Справа № 821/2797/15-а
Суддя: Пекний А.С.
Дата ухвалення: 2015-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2015 р.м. ХерсонСправа № 821/2797/15-а

Херсонський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Пекного А.С.,

суддів Василяки Д.К., Кузьменко Н.А.,

при секретарі: Кальченко-Булановій М.С.,,

за участю представників: позивача - Автонагова І.В., Чистікова М.М., відповідача Маніленко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Херсонгаз" до Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у м. Херсоні ради та Міністерства соціальної політики України, третя особа: Державна казначейська служба України, про визнання протиправною бездіяльності та стягнення коштів,

встановив:

Публічне акціонерне товариство «Херсонгаз» (далі позивач, ПАТ «Херсонгаз», Товариство) звернулось до суду із позовом до Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у м. Херсоні ради (далі відповідач, УПСЗН Дніпровської райради) та Міністерства соціальної політики України (далі відповідач-2, Мінсоцполітики), в якому просить визнати протиправною бездіяльність відповідачів щодо не здійснення компенсації фактичних витрат на виплату середнього заробітку працівникам, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період за березень-грудень 2014 року, а також стягнути з Мінсоцполітики грошові кошти не виплаченої компенсації в загальній сумі 470 797,53 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач має право на отримання за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті за програмою 2501350, компенсації за виплату середнього заробітку своїм працівникам, призваним на строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, тому у повній відповідності до вимог законодавства позивач зібрав та подав до УПСЗН Дніпровської райради документи для отримання такої компенсації за березень-грудень 2014 року. Розпорядниками коштів на виплату зазначених компенсацій відповідно до законодавства є відповідачі.

Однак подані позивачем документи були повернуті без виконання відповідачем з посиланням на те, що відшкодування відповідних витрат здійснюється лише з 01.01.2015р.

Позивач вважає, що не виплата йому компенсації за березень-грудень 2014 року є протиправною, оскільки ним виконані всі умови для отримання такої компенсації, а законодавством не визначені часові чи інші обмеження для її виплати.

В судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги та наполягали на їх задоволенні.

УПСЗН Дніпровської райради подано письмові заперечення на позов, за змістом яких відповідач вважає, що діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Вказує на те, що кошти на виплату компенсацій передбачені лише Законом України «Про державний бюджет України на 2015 рік», тому згідно із ст.3 Бюджетного кодексу України відшкодування витрат позивачу можливе виключно з 01.01.2015р.

В судовому засіданні представник відповідача надала аналогічні пояснення щодо заперечень проти задоволення позову.

Відповідачем-2 подані письмові заперечення, відповідно до яких він просить відмовити у задоволенні позову. Зазначає, що Міністерством соціальної політики України не було допущено порушення прав та інтересів позивача, оскільки фактичні витрати ПАТ «Херсонгаз» на виплату середнього заробітку своїм працівникам не були включені до відомостей про загальний обсяг фактичних витрат на виплату середнього заробітку, як того вимагає затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2015р. №105 «Порядок виплати компенсації підприємствам, установам, організаціям у межах середнього заробітку працівників, призваних на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період». Також вказує, що виплата компенсації здійснюється за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті за програмою 2501350 «Компенсація підприємствам, установам, організаціям у межах середнього заробітку працівників, призваних на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період», однак за вказаною Програмою передбачено виплату компенсації виключно витрат, здійснених у 2015 році.

В судове засідання представник відповідача-2 і представник Державна казначейська служба України як третьої особи не з`явились, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце судового розгляду справи.

Враховуючи наведене та положення ст.128 КАС України, суд дійшов до висновку про можливість розгляду даної справи без участі представників відповідача-2 та третьої особи у судовому засіданні.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як установлено судом, ПАТ «Херсонгаз» листом від 13.05.2015р. №150518/10/19 подало до УПСЗН Дніпровської райради реєстр звітів про фактичні витрати на виплату середнього заробітку працівникам, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , за період з березня по грудень 2014р. та самі звіти у кількості 83.

За вказаними звітами загальна сума фактичних витрат на виплату середнього заробітку працівникам за березень-грудень 2014 року становить 470 797,53 грн.

Листом від 07.07.2015р. №06/3018 УПСЗН Дніпровської райради повернуло подані позивачем документи, посилаючись на те, що відшкодування витрат на виплату середнього заробітку працівникам, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період здійснюється за період з 01.01.2015р.

Вирішуючи даний спір, суд виходить з наступного.

Законом України від 20 травня 2014 року №1275-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» частину третю статті 119 Кодексу законів про працю України викладено в такій редакції: «За працівниками, призваними на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, але не більше одного року, зберігаються місце роботи, посада і компенсується із бюджету середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, в яких вони працювали на час призову, незалежно від підпорядкування та форми власності. Виплата таких компенсацій із бюджету в межах середнього заробітку проводиться за рахунок коштів Державного бюджету України в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України».

