Справа № 2а-348/2010
Суддя: Куцан В. М.
Дата ухвалення: 2010-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

№ 2а-348/2010
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2010 року Буринський районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді Куцан В.М.

при секретарі Кошелєвій Н.В.

з участю позивача ОСОБА_1К

представника позивача адвоката ОСОБА_2 відповідача ОСОБА_3 С.1.

розглянутий у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Буринь справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС ОСОБА_3 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

ОСОБА_4 звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи тим. що 26.05.20:0 на початку десятої години він керував автомобілем, буксируючи причеп, що належить його брату ОСОБА_5 і який сидів поруч на місці пасажира. Коли вони рухалися по вулиці Леніні * ОСОБА_6, ЇХ зупинив відповідач, ЯКИЙ ПІСЛЯ перевірки документів ПОВІДОМИВ. ЩО він порушив правила ПДР, так як в нього немає доручення на причіп та страхового полісу. Однак він повідомне. власник причепу знаходиться у машині і має всі необхідні документи. Але відповідач на це уваги не звернув і склав на нього протокол про адміністративне правопорушення та виніс постанову якою наклав адміністративне стягнення у вигляді штрафу за ч.І ст.126 КУпАП. Вважаю жодного правопорушення він не вчинив, а відповідач діяв упереджено і не об'єктивно просить дану постанову скасувати.

В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав і в своїх поясненнях підтримав обставини викладені в позовній заяві, доповнивши, що відповідач при оформленні адміністративного матеріалу діяв упереджено, не опитав власника причепу, який знаходився в машині і мав при собі всі страховий поліс. Просив позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_7 позов не визнав, пояснивши, що діяв в межах закону та наданих повноважень. Постанову про накладення адміністративного стягнення на позивача виніс за порушення п.2.1 ПДР. так як останній не мав доручення на право керування причепом та договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності. Дійсно він бачив, що з позивачем в машині їхав пасажир, aie хто це був на той момент йому не було відомо.

Свідок ОСОБА_5 пояснив, що 26.05.2010 року, вранці, на початку десятої їхав на автомобілі зі своїм братом ОСОБА_4, буксуючи при цьому причеп, що належить йому. Так як він. як власник причепу знаходився у машині, жодних доручень брату він не надав. Документи на причеп були у водія. Коли вони рухалися по вулиці Леніна відповідач зупинив автомобіль і почав перевіряти документи у водія та на причіп, а потім разом з ними пішли службової машини. Через деякий час брат повернувся і повідомив, що його оштрафували на 425 грн. за те що не було доручення на причеп та страхового полісу. Однак закон не вимагає наявності документів на транспортний засіб у водія, якщо з ним їде власник транспортного засобу.

Вислухавши пояснення позивача, свідка, дослідивши обставини справи, представлені

докази, та давши їм оцінку суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно п.З ч.2 ст. 222 КУпАП за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 126 КУпАП від імені органів внутрішніх справ (міліції) розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники Державтоінспекції Міністерства Внутрішніх справи України, які мають спеціальні звання.

Згідно п.21.1 ст. 21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року № 1961 -IV (у редакції Закону від 24.09.2008 р. N 586-У1) (далі Закону) передбачено, що з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від гину транспортного засобу) без поліса обов'язкового страхування цивільно- правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТ СБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування.

Також пунктом 21.2 статті 21 вказаного Закону визначені органи, що здійснюють контроль за наявністю договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а саме:

-Державтоінспекцією МВС України під час проведення державного технічного огляду, реєстрації (перереєстрації) транспортних засобів, а також при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод;

-органами Державної прикордонної служби України під час перетинання транспортними засобами державною кордону України.

Згідно п.21.3 ст.21 Закону, при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним. зобов'язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред'являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу.

У разі експлуатації транспортного засобу на території України без наявності чинного поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності особа несе відповідальність, встановлену законом, що передбачено п.21.4 ст. 21 Закону.

Окрім того, відповідно до п.п. «б» п.2.1 ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі реєстраційний документ на транспортний засіб, а у разі відсутності в транспортному засобі власника, крім того. - свідоцтво на право спільної власності не цей транспортний засіб або реєстраційний чи інший засвідчений в установленому порядку документ, що підтверджує прав керування, користування чи розпорядження таким транспортним засобом.

Разом з тим. відповідно до п.2.2 цих же Правил, власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати у своїй присутності керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії...

