Справа № 820/6759/15
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2015-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

"06" жовтня 2015 р. № 820/6759/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі

Головуючого судді Спірідонов М.О.

за участю секретаря судового засідання Сайко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Кронекс-Харків"
до Нововодолазької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області
про скасування податкового повідомлення-рішення ,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Кронекс-Харків", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд скасувати податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 21.01.2015 року.

В обґрунтування позову зазначено, що Нововодолазькою ОДПІ ГУ Міндоходів у Харківській області було проведено документальну позапланову перевірку ТОВ "Кронекс-Харків", за результатами якої було складено акт від 31.12.2014р. №1008/20-20-22-08/38933788, згідно якого перевіркою встановлені порушення податкового законодавства. На підставі вказаного акту перевірки було прийняте податкове повідомлення-рішення № від 21.01.2015р. про збільшення суми грошового зобов'язання за платежем ПДВ у розмірі 474987 грн.

Позивач вважаємо висновки, викладені в акті перевірки, необґрунтованими, а податкове повідомлення-рішення № від 21.01.2015 року незаконним та таким, що підлягає скасуванню.

В судове засідання представник позивача не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання зявився, щодо задоволення позовних вимог заперечував зазначивши, що податкове повідомлення-рішення № від 21.01.2015 року є законним та таким, що винесене в межах чинного законодавства України.

Судом встановлено, що Основний вид діяльності позивача є виробництво паперу та картону; чисельність працюючих 137 осіб; середня заробітна плата 1 468,0 грн.; балансова вартість основних фондів 7579,9 тис.грн.

Працівниками Нововодолазької ОДПІ ГУ Міндоходів у Харківській області проведена позапланова невиїзна перевірка ТОВ «Кронекс-Харків» з питань підтвердження взаємовідносин з ТОВ «Аксіома Плюс» за серпень 2014 року та ПП «Три С- Фелікс» за вересень 2014 року.

За результатами перевірки складено акт від 31.12.2014 № 1008/20-20-22-08/38933788, яким встановлено порушення позивачем, а саме: відсутність факту реального здійснення господарських відносин з ТОВ «Аксіома Плюс» та ПП «Три-С-Фелікс» в частині придбання товарно-матеріальних цінностей, внаслідок чого підприємством на порушення п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України завищено податковий кредит у загальному розмірі 316 658,0 грн. (по взаємовідносинам з ТОВ «Аксіома Плюс» (ТОВ «А.П.»)в серпні 2014 року на суму 57 158,0 грн., з ПП «Три С-Фелікс» в вересні 2014 року 259 500,0 грн), що призвело до заниження податку на додану вартість у загальному розмірі 316 658,0 грн. (серпень вересень 2014 року).

На підставі вище зазначеного акту перевірки керівником відповідача було винесено податкове повідомлення-рішення № від 21.01.2015р. (отримано скаржником 27.01.15р.) про збільшення суми грошового зобов'язання за платежем ПДВ у розмірі 474987 грн.

Суд зазначає, що підставою для вище зазначених висновків відповідача, є його посилання на ту обставину, що відповідно до даних АІС «Система співставлення податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» та АІС «Податковий блок» встановлено, що ТОВ «Аксіома Плюс» перебуває на обліку в Харківській ОДПІ ГУ Міндоходів у Харківській області, дата реєстрації в органах Міндоходів 07.05.2014, з 23.02.2015 стан платника « 3» - прийнято рішення про припинення (розпочата ліквідаційна процедура), основний вид діяльності оптова торгівля іншими проміжними продуктами, чисельність працюючих 3 особи, додаток АМ до декларації з податку на прибуток не надавався, свідоцтво платника ПДВ від 01.07.2014 анульовано 24.02.2015 (ліквідація за рішенням власника), податкова звітність з ПДВ за серпень 2014 року не визнана податковою звітністю, тобто контрагентом не задекларовані податкові зобовязання по взаємовідносинам з ТОВ «Кронекс-Харків».

Відповідно до даних АІС «Система співставлення податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» та АІС «Податковий блок» встановлено, що ПП «Три-С-Фелікс» на дату здійснення господарської операції перебувало на обліку в ДПІ у Московському районі м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області, на дату розгляду скарги - перебуває на обліку в ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві, юридична адреса м. Київ, вул. Набережно-Лугова,8; фактична адреса м. Харків, вул. Блюхера, 21; Харківській ОДПІ ГУ Міндоходів у Харківській області, стан платника « 9» - направлено повідомлення про відсутність за місцезнаходженням, основний вид діяльності неспеціалізована оптова торгівля, чисельність працюючих 11 осіб, додаток АМ до декларації з податку на прибуток не надавався, свідоцтво платника ПДВ анульовано 19.03.2015 (« 23» - надання декларацій про відсутність поставок), податкова звітність з ПДВ за вересень 2014 року не визнана податковою звітністю, тобто контрагентом не задекларовані податкові зобовязання по взаємовідносинам з ТОВ «Кронекс-Харків».

