Справа № 22-а/0690/3292/11
Суддя: Матюшенко І. В.
Дата ухвалення: 2011-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Житомирської області
Справа № 22-а/0690/3292/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2011 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Матюшенка І.В.

суддів: Жигановської О.С., Косигіної Л.М.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Житомирі апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації (далі Управління праці) на постанову Овруцького районного суду від 18 червня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці про стягнення коштів,

в с т а н о в и л а :

У вересні 2008 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом в якому просила стягнути з відповідача на її користь 6993 грн. 27 коп. не донарахованих їй відповідачем коштів, передбачених ст. ст. 37, 39, 51 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі Закон № 796-Х11) за період з 01.07.2007 року по 31.12.2007 року. На обґрунтування позову зазначала, що спірні виплати проводилися Управлінням праці у розмірах, встановлених постановою Кабінету Міністрів України № 836 від 26.07.1996 року, що протирічить положенням Закону № 796-Х11.

Постановою Овруцького районного суду від 18 червня 2009 року позов задоволено частково: дії відповідача визнані неправомірними; стягнуто з Управління праці на користь ОСОБА_1 719 грн. допомоги у звязку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва за період з 01.09.2007 року по 31.12.2007 року, передбаченої ст. 37 Закон № 796-Х11, та 3597 грн. доплати до пенсії за період з 01.09.2007 року по 31.12.2007 року, передбаченої ст. 39 Закону № 796-Х11; у решті позову відмовлено за безпідставністю.

У поданій апеляційній скарзі Управління праці, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову про відмову у задоволенні позову. Апелянт зазначає, що Управлінням праці не здійснюються виплати непрацюючим пенсіонерам, оскільки це компетенція Пенсійного фонду України, а виплати, передбачені ст. 37 Закону № 796-Х11, проведені відповідно до чинного законодавства.

Апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Встановлено, що ОСОБА_1 має статус особи, яка потерпіла внаслідок Чорнобильської катастрофи (а.с.6), проживає в зоні гарантованого добровільного відселення (а.с.5), є пенсіонером за віком і отримувала у спірному періоді підвищення до пенсії в розмірі 10 грн. 50 коп., що не відповідає розміру, передбаченому ст. 39 Закону № 796-Х11, а саме, дві мінімальні заробітні плати, та допомогу у звязку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва, передбачену ст. 37 Закону № 796-Х11, у розмірі 2.10 грн., що не відповідає розміру, визначеному Законом № 796-Х11, а саме 40% від мінімальної заробітної плати (а.с.2, 4).

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції правильно виходив з того, що вище вказані положення Закону № 796-Х11 мають пріоритетне значення над положеннями постанови КМ України № 836 від 26.07.1996 року, якою встановлені фіксовані розміри доплат, що суттєво звужують права позивача. Крім того, рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007 визнані неконституційними положення Закону України „Про Державний бюджет України на 2007 рік, якими були внесені зміни до ст. ст. 37, 39 Закону № 796-Х11 щодо розміру спірних виплат.

А відтак, доводи апеляційної скарги щодо неправильного застосування судом норм матеріального права є безпідставними.

Разом з цим, суд безпідставно визнав неправомірними дії Управління праці щодо виплати ОСОБА_1 коштів у розмірах менших, ніж це передбачено ст. 39 Закону № 796-Х11, і стягнув недосплачені кошти з відповідача, оскільки відповідно до положень підпункту 5 пункту 4 Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, повязаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (затверджений постановою КМ України від 20.09.2005 року № 936) на Управління праці покладено обовязок проведення доплат, передбачених ст. 39 Закону № 796, особам, які працюють (проходять службу) на території зон радіоактивного забруднення. Доплати до пенсії непрацюючим пенсіонерам, яким є позивач, проводяться Пенсійним фондом України (а.с.2).

Враховуючи, що Управління праці не є належним відповідачем у справі щодо позовних вимог про стягнення доплати до пенсії, а органи Пенсійного фонду України до участі у справі в якості відповідача залучені не були - постанова суду першої інстанції в частині стягнення з управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 доплати до пенсії, передбаченої ст. 39 Закону №796-Х11 за період з 01.09.2007 року по 31.12.2007 року в сумі 3598 грн. підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нової постанови про відмову у задоволенні позову.

У решті постанова залишається без зміни.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207 КАС України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації задовольнити частково.

Постанову Овруцького районного суду від 18 червня 2009 року в частині стягнення з управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 доплати до пенсії, передбаченої ст. 39 Закону №796-Х11 за період з 01.09.2007 року по 31.12.2007 року в сумі 3598 грн. скасувати, ухваливши в цій частині нову постанову про відмову у задоволенні позову за безпідставністю.

У решті постанову залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Судді