Справа № 22-а/0690/4412/11
Суддя: Матюшенко І. В.
Дата ухвалення: 2011-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Житомирської області
Справа № 22-а/0690/4412/11
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2011 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Матюшенка І.В.

суддів: Жигановської О.С., Зарицької Г.В.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Житомирі апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Овруцькому районі (далі Пенсійний фонд) на постанову Овруцького районного суду від 30 листопада 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Пенсійного фонду про визнання дій неправомірними та стягнення коштів,

в с т а н о в и л а :

У поданій апеляційній скарзі Пенсійний фонд, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції, якою позов задоволено частково: дії Пенсійного фонду визнані неправомірними; стягнуто з Пенсійного фонду на користь ОСОБА_1 1007 грн. 20 коп. щомісячної грошової надбавки до пенсії відповідно до ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни за період з 01.05.2008 року по 31.03.2009 року, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратити працездатність; у задоволенні позову про стягнення коштів за період з 01.01.2008 року до 01.05.2008 року відмовлено. Апелянт зазначає, що судом не враховано, що виплати, які отримує позивач, фінансуються з коштів Державного бюджету України, а кошти Пенсійного фонду не відносяться до таких, суд безпідставно застосував положення ст. 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування при визначенні розміру доплати, вирішив спір на майбутнє та не перевірив чи звертався позивач у письмовій формі до Пенсійного фонду з питання порушення його прав. Крім того, на думку апелянта, Пенсійний фонд не може бути відповідачем у справі.

Апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Встановлено, що ОСОБА_1 користується пільгами відповідно до Закону України „Про соціальний захист дітей війни (а.с.3) і протягом спірного періоду отримував від Пенсійного фонду підвищення до пенсії в розмірі, що не відповідає розміру, встановленому ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни 30% мінімальної пенсії за віком.

Суд першої інстанції повно та обєктивно зясував обставини справи та, з урахуванням положень ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни, ст. 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін та доповнень до деяких законодавчих актів України та рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008, дійшов правильного висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 про неправомірність дій відповідача у спірному періоді та стягнув на користь позивача не донараховане підвищення до пенсії за період з травня 2008 року по березень 2009 року.

Доводи апеляційної скарги про те, що Пенсійний фонд не може проводити виплату спірних сум, оскільки це є бюджетні кошти, яких не вистачає на фінансування видатків, передбачених ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни, а кошти Пенсійного фонду України не включаються до складу Державного бюджету України є безпідставними, оскільки саме на територіальні управління Пенсійного фонду України, згідно Положення „Про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України №121/2001 від 01.03.2001 року, покладені такі функції і питання фінансування цих видатків не є предметом цього спору. Крім того, проблеми надання бюджетних коштів Пенсійному фонду для виконання покладених на нього обовязків у справах цієї категорії виходять за межі заявлених вимог і судом першої інстанції не розглядалися.

Безпідставними є також посилання відповідача на можливість нецільового використання коштів Пенсійного фонду, оскільки судом не ухвалене рішення про проведення виплат з власних джерел фінансування останнього.

Колегією суддів не приймаються до уваги доводи апелянта щодо постановлення задоволення позовних вимог на майбутнє, оскільки рішення про таке судом не приймалося.

Безпідставними є і доводи апелянта щодо відсутності письмового звернення позивача до Пенсійного фонду зі спірного питання, так як така вимога не передбачена законом і це протирічить положенням ст. 6 КАС України (в порядку якого було розглянуто справу).

Вихідним критерієм обрахунку доплати до пенсії дітям війни виступає мінімальна пенсія за віком, розмір якої, згідно ст. 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Будь-яких інших нормативно-правових актів, які б визначали механізм вирахування мінімальної пенсії за віком або встановлювали її розмір, немає. А відтак, положення ч. 3 ст. 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування щодо застосування мінімального розміру пенсії за віком, встановленого частиною першою цієї статті тільки стосовно визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, не є перешкодою для застосування даної величини для обрахування доплат, передбачених ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни. Тому, доводи апеляційної скарги щодо неправильного застосування вище вказаних норм матеріального права є безпідставними.

В іншій частині постанова суду не оскаржується.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Овруцькому районі залишити без задоволення, а постанову Овруцького районного суду від 30 листопада 2009 року - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Судді