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що між позивачем та ТОВ «Аксіома Плюс» 01.08.2014 року було укладено угоду поставки № 11/8 у відповідності до якої ТОВ «Аксіома Плюс» зобовязаний передати у зумовлені строки позивачу клей АКД.

Поставка здійснюється на умовах EXW місце поставки м. Харків пров. Динамівський, 4.

Товар поставляється партіями.

Термін дії угоди до 31.12.2016 року.

На виконання умов угоди ТОВ « Аксіома Плюс»виписало податкові накладні.

Судом встановлено та зазначений факт не заперчувався сторонами, що позивач розрахувався з ТОВ «Аксіома Плюс» та отримав товар.

Факт транспортування підтверджується ТТН.

Також судом встановлено, що між позивачем та ПП «Три С-Фелікс» було укладено угоду поставки за №16 від 08.09.2014 року про те, що ПП «Три С-Фелікс» зобовязаний передати позивачу клей АКД, смолу поліамідну, крохмаль катіонний.

Поставка товару здійснювалась на умовах EXW. Місце поставки м. Харків пров. Динамівський, 4.

Термін дії угоди до 31.12.2016 року.

На виконання угоди ПП «Три С-Фелікс» були виписані податкові накладні на загальну суму з вріхуванням ПДВ 259 500 грн.

Сплата за послуги проведено через поточний рахунок платіжними дорученнями № 1885 від 21.10.2014 року та № 1856 від 17.10.2014 року.

Транспортування товару підтверджується ТТН які містяться в матеріалах справи.

У відповідності до ст.55 Господарського кодексу України суб'єктами господарювання визначаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов'язків), мають відокремлене майно несуть відповідальність за своїми зобов'язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

3гідно зі ст. 58 Господарського кодексу України суб'єкт господарювання підлягає державній реєстрації як юридична особа чи фізична особа-підприємець у порядку, визначеному Законом.

Відповідно до ст. 91 Цивільного кодексу України юридична особа здатна мати такі ж права та обов'язки (цивільну правоздатність), як і фізична особа, крім тих, які за своєю природою можуть належати лише людині. Цивільна правоздатність юридичної особи може бути обмежена лише за рішенням суду. Цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

У відповідності до ст. 92 Цивільного кодексу України юридична особа набуває цивільних обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та Порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законом.

Згідно приписів ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» визначено, якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Відповідно ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України, правочин є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Відповідно до статті 203 Цивільного кодексу України, передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог , які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 статті 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

В силу висновків Верховного Суду України, вміщених в у п.6 Постанови N 3 "Про судову практику в справах про визнання угод недійсними" до угод, укладених з метою, суперечною інтересам держави і суспільства, зокрема, належать угоди, спрямовані на приховування фізичними та юридичними особами від оподаткування доходів, тощо. Угода може бути визнана недійсною лише з підстав та з наслідками, передбаченими законом. Тому в кожному конкретному випадку при визнанні угоди недійсною суди повинні встановити наявність тих обставин, з якими закон пов'язує визнання угоди недійсною і настання певних юридичних наслідків.

Суд зазначає, що зміст спірних договорів не суперечить актам цивільного законодавства. Судом не встановлено фактів, які свідчили б про те, що зміст договорів не відповідає дійсним намірам сторін і, що ці наміри спрямовані на ухилення від сплати податків за фінансово-господарськими результатами виконання зазначених договорів також вказаних доказів у відповідності до вимог ст.. 71 КАС України не надано на вимогу суду і відповідачем.

Відповідачем не надано доказів наявності притягнення до кримінальної відповідальності посадових осіб як позивача так і ТОВ «Аксіома Плюс» (ТОВ «А.П.») та ПП «Три С-Фелікс» за ухилення від сплати податків або інші податкові правопорушення.

Суд зазначає , що доказів відсутності повноважень у посадових осіб позивача так і ТОВ «Аксіома Плюс» (ТОВ «А.П.») на підписання договорів тощо в момент їх укладання суду відповідачем не надано.

