Справа № 2а-12855/11/2670
Суддя: Гриців М.І.
Дата ухвалення: 2015-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

22 вересня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у складі:

судді-доповідачаГриціва М.І.,
суддів:Кривенка В.В., Прокопенка О.Б.,-
розглянувши заяву державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві (далі - ДПІ) про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 25 травня 2015 року у справі за позовом ДПІ до фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,

встановила:

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 25 травня 2015 року залишив без змін постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 13 травня 2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 22 жовтня 2013 року про задоволення позову.

Не погодившись з ухвалою Вищого адміністративного суду України, ДПІ подала заяву про її перегляд Верховним Судом України з передбаченої пунктом 1, 2 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції у подібних правовідносинах пункту 6.2 статті 6 Закону України від 21 грудня 2000 року № 2181-III «Про порядок погашення зобов'язання платників податків перед бюджетом та цільовими фондами», що, на думку заявника, підтверджується рішенням суду касаційної інстанції від 17 травня 2015 року (справа № К-47057/09-С).

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України перевірила наведені у заяві доводи і дійшла висновку про її необґрунтованість з огляду на таке.

За правилами пункту 1 частини першої статті 237 КАС одним із мотивів перегляду Верховним Судом України судових рішень в адміністративних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Ухвалення різних за змістом судових рішень матиме місце в разі, коли суд (суди) касаційної інстанції у розгляді двох чи більше справ за тотожних предмету спору, підстав позову та за аналогічних обставин і однакового матеріально-правового регулювання спірних правовідносин дійшов (дійшли) протилежних висновків щодо заявлених позовних вимог.

На підтвердження неоднакового застосування норм матеріального права, ДПІ посилається на ухвалу Вищого адміністративного суду України від 17 травня 2015 року (справа № К-47057/09-С). Проте це рішення не може братися до уваги, оскільки у зазначеній справі суд касаційної інстанції не ухвалив остаточного рішення, а з огляду на неповноту фактичних обставин справи скасував рішення судів попередніх інстанцій, а справу направив на новий розгляд до суду першої інстанції.

З наведеного випливає, що на підтвердження неоднаковості у правозастосуванні фактично не надано рішення касаційного суду з правовим висновком відмінним від правової позиції оскарженого рішення. Такі обставини унеможливлюють прийняття рішення про допуск справи до провадження Верховного Суду України.

З огляду на викладене, керуючись статтею 240 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України.

ухвалила:

Відмовити у допуску до провадження Верховного Суду України справи за державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві до фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, для перегляду ухвали Вищого адміністративного суду України від 25 травня 2015 року.

Суддя-доповідач М.І. Гриців

Судді: В.В. Кривенко

О.Б. Прокопенко