Справа № 808/6129/15
Суддя: Максименко Лілія Яковлівна
Дата ухвалення: 2015-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2015 року (12 год. 15 хв.) Справа № 808/6129/15 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Максименко Л.Я.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовною заявою: Вільнянської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області, м. Вільнянськ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМАВТОРЕСУРС», смт. Новомиколаївка

про: стягнення коштів за податковим боргом, -

ВСТАНОВИВ:

Вільнянська обєднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі позивач або Вільнянська ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області) звернулась із адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМАВТОРЕСУРС» (далі відповідач або ТОВ «ПРОМАВТОРЕСУРС»), в якому позивач просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМАВТОРЕСУРС» кошти за податковим боргом з податку на прибуток в сумі 1 020,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач має податковий борг з податку на прибуток приватних підприємств у сумі 1 020,00 грн., який виник в результаті несплати грошових зобовязань, визначених контролюючим органом у податковому повідомленні-рішенні від 18.05.2015 № НОМЕР_1 за результатами проведеної перевірки. Зазначає, що позивачем вживались, визначені нормами податкового законодавства, заходи щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМАВТОРЕСУРС» податкового боргу. Однак, направлені відповідачу податкові вимога від 24.09.2010 № 1/21 та № 2/31 від 17.11.2010, залишилась без виконання. Враховуючи те, що заборгованість відповідача є несплаченою до бюджету, позивач просить стягнути її в судовому порядку.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 01.09.2015 відкрито провадження в адміністративній справі № 808/6129/15 та призначено справу до розгляду у судовому засіданні на 23.09.2015.

Представник позивача в судове засідання, призначене на 23.09.2015, не зявився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, що підтверджується долученим до матеріалів справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

22.09.2015 від представника позивача до суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника Вільнянської ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області. На задоволенні позовних вимог наполягає в повному обсязі.

У судове засідання 23.09.2015 представник відповідача також не зявився. Рекомендоване відправлення, що містило ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 01.09.2015, судову повістку та було направлене за адресою місця реєстрації відповідача, повернулось до суду 18.09.2015 з відміткою відділення поштового звязку «за закінченням терміну зберігання».

Частиною 4 ст. 33 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) передбачено, що у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх поштової адреси судовий виклик або судове повідомлення надсилаються:

юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців;

фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Відповідно до ч. 11 ст. 35 КАС України, у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Враховуючи те що, поштова кореспонденція направлялась відповідачу за адресою, яка відповідає реєстраційним відомостям, то згідно вимог ст.ст. 33, 35 КАС України, слід вважати, що останній повідомлений про дату, час та місце розгляду справи належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України, у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Згідно ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

За таких обставин, суд дійшов до висновку щодо можливості розгляду справи за відсутності представників сторін, на підставі наявних у справі матеріалів, в порядку письмового провадження.

У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі та з урахуванням положень ч. 1 ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 27.05.2014, відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОМАВТОРЕСУРС» () зареєстроване як юридична особа 19.02.2008, номер запису в Єдиному державному реєстрі про проведення державної реєстрації юридичної особи 1 000213. З 19.01.2010 перебуває у стані припинення за рішенням засновників.

Підпунктом 16.1.3 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі Податковий кодекс України) визначено обовязок платника податків подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, повязані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Згідно п. 46.1 ст. 46 Податкового кодексу України, податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобовязання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Відповідно до п. 49.1 ст. 49 Податкового кодексу України, податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

За приписами п. 137.1 ст. 137 Податкового кодексу України, податок на прибуток підприємств нараховується платником самостійно за ставкою, визначеною статтею 136 цього Кодексу, від бази оподаткування, визначеної згідно зі статтею 135 цього Кодексу.

Згідно п. 137.4 ст. 137 Податкового кодексу України податковим (звітним) періодом є календарний рік з урахуванням положень, визначених пунктом 57.1 статті 57 цього Кодексу. Податковий (звітний) рік для платників податків починається з першого календарного дня податкового (звітного) року і закінчується останнім календарним днем податкового (звітного) року.

Судом встановлено, що на підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України, головним державним ревізором-інспектором Новомиколаївського відділення Вільнянської ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області ОСОБА_1 проведено камеральну перевірку податкової декларації ТОВ «ПРОМАВТОРЕСУРС» з податку на прибуток за 2014 рік, за результатами якої складено акт перевірки від 30.03.2015 № 59/15-35771979.

Перевіркою встановлено порушення підприємством вимог п. 49.18 ст. 49 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VІ із змінами та доповненнями, а саме: неподання декларації з податку на прибуток підприємства за 2014 рік.

На підставі вищезазначеного акту перевірки Новомиколаївським відділенням Вільнянської ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області винесено податкове повідомлення-рішення № від 18.05.2015, яким відповідачу збільшено суму податкового зобовязання з податку на прибуток за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 1 020,00 грн.

