Справа № 2-а-54/11
Суддя: Окунь Т. В.
Дата ухвалення: 2011-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-54/11
Постанова

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2011 року Комсомольський міський суд

Полтавської області

в складі : головуючого судді Окунь Т.В.

при секретарі Гончар С.Т.

розглянувши в порядку письмового провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Комсомольську адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Комсомольської міської ради, Головного управління праці та соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації, Державного казначейства України, Міністерства праці та соціальної політики України про стягнення заборгованості по невиплаченій разовій грошовій допомозі,

в с т а н о в и в :

В квітні 2007 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом /з наступними змінами та доповненнями /а.с. 28,40,135/ до Головного управління праці та соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації, Державного казначейства України, Міністерства праці та соціальної політики України про стягнення заборгованості по невиплаченій разовій грошовій допомозі, в якому просив визнати неправомірними дії відповідачів щодо виплати щорічної разової матеріальної допомоги як учаснику бойових дій за 2003 2006 роки у розмірі меншому, ніж передбачено ст..12 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», визнати його право на перерахунок розміру разової грошової допомоги, як учаснику бойових дій та стягнути на його користь недоплачену щорічну разову допомогу в розмірі 1898,75 грн.

В судове засідання позивач не зявився, направив до суду заяву про розгляд справи в його відсутність (а.с.)

Відповідачі позов не визнали з підстав, викладених у запереченнях проти позову, до суду не зявились, направили до суду заяви про розгляд справи у відсутність своїх представників (а.с. ).

Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши докази, надані сторонами на обгрунтування вимог та заперечень проти позову, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення з таких мотивів.

Судом встановлено, що позивач з 26 березня 1996 року має статус учасника бойових дій, в звязку з чим перебуває на обліку в УПСЗН Комсомольської міської ради, де отримує соціальну допомогу відповідно до положень ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Вирішуючи справу відповідно до спрямованості завдання адміністративного судочинства та специфіки предмету судового розгляду, з огляду на критерії, зазначені в ч.3 ст.2 КАС України, суд виходить з наступного:

Позивач звернувся до суду за захистом порушеного права права на отримання разової грошової допомоги, як учаснику бойових дій в розмірі, який за його посиланням має бути розрахований в порядку та розмірі, передбаченому ст..12 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Перерахунок розміру грошової допомоги просить зробити за період з 2003-2006 років.

Визначаючи характер спірних правовідносин та правову норму, яку належить до них застосувати, суд виходить з наступного:

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які мають статус учасників бойових дій визначені та закріплені в Законі України № 488/85 ВР від 22.12.1995 року «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». ЗУ від 25.12.1998 року № 367-ХІV ст.12 Закону було доповнено ч.5, згідно з якою «щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі пяти мінімальних пенсій за віком».

Законом України «Про державний бюджет на 2006 рік» від 20.12.2005 року № 3235-ІУ дію ч.5 ст.12 було зупинено на 2006 рік в частині визначення розмірів виплат щорічної разової грошової ветеранам війни.

Доводячи суду ту обставину, що строк звернення до суду у згаданих спірних правовідносинах має відраховуватись з листопада 2006 року, позивач посилається на ту обставину, що про порушення законного права на отримання допомоги у встановленому Законом розмірі він дізнався саме в листопаді 2006 року - під час перебування у госпіталі (а.с. 29).

Відповідно до положень ч.1 ст. 99 КАСУ /в редакції, що діяла на час звернення до суду/ для звернення до суду за захистом порушеного права встановлювався річний строк, який обчислювався з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про таке порушення. Отже, мотиви, які наводить позивач, обраховуючи строк звернення до суду, за умови щорічного отримання ним разової грошової допомоги та відповідної можливості визначитись з її належним розміром, не можуть бути свідченням його обізнаності про порушення власного права.

За відсутності відповідного клопотання з боку ОСОБА_1 про поновлення процесуального строку звернення до суду та характеру наведених ним мотивів для його обрахування, вимоги позивача щодо визнання неправомірними дії відповідачів щодо виплати щорічної разової грошової допомоги протягом 2003-2005 років задоволенню не підлягають в звязку із пропуском строку звернення до суду.

Що стосується дій УПСЗН у 2006 році, з огляду на положення ЗУ «Про державний бюджет на 2006 рік», який не визнавався неконституційним до сьогоднішнього часу, не можна стверджувати, що дії УПСЗН щодо виплати щорічної допомоги протягом 2006 року були неправомірними з таких мотивів:

Приймаючи до уваги, що в Державі Україна відсутній Закон, який би регулював питання подолання колізії норм законів, що мають однакову юридичну силу, а також враховуючи позицію Конституційного Суду України, яку він оприлюднив в п.3 мотивувальної частини свого рішення від 03.10.1997 року № 4-зп (справа про набуття чинності Конституцією України) стосовно того, що з прийняттям нового акту, якщо інше не передбачене самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше, та виходячи з системного аналізу ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», ЗУ Про державний бюджет на 2006 рік , суд вважає, що до спірних правовідносин з приводу призначення одноразової допомоги підлягає застосуванню ЗУ Про державний бюджет на 2006 рік, який був прийнятий пізніше ЗУ«Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», який діяв на момент виникнення у позивача права на отримання допомоги і не був визнаний неконституційним, з огляду на що суд не вбачає невідповідності оскаржуваної позивачем бездіяльності відповідача вимогам ЗУ № 488/85 ВР і приходить до висновку про відсутність обставин, якими обґрунтовано предявлений позов в частині вимоги про проведення перерахунку призначеної протягом 2006 року разової грошової допомоги до 5 травня.

Питання про судові витрати вирішене судом відповідно до положень ст.94 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 159,160 КАС України, суд,

в и р і ш и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Судові витрати компенсувати за рахунок Державного бюджету.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з часу отримання його копії.

Суддя: підпис ОСОБА_3

Згідно з оригіналом:

Суддя Т.В.Окунь