Справа № 817/3181/15
Суддя: Кравчук Т.О.
Дата ухвалення: 2015-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

Справа № 817/3181/15

09 жовтня 2015 року м. Рівне

Суддя Рівненського окружного адміністративного суду Кравчук Т.О., розглянувши позовну заяву

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3
доРегіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській області, Управління державної пенітенціарної служби України в Рівненській області, Рівненського слідчого ізолятора Управління державної пенітенціарної служби України в Рівненській області, ОСОБА_4 міської ради
провизнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И В:

До Рівненського окружного адміністративного суду звернулись ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_5 ОСОБА_6 з позовом до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській області, Управління державної пенітенціарної служби України в Рівненській області, Рівненського слідчого ізолятора Управління державної пенітенціарної служби України в Рівненській області, ОСОБА_4 міської ради про визнання протиправною бездіяльності відповідачів стосовно непередання гуртожитку, що по вул. Лікарняна, 30 в м. Рівне в комунальну власність міста Рівного та зобовязання Рівненського слідчого ізолятора Управління державної пенітенціарної служби України в Рівненській області передати, а ОСОБА_4 міську раду прийняти в комунальну власність міста Рівного гуртожиток №30, що по вул. Лікарняна, 30 в м. Рівне.

Як вбачається з позовної заяви позивачі оспорюють бездіяльність кожного з відповідачів щодо непередання гуртожитку у комунальну власність міста Рівного та просять суд зобовязати відповідача ОСОБА_4 слідчий ізолятор Управління державної пенітенціарної служби України в Рівненській області вчинити дії щодо передачі такого гуртожитку у комунальну власність міста Рівного, а також зобовязати іншого відповідача ОСОБА_4 міську раду прийняти в комунальну власність міста Рівного означений гуртожиток.

Відповідно до частини першої статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви зясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства і чи підсудна позовна заява даному адміністративному суду; 5) подана адміністративний позов у строк, встагновлений законом; 6) немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Так, статтею 105 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що адміністративний позов подається до адміністративного суду у формі письмової позовної заяви особисто позивачем або його представником.

Вимоги до позовної заяви передбачено статтею 106 Кодексу адміністративного судочинства України. Зокрема, згідно з вказаною статтею у позовній заяві зазначаються імя (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу звязку, адреса електронної пошти, якщо такі є.

Пунктом восьмим частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що позивач особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду, а також суб'єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подана позовна заява до адміністративного суду.

Крім того, згідно з частиною четвертою статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява підписується позивачем або його представником із зазначенням дати її підписання.

Із змісту статей 3, 105, 106 Кодексу адміністративного судочинства України випливає, що позови завжди мають індивідуальний характер і спрямовані на захист прав, свобод чи інтересів конкретної особи, тому позовні заяви мають подаватися до суду кожною особою індивідуально, які суд розглядає в межах окремої адміністративної справи. Обєднання позовних вимог допускається лише у випадках, передбачених процесуальним законом, на підставі ухвали суду.

Суд зазначає, що заявлення позовних вимог кількома позивачами в межах одного позову та у рамках процесуальної співучасті не допускається у порядку провадження з розгляду справ адміністративної юрисдикції та, відповідно, не передбачено Кодексом адміністративного судочинства України.

Крім того, згідно частини третьої статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Порядок справляння судового збору регламентований Законом України від 08.07.2011 року №3674-VI "Про судовий збір".

За правилами частини першої статті 4 Закону України від 08.07.2011 року №3674-VI "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Так, станом на 1 січня 2015 року розмір мінімальної заробітної плати становить 1218,00 грн. згідно із Законом України від 28.12.2014 року №80-VІІI.

Розміри ставок судового збору визначені частиною другою статті 4 Закону України від 08.07.2011 року №3674-VI "Про судовий збір". Так, за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано, зокрема, фізичною особою, розмір судового збору складає 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, що відповідає 487,20 грн. (у редакції Закону №484-VIII від 22.05.2015 року, що набув чинності з 01.09.2015 року).

Фактично у прохальній частині позовної заяви висунуті позовні вимоги щодо: визнання протиправною бездіяльності Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській області стосовно непередання гуртожитку, що по вул. Лікарняна, 30 в м. Рівне в комунальну власність міста Рівного (1); визнання протиправною бездіяльності Управління державної пенітенціарної служби України в Рівненській області стосовно непередання гуртожитку, що по вул. Лікарняна, 30 в м. Рівне в комунальну власність міста Рівного (2); визнання протиправною бездіяльності Рівненського слідчого ізолятора Управління державної пенітенціарної служби України в Рівненській області стосовно непередання гуртожитку, що по вул. Лікарняна, 30 в м. Рівне в комунальну власність міста Рівного (4); визнання протиправною бездіяльності ОСОБА_4 міської ради стосовно непередання гуртожитку, що по вул. Лікарняна, 30 в м. Рівне в комунальну власність міста Рівного (5); зобовязання Рівненського слідчого ізолятора Управління державної пенітенціарної служби України в Рівненській області передати в комунальну власність міста Рівного гуртожиток №30, що по вул. Лікарняна, 30 в м. Рівне (6); зобовязання ОСОБА_4 міської ради прийняти в комунальну власність міста Рівного гуртожиток №30, що по вул. Лікарняна, 30 в м. Рівне (7).

У відповідності до частини третьої статі 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, суд зобовязаний окремо надати оцінку кожному спірному рішенню, дії чи бездіяльності, що оспорюються позивачем та заявлені у позові.

