Справа № 369/12274/13-а (2-а/369/12/14)
Суддя: Горбатюк С.А.
Дата ухвалення: 2015-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2015 року м. Київ К/800/22590/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючого, суддіГорбатюка С.А. (доповідач)
СуддівМороз Л.Л.
Шведа Е.Ю.
провівши у касаційному порядку попередній розгляд адміністративної справи за позовом ОСОБА_4 до Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області (далі - Білогородська сільська рада) про визнання дій протиправними, скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 січня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 13 березня 2014 року

в с т а н о в и л а :

У грудні 2013 року ОСОБА_4 у Києво-Святошинському районному суді Київської області пред'явив позов до Білогородської сільської ради про визнання дій протиправними, скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії.

Просив:

- визнати протиправними дії Білогородської сільської ради щодо прийняття рішення від 17 жовтня 2013 року № 404/20, яким залишено без задоволення при повторному розгляді її клопотання про передачу у власність земельної ділянки, орієнтовною площею 0,25 га, розташованої в межах с. Білогородка Києво-Святошинського району Київської області, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка);

- скасувати рішення 26 сесії 6-го скликання Білгородської сільської ради від 17 жовтня 2013 року № 404/20, яким залишено без задоволення при повторному розгляді її клопотання про передачу у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,25 га, розташованої в межах с. Білогородка Києво-Святошинського району Київської області, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)

- зобов'язати Білогородську сільську раду внести на пленарне засідання сесії та повторно розглянути клопотання про виділення у власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, без погодження, розташованої в межах с. Білогородка Києво-Святошинського району Київської області, орієнтовною площею 0,25 га та надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, в місячний термін з моменту набрання рішенням суду законної сили та прийняти належне, у відповідності до чинного законодавства України рішення.

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 січня 2014 року, залишеною без зміни ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 13 березня 2014 року, у задоволенні позову відмовлено.

З вказаними судовими рішеннями судів не погодився ОСОБА_4, він подав до Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу.

В обґрунтування касаційної скарги послався на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права. Просить скасувати рішення судів та ухвалити нову постанову про задоволення його позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції та апеляційний суд, залишаючи таке рішення без зміни, виходили з того, що Білогородська сільська рада при прийнятті оскаржуваного рішення діяла в межах своїх повноважень та у спосіб визначений законом.

Колегія суддів погоджується з таким висновком судів, оскільки він ґрунтується на повно та всебічно з'ясованих обставинах у справі та є таким, що відповідає вимогам чинного законодавства.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що на виконання постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 вересня 2013 року щодо повторного розгляду звернення ОСОБА_4 про виділення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в межах с. Білогородка Києво-Святошинського району Київської області рішенням Білогородської сільської ради від 17 жовтня 2013 року № 404/20 звернення ОСОБА_4 залишено без задоволення.

Підставою для відмови у задоволенні звернення позивача щодо виділення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд є невідповідність місця розташування об'єкту.

Частиною шостою статті 118 Земельного кодексу України встановлено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Згідно з частиною другою статті 123 Земельного кодексу України, особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки. У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки).

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що позивачем до заяви про виділення земельної ділянки не було додано викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки.

Ці обставини виключають можливість прийняття Радою рішення щодо надання земельної ділянки ОСОБА_4 у розмірі та за призначенням, як того він просив.

Зазначені обставини та норми матеріального права вірно враховано судами під час вирішення даного спору.

Рішення судів є законними і обґрунтованими.

Доводи касаційної скарги правильність висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують.

Відповідно до частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчинення процесуальних дій.

На підставі наведеного, керуючись статтями 210, 220, 220-1, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а оскаржувані постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 січня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 13 березня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області про визнання дій протиправними, скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії - без зміни.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

Судді Горбатюк С.А.

Мороз Л.Л.

Швед Е.Ю.