Справа № 2а-18161/11/2670
Суддя: Шрамко Ю.Т.
Дата ухвалення: 2011-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

м. Київ

08 грудня 2011 року № 2а-18161/11/2670

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Шрамко Ю.Т., ознайомившись з позовною заявою

за позовом Державної податкової інспекції у Солом'янському районі міста Києва
до Автомобільного господарства Будівельного управління Державного управління справами
про надання дозволу на погашення податкового боргу шляхом стягнення коштів з банківських рахунків,

ВСТАНОВИВ:

06 грудня 2011 року до Окружного адміністративного суду м. Києва надійшов адміністративний позов Державної податкової інспекції у Соломянському районі м. Києві до Автомобільного господарства Будівельного управління Державного управління справами про надання дозволу на погашення податкового боргу шляхом стягнення коштів з банківських рахунків.

Розглянувши поданий адміністративний позов, суд вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху з огляд на наступне.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.107 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), суддя, після одержання позовної заяви зясовує, чи відповідає адміністративний позов вимогам, встановленим ст.106 цього Кодексу.

Частина 3 ст.106 КАС України вимагає від субєктів владних повноважень при подачі ними адміністративних позовів додати до позову доказ надіслання копії позовної заяви з доданими до неї документами відповідачу.

В якості доказу направлення відповідачу копії позовної заяви з доданими до неї документами, позивачем надано фіскальний чек № 0539 від 05.12.2011р., який свідчить про здійснення поштового відправлення на адресу відповідача. В той же час, суд вважає за необхідне вказати, що фіскальний чек є розрахунковим документом і підтверджує лише розрахункову операцію про надання послуг відділенням звязку, однак, не є належним доказом направлення позовної заяви на адресу відповідача.

Так, Вищий адміністративний суд України в ухвалі від 01.04.2010 р. по справі №К-50566/09 зазначив, що внаслідок ненадання до фіскального чеку опису вкладення, неможливо ідентифікувати, які саме документи було направлено рекомендованим листом.

Крім того, листом від 16.11.2011 № 2091/11/13-11 Вищий адміністративний суд України проінформував, що відповідно до частини першої статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України. належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Абзацом двадцять сьомим пункту 2 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 року N 270, визначено, що документом, який підтверджує надання послуг поштового зв'язку, є розрахунковий документ встановленої відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

З аналізу зазначеної норми вбачається, що розрахунковий документ, виданий поштовим відділенням, є доказом надання (оплати) послуг поштового зв'язку, проте він не дає можливості суду перевірити вміст поштового відправлення і не містить повної адреси одержувача.

Вміст поштового відправлення містить бланк опису вкладення, який згідно з пунктом 61 Правил надання послуг поштового зв'язку заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв'язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові.

Таким чином , з огляду на викладене та з урахуванням вимог частини третьої статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України, належним доказом надіслання суб'єктом владних повноважень відповідачу і третім особам у справі копії позовної заяви та доданих до неї документів може бути опис вкладення разом з розрахунковим документом.

Крім того, будь-яким іншим доказом може бути письмове підтвердження відповідача (розписка, штамп про отримання, тощо), або третіх осіб про отримання позовної заяви та доданих до неї документів.

Київський апеляційний адміністративний суд в ухвалі від 20.01.2011 року по справі №2а-16458/10/2670, також зазначив, що належним доказом направлення копії позовної заяви та доданих до неї матеріалів може бути тільки засвідчений бланк опису вкладення (аналогічні висновки містяться в ухвалах КААС по справам №2а-17830/10/2670, №2а-16557/10/2670, №2а-16458/10/2670).

Вказане кореспондується з правом на справедливий суд, закріпленим у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та ст.9 КАС України де одним із аспектів є принцип змагальності сторін.

Як зазначено у Рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Салов проти України» (від 06.09.2005 року, № 65518/01, п. 87), яке опубліковано в «Офіційному віснику України»(№ 4, 2006 р.), принцип змагальності процесу означає, що стороні повинна бути надана можливість ознайомитись з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, і відповісти на них.

Так, Окружний адміністративний суд міста Києва звертає увагу на те, що належним доказом надсилання копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідачу є оригінали фіскального чеку з доданим до нього бланком опису вкладення, оформлених відповідно до Правил надання послуг поштового звязку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року №270 «Про затвердження Правил надання послуг поштового звязку».

Крім того, суд звертає увагу, що позивачем в тексті позовної заяви та в її назві зазначено, що сума заборгованості відповідача становить 1446405,12 грн., в той час, як в прохальній частині позову, позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості у розмірі 2937102,36 грн.

Крім того, суд звертає увагу на те, що відповідно до частини 1 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Податковий кодекс України встановлює строк примусового стягнення податкового боргу - 1095 днів з дня виникнення податкового боргу.

З доданих до матеріалів справи копій податкових вимог від 27.10.2003 № 1/5450 та від 12.01.2004 р. № 2/181 та повідомлень про вручення поштового відправлення, якими позивач обгрунтовує узгоджені податкові зобовязання вбачається, що вони отримані відповідачем 02.12.2003 р. та 26.01.2004 р. відповідно.

Таким чином, неможливо встановити чи подана позовна заява в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Суд звертає увагу Позивача на те, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку. З викладеного вбачається, що особа, повинна подавати як окремий процесуальний документ заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду з обгрунтуванням поважності причин пропуску строку звернення до адміністративного суду. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 102 Кодексу адміністративного судочинства України, питання про поновлення пропущеного строку суд вирішує з повідомленням осіб, які беруть участь у справі.

Також до позовної заяви в порушення вимог п. 5 ст. 106 КАС України не додано документу на підтвердження повноважень представника позивача, а саме: Голови Комісії з проведення реорганізації ДПІ у Соломянському районі м. Києва, Заступника голови ДПА у м Києві - Начальника СДПІ у м. Києві по роботі з ВПП ОСОБА_1.

Відповідно до ст.108 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст.106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає залишенню без руху, і позивачу належить усунути вищенаведені недоліки в строк до 19 грудня 2011 року шляхом подання безпосередньо до канцелярії суду (вул. К. Каменєва, 8, корп.1, м. Київ) позовної заяви з приведенням у відповідність її описової та прохальної частин; доказів надсилання відповідачу копій позовної заяви та доданих до неї документів (оригінал фіскального чеку з доданим до нього описом вкладення); документу на підтвердження повноважень представника позивача: Голови Комісії з проведення реорганізації ДПІ у Соломянському районі м. Києва, Заступника голови ДПА у м Києві - Начальника СДПІ у м. Києві по роботі з ВПП ОСОБА_1; заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду з обгрунтуванням поважності причин пропуску строку звернення до адміністративного суду.

Керуючись ст.105, ст.106, ч.1 ст.108, ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Державної податкової інспекції у Соломянському районі м. Києві до Автомобільного господарства Будівельного управління Державного управління справами про надання дозволу на погашення податкового боргу шляхом стягнення коштів з банківських рахунків - залишити без руху.

2. Встановити позивачу строк для усунення недоліків до 19.12.2011 року включно.

3. Попередити позивача про те, що у випадку не усунення недоліків позовної заяви позовна заява буде повернута йому відповідно до п.1 ч.3 ст.108 Кодексу адміністративного судочинства України.

4. Копію ухвали невідкладно надіслати особі, що звернулась із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили у порядку, встановленому в ст.254 КАС України та може бути оскаржена у порядку і строки, встановлені ст.ст.185-187 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно.

Суддя Ю.Т. Шрамко