Що стосується посилання відповідача на данні АІС «Система співставлення податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» та АІС «Податковий блок», то вказані посилання відповідача є необґрунтованими оскільки у відповідності до вимог ст.. 61 Конституції України юридична відповідальність має індивідуальний характер, а отже наявність відповідних аналітичних даних в відповідних базах даних відповідача не вказує на факт нікчемності укладених між позивачем та ТОВ «Аксіома Плюс» (ТОВ «А.П.») та ПП «Три С-Фелікс» правочинів.

Ця позиція узгоджується із практикою Європейського Суду з прав людини. Так, у справі "БУЛВЕС" АД проти Болгарії" (заява № 3991/03) Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 22 січня 2009 року зазначив, що платник податку не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобов'язань зі сплати податку і в результаті сплачувати ПДВ другий раз, а також сплачувати пеню. На думку Суду, такі вимоги стали надмірним тягарем для платника податку, що порушило справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності.

Крім цього суд зазначає, що згідно п.83.1 ст. 83 Податкового кодексу України для посадових осіб органів державної податкової служби під час проведення перевірок підставами для висновків є: 83.1.1. документи, визначені цим Кодексом; 83.1.2. податкова інформація; 83.1.3. експертні висновки; 83.1.4. судові рішення; 83.1.5. виключено; 83.1.6. інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на органи державної податкової служби.

Суд зазначає, що викладені в акті судження відповідача в акті перевірки не ґрунтуються на жодному з визначених ст. 83 Податкового кодексу України джерел.

Так , підприємство вважається створеним з дня його державної реєстрації, ст. 6 Закону України «Про підприємства в Україні». Ліквідація підприємства вважається завершеною з моменту виключення його з державного реєстру України.

Відповідно до ст. 80 ЦК України юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді. Згідно ст. 91 ЦК України Цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Суд зазначає, що на час укладення угод між позивачем та ТОВ «Аксіома Плюс» (ТОВ «А.П.») та ПП «Три С-Фелікс» , останні знаходились в єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців , а також були платниками податку на додану вартість.

У відповідності до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, мовлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» №996, документом, що містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення є первинний документ.

У статті 3 зазначеного Закону вказано, що для підтвердження даних податкового обліку можуть братися лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Згідно п. 198.3 ст. 198 ПКУ податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до ст. 39 цього кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 ст. 193, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до ст. 198 Податкового кодексу України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх ввезенні на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України;

в)отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та у разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно п. 198.6 ПКУ не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з п.201.11 ст. 201 цього Кодексу).

Відповідно до підпунктів 7.2.3. та 7.2.6. пункту 7.2. ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» податкова накладна складається у момент виникнення податкових зобов'язань продавця і видається платником податку, який поставляє товари (послуги), на вимогу їх отримувача, та є підставою для нарахування податкового кредиту. Відповідно до підпункту 7.3.1. пункту 7.3. ст. 7 вказаного Закону датою виникнення податкових зобов'язань з поставки товарів (робіт, послуг) вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: або дата зарахування коштів від покупця (замовника) на банківський рахунок платника податку як оплата товарів (робіт, послуг), що підлягають поставці, а у разі поставки товарів (робіт, послуг) за готівкові грошові кошти - дата їх оприбуткування в касі платника податку, а при відсутності такої - дата інкасації готівкових коштів у банківській установі, що обслуговує платника податку, або дата відвантаження товарів, а для робіт (послуг) - дата оформлення документа, що засвідчує факт виконання робіт (послуг) платником податку.

В акті перевірки підтверджується те, що при оформленні податкових накладних було дотримано вимоги ст. 201 Податкового кодексу України.

Виходячи з вище викладеного суд приходить до висновку, що позивачем правомірно сформовано податковий кредит на підставі податкових накладних отриманих від ТОВ «Аксіома Плюс» (ТОВ «А.П.») та ПП «Три С-Фелікс» , які оформлені відповідно до діючих вимог без будь-яких порушень.

Виходячи з вище викладеного суд приходить до висновку, що податкове повідомлення рішення № НОМЕР_1 від 21.01.2015 року винесено Нововодолазькою об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Харківській області з порушенням норм чинного законодавства України.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 86, ч.1 ст.158, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України Харківський окружний адміністративний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Кронекс-Харків" до Нововодолазької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити у повному обсязі.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Нововодолазької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області № НОМЕР_1 від 21.01.2015 року.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення та з дня отримання копії постанови, у разі проголошення постанови суду, яка містить вступну та резолютивну частини, а також прийняття постанови у письмовому провадженні.

Якщо субєкта владних повноважень, у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова у повному обсязі виготовлена 09 жовтня 2015 року.

Суддя Спірідонов М.О.