Вказане податкове повідомлення-рішення та акт перевірки направлено відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Проте, поштова кореспонденція повернулась на адресу податкового органу з відміткою відділення поштового звязку «за зазначеною адресою не знаходиться», що підтверджується наданою позивачем копією поштового конверту.

Пунктом 58.3 ст. 58 Податкового кодексу України передбачено, що у разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

З урахуванням положень п. 58.3 ст. 58 Податкового кодексу України, податкове повідомлення-рішення № від 18.05.2015 вважається врученим відповідачу належним чином.

Як передбачено ст. 67 Конституції України та п.п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України, платник податків зобовязаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до п. 57.3. ст. 57 Податкового кодексу України зазначено, у разі визначення грошового зобовязання контролюючим органом за підставами, зазначеними у п.п. 54.3.1-54.3.6 п. 54.3 ст. 54 цього Кодексу, платник податків зобовязаний сплатити нараховану суму грошового зобовязання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Підпунктом 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України визначено, що грошове зобовязання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобовязання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у звязку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Податковий борг це сума грошового зобовязання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобовязання (п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України).

Таким чином, несплачена сума податку на прибуток, визначена податковим органом у податковому повідомленні-рішенні № від 18.05.2015, набула статусу податкового боргу.

Підсумовуючи вищенаведені, встановлені судом, обставини за відповідачем рахується заборгованість з податку на прибуток у сумі 1 020,00 грн.

Пунктом 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобовязання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

На момент виставлення підприємству податкової вимоги, порядок погашення зобовязань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обовязкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків контролюючими органами, процедура оскарження дій органів стягнення, визначався Законом України № 2181-ІІІ.

Відповідно до п. 1.10 ст. 1 Закону України № 2181-ІІІ, податкова вимога це письмова вимога податкового органу до платника податків погасити суму податкового боргу.

Пунктом 6.2.3 ст. 6 Закону України № 2181-ІІІ встановлено наступний порядок надсилання податкових вимог, зокрема:

- перша податкова вимога - не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобовязання. Перша податкова вимога містить повідомлення про факт узгодження податкового зобов'язання та виникнення права податкової застави на активи платника податків, обовязок погасити суму податкового боргу та можливі наслідки непогашення його у строк;

- друга податкова вимога - не раніше тридцятого календарного дня від дня направлення (вручення) першої податкової вимоги, у разі непогашення платником податків суми податкового боргу у встановлені строки. Друга податкова вимога додатково до відомостей, викладених у першій податковій вимозі, може містити повідомлення про дату та час проведення опису активів платника податків, що перебувають у податковій заставі, а також про дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

З матеріалів справи вбачається, що 24.09.2010 позивачем сформовано першу податкову вимогу форми «Ю1» № 1/21 на суму 336,33 грн., яка направлялась на адресу ТОВ «ПРОМАВТОРЕСУРС», але повернулась 12.10.2010 з відміткою поштового звязку «Адресат за зазначеною адресою не проживає» (акт № 24-058/19 від 12.10.2010 про неможливість вручення податкової вимоги).

17.11.2010 позивачем сформовано другу податкову вимогу форми «Ю2» № 2/31 на загальну суму 336,33 грн., яка направлялась на адресу ТОВ «ПРОМАВТОРЕСУРС», але повернулась 16.12.2010 з відміткою поштового звязку «Адресат ліквідовано» (акт від 16.12.2010 про неможливість вручення податкової вимоги).

На даний час вищезазначені податкові вимоги в порядку визначеному ст. 60 Податкового кодексу України Вільнянською ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області не відкликані, оскільки з моменту їх виставлення заборгованість підприємства залишається не погашеною до бюджету, про що свідчить наявна в матеріалах справи довідка від 07.08.2015 № 2326/10/08-06-2300-017.

Згідно з пп. 95.1 95.2 ст. 95 Податкового кодексу України, орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Підпунктом 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до п. 95.3. ст. 95 Податкового кодексу України, стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Згідно зі ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За правилами частин 1, 6 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в разі якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Статтею 86 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Під час розгляду справи, відповідачем не було надано суду доказів повного або часткового погашення заборгованості, нормативно та документально обґрунтованих заперечень проти позовних вимог та доказів, які б спростовували доводи позивача.

Беручи до уваги вищезазначені обставини, дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги Вільнянської ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до приписів п. 4 ст. 94 КАС України, у справах, в яких позивачем є субєкт владних повноважень, а відповідачем фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст. ст. 2, 4, 7-12, 14, 71, 86, 94, 128, 159-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Вільнянської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМАВТОРЕСУРС» про стягнення коштів за податковим боргом, задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМАВТОРЕСУРС» (70100, АДРЕСА_1 ) на користь УК у Новомиколаївському районі (, р/р 0196, код платежу 11021000, банк ГУДКСУ у Запорізькій області, МФО 813015) кошти за податковим боргом з податку на прибуток в сумі 1 020,00 (одна тисяча двадцять гривень 00 коп.) грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України з дня отримання такої постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Л.Я. Максименко