Слід зауважити, що встановлення процесуальних строків законом та судом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій.

Статтею 100 КАС України визначено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків , установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала , не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Спірні виплати є регулярними, тобто про своє порушене право позивач мав знати при отриманні щомісячного підвищення до пенсії передбаченого Законом України "Про соціальний захист дітей війни".

Позовну заяву ОСОБА_3 подано до суду 13 січня 2011 року, а тому визначений законом шестимісячний строк протягом якого можуть бути задоволені позовні вимоги закінчується 13 липня 2010 року.

Посилання суду першої інстанції на те, що позивачкою не пропущений шестимісячний строк звернення до суду, так як вона є особою похилого віку, проживає в сільській місцевості, відсутні доказів того , що позивачка дізналась чи повинна була дізнатись про порушене право, є помилковими.

Строки звернення до суду за захистом порушеного права визначені Законом і обмежені у часі, а тому в разі пропуску шестимісячного строку з поважних причин і доведення цієї обставини він може бути поновлений судом. За таких обставин коли позивачем визначено період стягнення з 9.07.2007 року по 12.07.2010 року і він є значно більшим ніж встановлений законом шестимісячний строк , то суд 1-ї інстанції повинен був вирішити питання про поважність причин пропуску строку та можливості його поновлення.

Посилання позивача на юридичну необізнаність не можуть бути визнані поважною причиною пропуску звернення до суду, так як усі закони , що визначають права і обов"язки громадян доводяться до населення у визначеному діючим законодавством порядку і їх офіційне оприлюднення є необхідною умовою набрання ними чинності.

Відповідно до ст.198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати їх та прийняти нову постанову суду, скасувати постанову суду і залишити позовну заяву без розгляду.

В даному випадку підстав для поновлення позивачці строку звернення до суду колегія суддів не вбачає , а тому позовні вимоги ОСОБА_3 щодо визнання дій неправомірними та зобов"язання відповідача нарахувати та виплатити на її користь підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період з 9.07.2007 року по 12.07.2010 року включно необхідно залишити без розгляду.

Відповідно до ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 202,ч.2 ст.205, ст.207,ч.5 ст.254 КАС України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 Пенсійного Фонду в Ружинському районі Житомирської області задовольнити частково.

Постанову Ружинського районного суду Житомирської області від 25 січня 2011 року в оскаржуваній частині, а саме: в частині визнання неправомірними дій ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України в Ружинському районі Житомирської області щодо виплати ОСОБА_3 з 9.07.2007 року по 31.12.2007 року; з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року; з 1.01.2009 року по 31.12.2009 року; з 1.01.2010 року по 12.07.2010 року надбавки до пенсії як дитині війни у розмірі меншому , ніж це визначено Законом України "Про соціальний захист дітей війни" та в частині зобов"язання ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України в Ружинському районі Житомирської області провести перерахунок та виплату підвищення пенсії ОСОБА_3 з 9.07.2007 року по 31.12.2007 року; з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року; з 1.01.2009 року по 31.12.2009 року; з 1.01.2010 року по 12.07.2010 року виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої на рівні прожиткового мінімуму для осіб , які втратили працездатність, передбаченого ст.63 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік", ст.58 Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік", ст.62 Закону України "Про Державний бюджет України на 2009 рік", ст.52 Закону України "Про Державний бюджет України на 2010 рік" - скасувати та залишити позовні вимоги в цій частині без розгляду.

Постанову Ружинського районного суду Житомирської області від 25 січня 2011 року в частині визнання неправомірними дій ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України в Ружинському районі Житомирської області щодо виплати ОСОБА_3 з 13.07.2010 року по 31.12.2010 року надбавки до пенсії як дитині війни у розмірі меншому , ніж це визначено Законом України "Про соціальний захист дітей війни" та в частині зобов"язання ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України в Ружинському районі Житомирської області провести перерахунок та виплату підвищення пенсії ОСОБА_3 з 13.07.2010 року по 31.12.2010 року, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої на рівні прожиткового мінімуму для осіб , які втратили працездатність, передбаченого ст.63 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік", ст.58 Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік", ст.62 Закону України "Про Державний бюджет України на 2009 рік", ст.52 Закону України "Про Державний бюджет України на 2010 рік" - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя С.М.Хаюк

судді: М.М.Капустинський

ОСОБА_1

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_3 вул. Кірова, 10,смт.Ружин,Житомирська область,13601

3- відповідачу ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Ружинському районі Житомирської області вул.Леніна, 36,смт.Ружин,Житомирськм область, Ружинський район,13601