Пунктом 2 Прикінцевих положень вказаного Закону поширено дію частин другої і третьої статті 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», частини третьої статті 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та частини третьої статті 119 Кодексу законів про працю України в редакції цього Закону на громадян України, які починаючи з 18 березня 2014 року були призвані на військову службу на підставі Указу Президента України від 17 березня 2014 року №303 «Про часткову мобілізацію», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію».

Також п.5 Прикінцевих положень Закону України від 20 травня 2014 року №1275-VII Кабінет Міністрів України зобов`язано у тримісячний строк з дня набрання чинності цим Законом привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом.

Однак порядок виплати компенсацій визначений Кабінетом Міністрів України лише у березні 2015 року.

Так, Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 04.03.2015р. №105 «Про затвердження Порядку виплати компенсації підприємствам, установам, організаціям у межах середнього заробітку працівників, призваних на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період» (далі ПКМУ №105, Порядок).

Відповідно до ПКМУ №105, затверджений нею Порядок визначає механізм виплати компенсації підприємствам, установам, організаціям у межах середнього заробітку працівників, призваних на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період (далі - працівники), за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті за програмою 2501350 «Компенсація підприємствам, установам, організаціям у межах середнього заробітку працівників, призваних на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період» (далі - бюджетні кошти).

Головним розпорядником бюджетних коштів та відповідальним виконавцем бюджетної програми є Мінсоцполітики.

Розпорядниками бюджетних коштів нижчого рівня є:

Міністерство соціальної політики Автономної Республіки Крим, структурні підрозділи з питань соціального захисту населення обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій (далі - структурні підрозділи соціального захисту населення);

структурні підрозділи з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (крім мм. Києва та Севастополя) рад (далі - органи соціального захисту населення).

Бюджетні кошти спрямовуються підприємствам, установам, організаціям на компенсацію витрат на виплату середнього заробітку працівникам, які працювали на таких підприємствах, в установах, організаціях на час призову на військову службу, не більше одного року (далі - компенсація).

Для виплати компенсації підприємство, установа або організація подає щомісяця до 15 числа органу соціального захисту населення звіт про фактичні витрати на виплату середнього заробітку працівникам згідно з додатком 1, погоджений районним (міським) військовим комісаріатом, який здійснював призов працівника на військову службу, в частині підтвердження призову та проходження військової служби, для подання до 19 числа їх копій, а також зведених звітів про фактичні витрати на виплату середнього заробітку працівникам згідно з додатком 2 структурним підрозділам соціального захисту населення.

Структурні підрозділи соціального захисту населення щомісяця до 23 числа подають відомості про загальний обсяг фактичних витрат на виплату середнього заробітку працівникам згідно з додатком 3 Мінсоцполітики для спрямування їм бюджетних коштів, що спрямовуються органам соціального захисту населення для перерахування підприємствам, установам, організаціям.

Тобто сам по собі механізм компенсації витрат передбачає наступне: формування підприємствами, установами, організаціями Звітів про фактичні витрати за формою згідно з додатком 1 і подання їх до органів соціального захисту населення; формування і внесення органами соціального захисту населення зведених звітів про фактичні витрати на виплату середнього заробітку працівникам згідно з додатком 2 до структурних підрозділів соціального захисту населення; надання структурними підрозділами соціального захисту населення відомостей про загальний обсяг фактичних витрат на виплату середнього заробітку працівникам згідно з додатком 3 до Мінсоцполітики; спрямування Мінсоцполітики бюджетних коштів органам соціального захисту населення для перерахування підприємствам, установам, організаціям.

У зв`язку з цим слід зазначити, що ПКМУ №105 є підзаконним нормативно-правовим актом, прийнятим на основі та відповідно до статті 119 КЗпП України і спрямована на виконання правових приписів, що містяться в статті 119 КЗпП України. Відповідно її зміст не може протирічити змісту нормативно-правового акту вищої юридичної сили, яким є Кодекс законів про працю України.

В той же час Кодекс законів про працю України та його стаття 119, а також Закон України від 20 травня 2014 року №1275-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» не містять застережень щодо поширення дії установлених ними гарантій для працівників на час виконання державних або громадських обов`язків в залежності від тих чи інших обставин, крім тих, які безпосередньо визначені цими правовими нормами.

Ураховуючи, що вказаними законами установлені гарантії для працівників, призваних на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, і дію цих гарантій поширено на громадян України, які починаючи з 18 березня 2014 року були призвані на військову службу на підставі Указу Президента України від 17 березня 2014 року №303 «Про часткову мобілізацію», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію», то суд приходить до висновку, що обов`язок держави щодо здійснення компенсаційних виплат виник саме з 18 березня 2014 року.

Окремо слід зазначити, що і зміст ПКМУ №105 та затвердженого нею Порядку не дає підстав для висновку, що компенсації підлягають виключно витрати на виплату середнього заробітку, які здійснені починаючи з 01.01.2015р., оскільки цим підзаконним актом взагалі не визначено періодів, за які здійснюється компенсація.

Дослідженням наданих позивачем документів, які подавались відповідачу, установлено їх відповідність вимогам ПКМУ №105, оскільки вони складені за формою згідно додатку 1 до Порядку та погоджений районним (міським) військовим комісаріатом, який здійснював призов працівника на військову службу, в частині підтвердження призову та проходження військової служби.

Крім того, представник відповідача не заперечував щодо відповідності поданих позивачем документів вимогам законодавства та підзаконних нормативних актів і не спростував обставини щодо сум фактичних витрат на виплату середнього заробітку працівникам, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Таким чину, спору щодо вказаних обставин між сторонами не існує, тому вони не підлягають додатковому доказуванню на підставі ст.72 КАС України.

Однак не зважаючи на відповідність вимогам законодавства поданих позивачем документів, УПСЗН Дніпровської райради повернуло їх без виконання.

Слід звернути окрему увагу на те, що Кодекс законів про працю України, Закон України від 20 травня 2014 року №1275-VII та ПКМУ №105 не встановлює жодних повноважень відповідача щодо повернення поданих підприємствами, установами, організаціями Звітів про фактичні витрати або відмови у їх прийнятті.

Таким чином, суд вважає, що повернення відповідачем поданих позивачем документам суперечить приписам ст.19 Конституції України, ст.2 КАС України, ПКМУ №105, тому саме ці його дії є протиправними і порушують права позивача на отримання компенсації, а не бездіяльність щодо перерахування коштів, як зазначає позивач.

З наведеного суд робить висновок про те, що позивач обрав неналежний спосіб захисту своїх прав в цій частині, але з огляду на встановлені обставини порушення таких прав відповідачем суд вважає за можливе на підставі ст.ст.11, 162 КАС України вийти за межі позовних вимог та визнати протиправними дії відповідача щодо повернення поданих позивачем документів та покласти на нього обов`язок прийняти подані листом від 13.05.2015р. №150518/10/19 документи та включити відомості про здійснені позивачем фактичні витрати на виплату середнього заробітку працівникам, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період за березень-грудень 2014 року на загальну суму 470797,53 грн. до Зведеного звіту про фактичні витрати на виплату компенсації середнього заробітку працівникам, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, оскільки саме у такий спосіб гарантується дотримання і захист порушених прав позивача.

З огляду на викладене, позовні вимоги щодо визнання протиправною бездіяльності УПСЗН Дніпровської райради підлягають задоволенню частково.

Щодо звернутих до Міністерства соціальної політики України позовних вимог, суд зазначає наступне.

Обов`язок Мінсоцполітики перерахувати кошти на виплату компенсації за змістом ПКМУ №105 виникає у разі надходження відомостей про загальний обсяг фактичних витрат на виплату середнього заробітку працівникам згідно з додатком 3 до Порядку.

Як установлено в ході судового розгляду, подані позивачем Звіти про фактичні витрати за березень-грудень 2014р. не прийняті УПСЗН Дніпровської райради і тому, відповідно, не були включені до відомостей про загальний обсяг фактичних витрат на виплату середнього заробітку працівникам згідно з додатком 3 до Порядку, що сторонами не спростовано.

Таким чином, відповідач-2 не порушував прав та інтересів позивача і у нього станом на час розгляду даної справи ще не виник обов`язок перерахувати позивачу кошти на виплату компенсації середнього заробітку працівникам, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період за березень-грудень 2014р. у сумі, зазначеній у поданих листом від 13.05.2015р. №150518/10/19 Звітах про фактичні витрати.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач-2 не допускав по відношенню до позивача бездіяльності, тому відсутні підстави для стягнення з нього указаних позивачем сум грошових коштів, а у задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 158-163, 167 КАС України, суд, -

постановив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у м. Херсоні ради щодо повернення поданих Публічним акціонерним товариством «Херсонгаз» листом від 13 травня 2015 року №150518/10/19 Звітів про фактичні витрати на виплату середнього заробітку працівникам, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період за березень-грудень 2014 року.

Зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у м. Херсоні ради прийняти подані Публічним акціонерним товариством «Херсонгаз» листом від 13 травня 2015 року №150518/10/19 Звіти про фактичні витрати на виплату середнього заробітку працівникам, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період за березень-грудень 2014 року.

Зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у м. Херсоні ради включити до Зведеного звіту про фактичні витрати на виплату компенсації середнього заробітку працівникам, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період відомості Публічного акціонерного товариства «Херсонгаз» зі звітів про фактичні витрати на виплату середнього заробітку працівникам, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період за березень-грудень 2014 року на загальну суму 470797,53 грн. поданих листом від 13 травня 2015 року № 150518/10/19.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 09 жовтня 2015 р.

Головуючий суддя Пекний А.С.

судді: Василяка Д.К.

Кузьменко Н.А.

кат. 3