Суд зазначає, що предявлені позивачами позовні вимоги носять немайновий характер, оскільки не мають виразу у грошовому еквіваленті та економічного розрахунку та становлять сім позовних вимог, що становлять кожна окремо та у взаємозвязку у сукупності предмет розгляду у справі.

За правилами частини третьої статті 6 Закону України від 08.07.2011 року №3674-VI "Про судовий збір" (із змінами, внесеними Законом України №484-VIII від 22.05.2015 року) у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Таким чином, за обєднані в одній позовній заяві сім позовних вимог немайнового характеру позивач наразі зобовязаний сплатити судовий збір за кожну таку вимогу.

Суд зазначає, що за подання 06.10.2015 року до суду позовної заяви (вх. №17926/15) одним з позивачів ОСОБА_1 сплачено судовий збір у сумі 487,20 грн. згідно квитанції від 05.10.2015 року №206, що наразі відповідає розміру судового збору за подання до суду позовної заяви за однією позовною вимогою немайнового характеру, однак не сплачено за подання до адміністративного суду позовної заяви немайнового характеру за іншими (шістьма) позовними вимогами, які обєднані в одній позовній заяві, що наразі становить 2923,20 грн. (487,20 грн. х 6).

Водночас, суд вважає за необхідне зазначити, що за визначенням, наведеним у статті 2 Закону про судовий збір, платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи-підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Аналіз цієї норми разом з приписами частини третьої статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України дозволяє дійти висновку, що позивач від свого імені повинен сплатити судовий збір за подання позову.

Відповідно до частини сьомої статті 56 Кодексу адміністративного судочинства України законним представником органу, підприємства, установи, організації в суді є його керівник чи інша особа, уповноважена законом, положенням, статутом.

Водночас, частина перша статті 56 Кодексу адміністративного судочинства України визначає можливість використання в адміністративному судочинстві процесуального представництва, згідно з яким сторона, а також третя особа в адміністративній справі можуть брати участь в адміністративному процесі особисто і (або) через представника.

Першою стадією, на якій може бути реалізовано представництво, є стадія звернення до суду.

Як передбачено в частині пятій статті 106 цього Кодексу, якщо позовна заява подається представником, то у ній зазначаються імя представника, його поштова адреса, а також номер засобу звязку, адреса електронної пошти, якщо такі є. Одночасно з позовною заявою подається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника.

У такому разі сплата судового збору може бути здійснена від імені представника.

Такі висновки зроблено на підставі аналізу ухвал Вищого адміністративного суду України, зокрема ухвали суду від 15 січня 2014 року та викладені у Довідці про результати вивчення та узагальнення практики застосування адміністративними судами Закону України "Про судовий збір", яка доведена до відома судів відповідно до Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 23.01.2015 року №2 "Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 8 липня 2011 року №3674-VI "Про судовий збір".

Таким чином, у разі сплати судового збору від імені позивача його представником, суду додатково подається документ на підтвердження відповідних повноважень такої особи.

Таким чином, з огляду на те, що позовні вимоги мають індивідуальний характер і мають розглядатися адміністративним судом окремо, враховуючи, що Кодексом адміністративного судочинства України не передбачено подання колективних позовів, а також неповну сплату судового збору відповідно до кількості заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку, що позовна заява не відповідає вимогам, передбаченим статтею 106 Кодексу адміністративного судочинства.

Відповідно до частини першої статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Суд зазначає, що недоліки позовної заяви можуть бути усунуті шляхом розєднання позовних вимог та подання до суду позовних заяв окремо кожним з позивачів відповідно до вимог статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України, із зазначенням змісту позовних вимог у відповідності до положень частини 4 статті 105 Кодексу адміністративного судочинства України та подання до суду документа про доплату судового збору виходячи із заявлених позовних вимог (з урахуванням їх немайнового характеру) у розмірі, визначеному частиною другою статті 4 Закону України від 08.07.2011 року № 3674-VI "Про судовий збір" з розрахунку за кожну таку вимогу, що наразі, враховуючи предявлені позовні вимоги, становить 2923,20 грн. (487,20 грн. х 7 487,20 грн. у разі подання відповідного позову ОСОБА_1).

Вказаний судовий збір слід перераховувати за наступними реквізитами: р/р 4002; одержувач: УДКС у м. Рівне 22030001; банк одержувача: ГУ ДКСУ у Рівненськійобласті; код ЄДРПОУ одержувача: 38012714; МФО: 833017.

Детальна інформація по сплаті судового збору розміщена на офіційному веб-порталі "Судова влада України" за Інтернет адресою www.court.gov.ua/sud1770, а також на інформаційному стенді в Рівненському окружному адміністративному суді (33028, м. Рівне, вул.16 Липня, 87).

Для усунення недоліків судом встановлюється строк до 23 жовтня 2015 року.

Керуючись статтями 108, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській області, Управління державної пенітенціарної служби України в Рівненській області, Рівненського слідчого ізолятора Управління державної пенітенціарної служби України в Рівненській області, ОСОБА_4 міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії, - залишити без руху.

Встановити ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_5 ОСОБА_6 строк для усунення недоліків позовної заяви - до 23 жовтня 2015 року.

Копію ухвали невідкладно надіслати особам, що звернулись з позовом.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через ОСОБА_4 окружний адміністративний суд протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Кравчук Т.О.