Справа № 142/466/14-а
Суддя: Гринишина А. А.
Дата ухвалення: 2014-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А №142/466/14-а

31.03.2014 року іменем України 2-а/142/15/14

смт.Піщанка

Піщанський районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Гринишиної А.А.,

при секретарі Курасевич В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Піщанка Вінницької області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора відділу ДАІ Києво - Святошинського районного відділу Головного Управління Міністерства внутрішніх справ молодшого сержанта міліції ОСОБА_2 про визнання неправомірними дій посадової особи та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення , -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора відділу ДАІ Києво - Святошинського районного відділу Головного Управління Міністерства внутрішніх справ молодшого сержанта міліції ОСОБА_2 про визнання дій посадової особи протиправними та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серії АА2 № 469475 від 07 серпня 2013 року про притягнення його до адміністративної відповідальності ч.1 ст.122 КУпАП.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що постановою АА2 № 469475 інспектора відділу ДАІ Києво - Святошинського РВ УМВС України у Київській області молодшого сержанта міліції ОСОБА_2 від 07 серпня 2013 року позивач притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме за те, що ніби - то 07 серпня 2013 року, керуючи автомобілем КамАЗ 5540, державний реєстраційний № НОМЕР_1, порушив п. 8.4 та 3.3 дод. 1 Правил дорожнього руху, а саме по вул. Петрівська в с. Петрівка Васильківського району, не виконав вимогу дорожнього знаку 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено».

Позивач вважає, що притягнутий до адміністративної відповідальності незаконно, а постанова АА2 № 469475 від 7 серпня 2013 року про притягнення його до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню за наступних підстав.

07 серпня 2013 року, позивач керуючи вказаним автомобілем, направлявся на будівельний майданчик, розташований по вул. Петрівська, за 15 метрів за перехрестям для завантаження. Через нетривалий проміжок був зупинений інспектором ДАІ - відповідачем. Інспектор одразу звинуватив позивача в порушенні Правил дорожнього руху та висловив вимогу про передачу документів для складання протоколу. Заперечення позивача про те, що він рухався згідно вимог Правил дорожнього руху, перешкод для інших учасників дорожнього руху не створював, автомобіль обслуговує підприємство, розташоване в зоні дії знаку, відповідачем до уваги не брались. Позивач також вказав відповідачу, що знаку, який би забороняв йому поворот праворуч не встановлено, тому він маю право їхати до найближчого перехрестя.

Взявши документи ОСОБА_1, відповідач пішов складати адміністративний протокол в свій автомобіль, чим порушив Розпорядження МВС України № 466 від 21.05.2009 р., а саме п 1.6 - «Виключити випадки складання відносно водіїв транспортних засобів адміністративних протоколів без доведення їхньої вини чи достатніх доказів допущення ними порушень ПДР (фото-, відеоматеріалів, показів свідків тощо)». Через 10 хвилин інспектор повернувся до позивача, тримаючи протокол. ОСОБА_1 у вказаних відповідачем місцях поставив свій підпис, хоча що він посвідчив, не зрозумів. Копія постанови позивачеві не надавалась, оскільки, як йому було сказано, до нього застосовується стягнення у вигляді усного зауваження.

В разі вчинення особою правопорушення, відповідно ст.ст. 254, 255 КУпАП, працівник ДПС повинен скласти протокол про адміністративне правопорушення. Відносно позивача протокол складено з грубими порушенням норм адміністративного процесуального права, оскільки відповідач свідомо зафіксував неіснуюче правопорушення, тому був змушений вказати в протоколі про те, що не помітив знак. Відповідно ч. 2 розд. 3 «Заборонні знаки» Правил дорожнього руху, не поширюється дія знаків 3.1 3.8, 3.11 на транспортні засоби, що обслуговують підприємства, які розташовані у позначеній зоні, у таких випадках транспортні засоби повинні вїжджати до позначеної зони і виїжджати з неї на найближчому перехресті до місця призначення.

