Справа № 22а-4079/11
Суддя: Абрамов П. С.
Дата ухвалення: 2011-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22а-4079/11 Головуючий у 1-й інстанції Логвінова О. В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2011 року м. Полтава

Справа №22а-4079/2011рік Головуючий по 1-й інстанції:

ОСОБА_2

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2011 року березня місяця 15 дня м.Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Абрамова П.М.,

Суддів: Корнієнка В.І., Гальонкіна С.А.,

розглянула у письмовому провадженні в м.Полтаві адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Київського районного суду м. Полтави від 07 вересня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради та Центру по нарахуванню та здійсненню виплат у Полтавській області про нарахування допомоги по догляду за дитиною, -

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача Апеляційного суду, -

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Київського районного суду м. Полтави від 07 вересня 2010 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

З постановою суду не погодилася позивач та подала апеляційну скаргу, в якій прохає скасувати дану постанову, оскільки вважає, що вона винесена з порушенням норм законодавства України. Вказувала на те, що вона є застрахованою особою в системі загальообовязкового соціального страхування, у звязку з чим допомога повинна бути їй призначена на підставі ст. 15 Закону України Про державну допомогу сімям з дітьми

.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції вірно встановлено, і не заперечується сторонами, що позивач ОСОБА_3 є матірю ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КЕ № 064660 від 04 березня 2008 року.

. Позивачу була призначена допомога по догляду за дитиною відповідно до п. 7-11 Порядку призначення виплати допомоги при народженні дитини та допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку особам, застрахованим в системі загальнообовязкового державного соціального страхування, затвердженого постановою КМУ за № 13 від 22 січня 2007 року.

Встановивши, що позивач отримує меншу, ніж передбачено нормами ст. 15 Закону України Про державну допомогу сім?ям з дітьми допомогу по догляду за дитиною, а на звернення позивача відповідач відмовив провести перерахунок суми щорічної допомоги, посилаючись на те, що її виплата проводиться відповідно до вимог законодавства, районний суд дійшов вірного висновку про часткове задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Згідно вимог ст. ст. 13, 14 ЗУ «Про державну допомогу сімям з дітьми», особа, яка фактично здійснює догляд за дитиною, має право на допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, яка виплачується щомісяця з дня призначення допомоги по догляду за дитиною по день досягнення нею вказаного віку.

Рішенням Конституційного суду України від 09.07.2007 року було визнано неконституційним положення ст.56 Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік», якою передбачено, що у 2007 році допомога при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» здійснюється за рахунок коштів відповідної субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам у розмірі, що дорівнює різниці між 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних та середньомісячним сукупним доходом сімї в розрахунку на одну особу за попередні 6 місяців, але не менше 90 грн. для незастрахованих осіб та не менше 23% прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб, у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України, а також п. 14 ст. 71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік», який зупинено на 2007 рік дію ст. 12, ч.1 ст. 15 та п. 3 Розділу УІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми».

Статтею 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», передбачено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Пунктом 23 Розділу ІІ Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» до ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» були внесені зміни, які вступили в силу з 01 січня 2008 року і у відповідності до яких, допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім»ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 грн.

Виходячи з вищевикладеного, встановивши, що нарахування та виплата допомоги позивачу здійснювала з урахуванням вищевказаних норм законодавства, колегія суддів вважає вірним висновок суду про відсутність підстав для задоволення позову, з огляду на те, що п. 23 розділу ІІ Закону України Про державний бюджет України на 2008 рік про внесення змін до деяких законодавчих актів України, яким було внесено зміни до Закону України Про допомогу сім?ям з дітьми, на предмет неконституційності не розглядався, у встановленому порядку неконституційним не визнавався та своєї чинності у 2008 році не втрачав.

За таких обставин, безпідставними вважає колегія суддів, посилання в апеляційній скарзі відповідача на правомірність своїх дій по нездійсненню належних доплат позивачу в межах бюджетних асигнувань, оскільки питання фінансування цих видатків не є предметом спору, що розглядається .

Безпідставними є також посилання відповідача на можливість нецільового використання його коштів, оскільки судом не ухвалювалось рішення про проведення виплат з власних джерел фінансування останнього.

На підставі наведеного, колегія суддів, вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції і постанова суду є законною та обґрунтованою, а тому підстави для її скасування відсутні.

Керуючись нормами Закону України Про внесення змін до розділу ХІІ Прикінцеві положення Закону України Про судоустрій та статус суддів щодо передачі справ, повязаних із соціальними виплатами від 02 грудня 2010 року, ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Постанову Київського районного суду м. Полтави від 07 вересня 2010 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

.

Головуючий суддя: /підпис/ ОСОБА_1

Судді: /підпис/ ОСОБА_5 /підпис/ ОСОБА_6

КОПІЯ

ВІРНО: Суддя апеляційного суду

Полтавської області __________ ОСОБА_1