Справа № 22-а/0690/2527/11
Суддя: Матюшенко І. В.
Дата ухвалення: 2011-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області
Справа № 22-а/0690/2527/11
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2011 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Матюшенка І.В.

суддів: Жигановської О.С., Косигіної Л.М.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Житомирі апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Бердичівському районі Житомирської області (далі Пенсійний фонд) на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Пенсійного фонду про визнання дій неправомірними та стягнення коштів,

в с т а н о в и л а :

У поданій апеляційній скарзі Пенсійний фонд, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково: визнано дії Пенсійного фонду протиправними та стягнуто з останнього на користь позивача 1426 грн. 85 коп. підвищення до пенсії за період липень-грудень 2007 року та травень-грудень 2008 року. У решті позовних вимог відмовлено. Апелянт зазначає, що суд не врахував, що фінансування виплат, передбачених ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", має здійснюватися за рахунок коштів Державного бюджету України, а не з коштів Пенсійного фонду, при визначенні розміру мінімальної пенсії за віком суд безпідставно застосував положення ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, не врахував суд положень постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2008 року № 530 щодо визначення розміру спірних доплат у 2008 році.

Апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Встановлено, що ОСОБА_1 є пенсіонером за віком, користується пільгами відповідно до Закону України "Про соціальний захист дітей війни" (а.с.8) і протягом 2008 року отримував від Пенсійного фонду підвищення до пенсії (а.с.20) в розмірі, що не відповідає розміру, встановленому ст. 6 цього Закону - 30% мінімальної пенсії за віком. Протягом 2007 року така доплата позивачці взагалі не проводилася.

Суд першої інстанції повно та об'єктивно з'ясував обставини справи та, з урахуванням положень ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", Закону України „Про Державний бюджет України на 2007 рік, Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін та доповнень до деяких законодавчих актів України, рішень Конституційного Суду України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007 та від 22.05.2008 року №10-рп/2008, дійшов правильного висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 про неправомірність дій відповідача та необхідність стягнення на користь позивача не донарахованої підвищеної пенсії за період з липня 2007 року по грудень 2007 року та з травня грудень 2008 року у сумі 1426грн. 85 коп.

Доводи апеляційної скарги про те, що Пенсійний фонд не може проводити виплату спірних сум, оскільки це є бюджетні кошти, яких не вистачає на фінансування видатків, передбачених ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", а кошти Пенсійного фонду України не включаються до складу Державного бюджету України є безпідставними, оскільки саме на територіальні управління Пенсійного фонду України, згідно Положення "Про Пенсійний фонд України", затвердженого Указом Президента України №121/2001 від 01.03.2001 року, покладені такі функції і питання фінансування цих видатків не є предметом цього спору. Крім того, проблеми надання бюджетних коштів Пенсійному фонду для виконання покладених на нього обов'язків у справах цієї категорії виходять за межі заявлених вимог і судом першої інстанції не розглядалися.

Безпідставними є також посилання відповідача на можливість нецільового використання коштів Пенсійного фонду, оскільки судом не ухвалене рішення про проведення виплат з власних джерел фінансування останнього.

Вихідним критерієм обрахунку доплати до пенсії дітям війни виступає мінімальна пенсія за віком, розмір якої, згідно ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Будь-яких інших нормативно-правових актів, які б визначали механізм вирахування мінімальної пенсії за віком або встановлювали її розмір, немає. А відтак, положення ч.3 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" щодо застосування мінімального розміру пенсії за віком, встановленого частиною першою цієї статті тільки стосовно визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, не є перешкодою для застосування даної величини для обрахування доплат, передбачених ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни". Тому, доводи апеляційної скарги щодо неправильного застосування вище вказаних норм матеріального права є також безпідставними.

Безпідставними є і доводи апелянта не застосування судом першої інстанції положень постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2008 року № 530 в частині визначення розміру спірних доплат, оскільки вказаною постановою уряду встановлені фіксовані розміри доплати, передбаченої ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни, що суттєво звужують права позивача. При цьому положення Закону мають пріоритетне значення над вказаною постановою уряду.

За таких обставин, коли судове рішення постановлене з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Бердичівському районі Житомирської області залишити без задоволення, а постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2009 року без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Судді