Таким чином, позивач вважає, що жодних доказів скоєння порушення п. 8.2 Правил дорожнього руху немає і не може бути. Згідно ст. 280 КУпАП орган ( посадова особа ) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, чого відповідачем зроблено не було. Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, інспектор ДПС діяв без додержання вимог чинного законодавства, не виконані інші допустимі дії, спрямовані на встановлення істини в справі. Позивачеві не було надано примірника постанови в справі про адміністративне правопорушення, тому про наявність стягнення він дізнався від державного виконавця після виклику до ВДВС Піщанського РУЮ, де отримав копію постанови.

Крім того, позивача не ознайомлено з правом на юридичну допомогу, наслідком чого було складення вказану постанову з наведеними порушеннями. Позивач вважаю, що якби його було ознайомлено з його правами, він неодмінно звернувся по юридичну допомогу, що унеможливило б порушення порядку фіксації правопорушення та притягнення особи до відповідальності.

Відповідно ст. 55 Конституції України та п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП позивач має право на судовий захист своїх прав та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, винесеної відносно нього. Однак ОСОБА_1 вважає, що мали місце протиправні дії відносно нього саме працівника ДАІ, який незаконно притягнув його до адміністративної відповідальності, тому відповідно до ст.ст. 2, 4, 17 КАС України заявляє адміністративний позов, оскільки відділ ДАІ Києво - Святошинського РВ УМВС України у Київській області є структурним підрозділом органу центральної виконавчої влади - Управління Міністерства внутрішніх справ України у Київській області, а відповідач є посадовою особою субєкту владних повноважень.

В звязку з тим що ОСОБА_1 не отримав належну йому копію постанови в справі про адміністративне правопорушення, та дізнався про стягнення лише після виклику до ДВС Піщанського РУЮ, просить визнати причину пропуску строку на звернення до суду поважною та відновити його.

Відповідно до ухвали суду від 27 березня 2013 року було відкрито провадження в справі за позовною заявою ОСОБА_1 до інспектора відділу ДАІ Києво - Святошинського районного відділу Головного Управління Міністерства внутрішніх справ молодшого сержанта міліції ОСОБА_2 про визнання дій посадової особи протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення від 7 серпня 2013 року.

В судове засідання сторони не зявились, що не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, основним завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними управлінських функцій.

Частиною 2 ст. 71 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач, покладений на нього обовязок щодо доказування суду правомірності своїх дій не виконав, заперечень на позовну заяву не надав, не зявився в судове засідання. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що позивача 07 серпня 2013 року було притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він, керуючи автомобілем КамАЗ 5540, державний реєстраційний № НОМЕР_1, порушив п. 8.4 та 3.3 дод. 1 Правил дорожнього руху, а саме по вул. Петрівська в с. Петрівка Васильківського району, не виконав вимогу дорожнього знаку 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено».

Позивач вважає, що притягнутий до адміністративної відповідальності незаконно, а постанова АА2 № 469475 від 7 серпня 2013 року про притягнення його до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню за наступних підстав.

07 серпня 2013 року, позивач керуючи вказаним автомобілем, направлявся на будівельний майданчик, розташований по вул. Петрівська, за 15 метрів за перехрестям, для завантаження. Через нетривалий проміжок був зупинений інспектором ДАІ - відповідачем. Інспектор одразу звинуватив позивача в порушенні Правил дорожнього руху, та висловив вимогу про передачу документів для складання протоколу. Заперечення позивача про те, що він рухався згідно вимог Правил дорожнього руху, перешкод для інших учасників дорожнього руху не створював, автомобіль обслуговує підприємство, розташоване в зоні дії знаку, відповідачем до уваги не брались. Позивач також вказав відповідачу, що знаку, який би забороняв йому поворот праворуч, не встановлено, тому він мав право їхати до найближчого перехрестя.