Як вбачається з показів позивача та матеріалів справи, 26.05.2010 року відносно позивача було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.І ст. 126 КУпАП, згідно якого останній, 26 грання 2010 року, о 9-й годині 15 хвилин, керував автомобілем «ВАЗ-2101» д.н. 009-82СА. в м. Буринь по вулиці Леніна буксируючи причіп ПА-004 д.н.НОМЕР_1, який належав ОСОБА_5 не маючи при собі доручення на право керування та страхового поліса договору обов'язкового страхування,, чим порушив п.2.1 Правил Дорожнього руху України.

На підставі вказаного протоколу, постановою від 26.05.2010 року, винесеною інспектором ДПС відділу ДАІ м. Буринь ОСОБА_3, позивач визнаний винним у вчиненні вказаного правопорушення і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Частиною 3 статті 2 КАС України передбачено. що в справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб»єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті вони на підставі в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України: з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано обгрунтовано з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття (вчинення дії): безсторонньо(неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно,

. дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав свобод та інтересів особи і цілям, на досягнення яких спрямоване це рішення(дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Сгаттею 70 КАС України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Сторони мають право обгрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження вимог або заперечень.

Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Згідно ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого діяння, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що обвинувачення не може грунтуватись на засадах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності іти особи тлумачаться на її користь.

Виходячи із змісту ст.8 Конституції України щодо визначення і дії в Україні верховенства права. положення ст.62 цього Закону розповсюджуються і на обвинувачення особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Єдиним доказом в справі є протокол про адміністративне правопорушення, інших доказів відповідачем не надано.

При цьому відповідачем, також не було наведено доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, так як вимога п.п. «б» п.2.1 ПДР України щодо наявності у водія реєстраційних документів на транспортний засіб поширюється лише на випадки, коли відсутній сам власник транспортного засобу. При цьому п.2.2 ПДР дозволяє власнику транспортного засобу передавати у своїй присутності керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Та обставина, що позивач мав при собі посвідчення на право керування транспортним засобом підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення і відповідачем не оспорюється.

Судом встановлено, що на час зупинки позивача відповідачем та винесення оскаржуємо)' постанови власник транспортного засобу (причепу) ОСОБА_5 знаходився в якості пасажиру в автомобілі, який буксував причеп, та яким керував позивач. Вказані обставини підтверджуються як свідоцтвом про реєстрацію причепа, талоном про проходження державного технічного огляду на причіп, полісом №ВЕ/100483 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, показами позивача та свідка, так і були визнані відповідачем і ним не спростовувалися.

Крім того враховуючи, що вичерпний перелік підстав для перевірки наявності поліса зв'язкового страхування цивільно-правової відповідальності передбачений п.21.2 ст.21 Закону раїни «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників», суд вважає, за таких обставин, жодної підстави для перевірки у позивача наявності поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності у відповідача не було, оскільки проведення державного технічного огляду, реєстрації (перереєстрації) транспортних засобів не здійснювалось, тіоколу щодо порушень правил дорожнього руху чи будь-якого іншого правопорушення, вчиненого позивачем, відповідачем не складалось, оформлення матеріалів дорожньо-транспортної пригоди не проводилось.

Частиною 1 статті 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв»язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і порядку, встановлених законом.

Викладене дає підстави вважати, що відповідач діяв: 1) не обгрунтовано, так як не врахував усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а саме те, що власник транспортного засобу знаходився в машині і на законних підставах надав право буксирувати причеп позивачу маючи при цьому всі необхідні реєстраційні документи на транспортний засіб; та не у спосіб передбачений законом, тобто не мав права перевіряти наявність поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності: а відповідно і складати протокол о адміністративне правопорушення та виносити постанову про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за порушення ст. 126 КпАП України, а тому постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є протиправною та підлягає псуванню.

Керуючись ст.ст.2.8-12,71,159-163КАС України, сг.ст.7.9.245.247. 251.256,289.293 КУпАП,

суд -

постановив:

Позов задовільнити.

Постанову інспектора ДПС Буринського відділу ДАІ ОСОБА_3 від 26 травня 2010 року ВМ №129122 про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 н. на ОСОБА_1 за ч.І ст. 126 КУпАП визнати протиправною та скасувати.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Буринський районний суд Сумської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня складання постанови у повному обсязі заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до суду апеляційної інстанції, або в порядку ч. 5 ст. 186 КАС України.

Головуючий: