Справа № П/811/751/14
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2015-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

22 вересня 2015 рокусправа № П/811/751/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Уханенка С.А.

суддів: Богданенка І.Ю. Дадим Ю.М.

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Слєзук" на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2014 р. по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Слєзук" до Світловодської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області про скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2015 року товариство з обмеженою відповідальністю "Слєзук" звернулось до суду з позовом, в якому просило скасувати рішення Світловодської ОДПІ ГУ Міндоходів у Кіровоградській області № від 21.02.2014 р.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2014 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права просив скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що товариство з обмеженою відповідальністю "Слєзук" зареєстроване виконавчим комітетом Світловодської міської ради Кіровоградської області як юридична особа 15.01.2003 р., знаходиться на обліку в Світловодській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області та є платником єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Станом на 31.01.2014 р. товариство з обмеженою відповідальністю "Слєзук" мало податковий борг по єдиному соціальному внеску в сумі 29576,76 грн.

05.02.2014 р. відповідачем було сформовано та надіслано на адресу позивача вимогу про сплату боргу (недоїмки) за №Ю-4/4 на суму 29576,76 грн.

На виконання вищезазначеної вимоги позивачем було сплачено єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування: 06.02.2014 р. - 7751,56 грн.; 8204,01 грн.; 28.02.2014 р. 17421,57 грн.

21.02.2014 р. Світловодською ОДПІ ГУ Міндоходів у Кіровоградській області винесено рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за №, яким товариству з обмеженою відповідальністю «Слєзук» нараховано пеню у розмірі 3464,62 грн. та штраф у розмірі 3301,77 грн.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що приймаючи рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № від 21.02.2014 р. відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з таким рішенням суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" підприємства, установи та організації, інші юридичні установи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством є платниками єдиного внеску.

Пунктами 1, 4 частиною 2 статті 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" закріплено обов'язок платника єдиного внеску своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; подавати звітність та сплачувати до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Так, позивачем по справі, як платником єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування нараховуються, обчислюються та подаються звіти до органу доходів і зборів щодо єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Згідно ч. 2 ст. 6 , ч. 8 ст. 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" платник зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати та сплачувати єдиний внесок. Платник зобов'язаний сплачувати єдиний внесок, нарахований за відповідний базовий період, не пізніше 20 числа місяця, що настає за базовим звітним періодом.

З матеріалів справи вбачається, що позивач не заперечує того факту, що ним порушено граничні строки сплати єдиного внеску за період з 23.07.2013 р. по 06.02.2014 р.

У відповідності до ч. 6 ст. 1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом, є недоїмкою.

Згідно ст.25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Так, Світловодською ОДПІ ГУ Міндоходів у Кіровоградській області на адресу ТОВ «Слєзук» було направлено вимогу про сплату боргу, сума якого станом на 01.02.2014 р. становила 29576,76 грн.

ТОВ «Слєзук», на виконання зазначеної вимоги, було сплачено суму боргу трьома платежами: 7751,56 грн. (платіжне доручення №89 від 06.02.2014 р.); 8204,01 грн. (платіжне доручення №89 від 06.02.2014 р.); 17421,57 грн. (платіжне доручення №110 від 28.02.2014 р.).

Процедура нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування страхувальниками, визначеними Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", нарахування і сплати фінансових санкцій, стягнення заборгованості зі сплати страхових коштів органами доходів і зборів врегульовано Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, яка затверджена наказом Міністерства доходів і зборів в Україні від 09.09.2013 року за №455, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України від 19.09.2013 року № 1622/24154.

Відповідно до п. 7.2 Інструкції органи доходів і зборів застосовують штрафні санкції у таких розмірах: за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум. При цьому складається рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені. Розрахунок фінансової санкції здійснюється на підставі даних карток особових рахунків платника.

При застосуванні штрафів, приймається одне рішення після сплати (погашення) у повному обсязі недоїмки окремо за кожний період, за який сплачується єдиний внесок, незалежно від кількості випадків сплати за вказаний період.

Згідно п. 7.5 Інструкції на суму недоїмки платнику єдиного внеску нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Нарахування пені починається з першого календарного дня, що настає за днем закінчення строку внесення відповідного платежу, до дня його фактичної сплати (перерахування) включно.

Відповідно до п. 2 ч. 11 ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", розділу VII Інструкції у рішенні обов'язково необхідно зазначати період з якого починається розрахунок штрафних санкцій та пені, тобто дата виникнення боргу, який погашається та дата його погашення, тобто дату останнього платежу на який нараховується штрафні санкції та пеня.

Відповідно до приєднаного до матеріалів справи розрахунку штрафної санкцій вбачається, що по-перше, у графі «Сума пені» відповідачем зазначено суми штрафів, тоді як у графі «Сума» зазначена сума пені; по-друге, відсутні періоди нарахування пені, не вказано кількість днів прострочення платежу, крім того визначено відсоток пені від суми недоїмки в розмірі 10%, тоді як на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу, а також відсутні суми, з яких розраховані штрафні санкції.

Згідно ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не надано доказів правомірності складання рішення № НОМЕР_1 від 21.02.2014.

За таких обставин, з огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції не в повному обсязі було з'ясовано обставини у справі, порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи та є підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 198, 202, 205, 207 КАС України, суд,, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Слєзук" задовольнити.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2014 р. скасувати.

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "Слєзук" задовольнити.

Визнати неправомірним та скасувати рішення Світловодської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області № від 21.02.2014 року.

Присудити на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Слєзук" з Державного бюджету України суму сплаченого судового збору у розмірі 1 096,20 грн. (одна тисяча девяносто шість гривен двадцять копійок).

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з моменту її виготовлення в повному обсязі.

В повному обсязі постанова виготовлена 28.09.2015 року.

Головуючий: С.А. Уханенко

Суддя: І.Ю. Богданенко

Суддя: Ю.М. Дадим