Взявши документи ОСОБА_1, відповідач пішов складати адміністративний протокол в свій автомобіль, чим порушив Розпорядження МВС України № 466 від 21.05.2009 р., а саме п 1.6 - «Виключити випадки складання відносно водіїв транспортних засобів адміністративних протоколів без доведення їхньої вини чи достатніх доказів допущення ними порушень ПДР (фото-, відеоматеріалів, показів свідків тощо)». Через 10 хвилин інспектор повернувся до позивача, тримаючи протокол. ОСОБА_1 у вказаних відповідачем місцях поставив свій підпис, хоча що він посвідчив, не зрозумів. Копія постанови позивачеві не надавалась, оскільки, як йому було сказано, до нього застосовується стягнення у виді усного зауваження. Про наявність адміністративного стягнення позивач дізнався лише від державного виконавця, тому просить поновити йому строк звернення до суду як пропущений з поважної причини, що суд вважає за можливе задовольнити, а строк поновити.

В разі вчинення особою правопорушення, відповідно ст.ст. 254, 255 КУпАП, працівник ДПС повинен скласти протокол про адміністративне правопорушення. Відносно позивача протокол складено з грубими порушенням норм адміністративного процесуального права, оскільки відповідач свідомо зафіксував неіснуюче правопорушення, тому був змушений вказати в протоколі про те, що не помітив знак. Відповідно ч. 2 розд. 3 «Заборонні знаки» Правил дорожнього руху, не поширюється дія знаків 3.1 3.8, 3.11 на транспортні засоби, що обслуговують підприємства, які розташовані у позначеній зоні, у таких випадках транспортні засоби повинні вїжджати до позначеної зони і виїжджати з неї на найближчому перехресті до місця призначення.

Таким чином, позивач спростував змість оскаржуваної постанови про скоєння ним порушення п. 8.2 Правил дорожнього руху. Згідно ст. 280 КУпАП орган ( посадова особа ) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, чого відповідачем зроблено не було. Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, інспектор ДПС діяв без додержання вимог чинного законодавства, не виконані інші допустимі дії, спрямовані на встановлення істини в справі. Позивачеві не було надано примірника постанови в справі про адміністративне правопорушення, тому про наявність стягнення він дізнався від державного виконавця після виклику до ВДВС Піщанського РУЮ, де отримав копію постанови.

Крім того, позивача не ознайомлено з правом на юридичну допомогу, наслідком чого було складення вказану постанову з наведеними порушеннями. Позивач вважаю, що якби його було ознайомлено з його правами, він неодмінно звернувся по юридичну допомогу, що унеможливило б порушення порядку фіксації правопорушення та притягнення особи до відповідальності.

Відповідно до п. 8.4 Правил дорожнього руху, дорожні знаки включають в себе заборонні знаки, які запроваджують або скасовують певні обмеження в русі;

Відповідно до Розділу 33 Правил дорожнього руху, заборонний знак 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено», вказує, що забороняється рух вантажних автомобілів і составів транспортних засобів з дозволеною максимальною масою понад 3,5 т (якщо на знакові не зазначена маса) або з такою, що перевищує зазначену на знакові, а також тракторів, самохідних машин і механізмів.

Разом з тим розділ 33 Правил дорожнього руху передбачає, що дія заборонних знаків 3.1-3.8, 3.11 не поширюється на транспортні засоби, що обслуговують громадян чи належать громадянам, які проживають або працюють у цій зоні, а також на транспортні засоби, що обслуговують підприємства, які розташовані у позначеній зоні. У таких випадках транспортні засоби повинні в'їжджати до позначеної зони і виїжджати з неї на найближчому перехресті до місця призначення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 122, 268, 279, 293 КУпАП України, ст.ст. 159, 160, 163, 166, 171-2 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Поновити позивачеві строк звернення до суду.

Визнати протиправними дії інспектора відділу ДАІ Києво - Святошинського районного відділу Головного Управління Міністерства внутрішніх справ молодшого сержанта міліції ОСОБА_2 з притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності 7 серпня 2013 року за ст.122 ч.1 КУпАП, постанову в справі про адміністративне правопорушення серії АА2 № 469475 від 07 серпня 2013 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, скасувати як незаконну.

Постанова не оскаржується.

Суддя: