Справа № 22-а/0690/4078/11
Суддя: Матюшенко І. В.
Дата ухвалення: 2011-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Житомирської області
Справа № 22-а/0690/4078/11
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2011 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого - судді Матюшенка І.В.

суддів: Євстаф'євої Т.А., Кочетова Л.Г

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Житомирі апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Лугинському районі (далі - Пенсійний фонд) на постанову Лугинського районного суду від 19 жовтня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Пенсійного фонду про визнання дій неправомірними та стягнення коштів,

встановила:

У поданій апеляційній скарзі Пенсійний фонд, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції, якою позов задоволено частково: дії Пенсійного фонду визнані неправомірними; стягнуто з Пенсійного фонду на користь ОСОБА_1 796 грн. 80 коп. щомісячної грошової надбавки до пенсії відповідно до ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни" за період з 01.02.2009 року по 30.09.2009 року, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратити працездатність, встановленого Законом України „Про Державний бюджет України на 2008 рік"; у задоволенні позову про зобов'язання Пенсійного фонду з 01.10.2009 року і в подальшому нараховувати та виплачувати позивачу державну соціальну допомогу в розмірах, передбачених Законом України „Про соціальний захист дітей війни" відмовлено. Апелянт зазначає, що судом не враховано, що виплати, які отримує позивачка, фінансуються з коштів Державного бюджету України, а кошти Пенсійного фонду не відносяться до таких, судом не застосовано положень постанови КМУ від 28.02.2008 року № 530, суд безпідставно застосував положення ст. 28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" при визначенні розміру доплати. Крім того, на думку апелянта, Пенсійний фонд не може бути відповідачем у справі.

Апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Встановлено, що ОСОБА_1 користується пільгами відповідно до Закону України „Про соціальний захист дітей війни" (а.с.5) і протягом спірного періоду отримувала від Пенсійного фонду підвищення до пенсії в розмірі, що не відповідає розміру, встановленому ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни" - 30% мінімальної пенсії за віком.

Суд першої інстанції повно та об'єктивно з'ясував обставини справи та, з урахуванням положень ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни" та ст. 28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" дійшов правильного висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 про неправомірність дій відповідача у спірному періоді та стягнув на користь позивача не донараховане підвищення до пенсії за період з 01.02.2009 року по 30.09.2009 року.

Доводи апеляційної скарги про те, що Пенсійний фонд не може проводити виплату спірних сум, оскільки це є бюджетні кошти, яких не вистачає на фінансування видатків, передбачених ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни", а кошти Пенсійного фонду України не включаються до складу Державного бюджету України є безпідставними, оскільки саме на територіальні управління Пенсійного фонду України, згідно Положення „Про Пенсійний фонд України", затвердженого Указом Президента України №121/2001 від 01.03.2001 року, покладені такі функції і питання фінансування цих видатків не є предметом цього спору. Крім того, проблеми надання бюджетних коштів Пенсійному фонду для виконання покладених на нього обов'язків у справах цієї категорії виходять за межі заявлених вимог і судом першої інстанції не розглядалися.

Безпідставними є також посилання відповідача на можливість нецільового використання коштів Пенсійного фонду, оскільки судом не ухвалене рішення про проведення виплат з власних джерел фінансування останнього.

Вихідним критерієм обрахунку доплати до пенсії дітям війни виступає мінімальна пенсія за віком, розмір якої, згідно ст. 28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Будь-яких інших нормативно-правових актів, які б визначали механізм вирахування мінімальної пенсії за віком або встановлювали її розмір, немає. А відтак, положення ч. 3 ст. 28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" щодо застосування мінімального розміру пенсії за віком, встановленого частиною першою цієї статті тільки стосовно визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, не є перешкодою для застосування даної величини для обрахування доплат, передбачених ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни". Тому, доводи апеляційної скарги щодо неправильного застосування вище вказаних норм матеріального права є також безпідставними.

В іншій частині постанова суду не оскаржується.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 201, 202, 205, 207 КАС України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Лугинському районі залишити без задоволення, а постанову Лугинського районного суду від 19 жовтня 2009 року - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді: