Справа № 738/1151/15-а
Суддя: Сова Т. Г.
Дата ухвалення: 2015-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 738/1151/15-а
№ провадження 2-а/738/27/2015
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2015 року Менський районний суд

Чернігівської області

в складі:

головуючого - судді Сова Т.Г.

при секретарі Минець П.Д. , Зубкович Н.Ф.

за участю

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представник третьої

особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в Менському районному суді Чернігівської області справу за адміністративним позовом засудженого ОСОБА_4 до начальника Менської виправної колонії № 91 ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог Управління Державної пенітенціальної служби в Україні про скасування застосованих відносно нього стягнень ,

В С Т А Н О В И В:

В липні 2015 року засуджений ОСОБА_4 заявив в суді свої позовні вимоги до начальника Менської виправної колонії № 91 ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог Управління Державної пенітенціальної служби в Україні про скасування застосованих відносно нього стягнень .

Мотивував позивач свої вимоги тим , що він на протязі трьох років відбуває покарання в Менській виправній колонії № 91 Чернігівської області. На його думку за весь цей період часу відповідач ОСОБА_2 порушує права позивача , тому просить суд скасувати застосовані відповідачем дисциплінарні стягнення стосовно позивача , так як він вважає їх безпідставно прийнятими .

В судове засідання позивач не прибув , просив суд розглянути справи без його участі .

Судом було виконано вимогу позивача та відповідно до вимог ст. 14 Закону України « Про безоплатну правову допомогу » і відповідно до ухвали від 31.07.2015 року призначено захисника ( представника ) .

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні вимоги позивача підтримала та просила їх задовольнити .

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні вимоги позивача та його представника не визнав та показав , що у засудженого ОСОБА_4 наявне одне стягнення , яке було застосовано відносно нього 06.01.2015 року правами начальника відділення за нетактовну поведінку з представниками адміністрації . На його думку стягнення застосовано обґрунтовано з урахуванням наявних доказів порушення Правил внутрішнього розпорядку установи засудженим ОСОБА_4 .

Представник третьої особи ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечувала проти вимог позивача та показала , що відповідно до вимог Кримінально-виконавчого кодексу України , Правил внутрішнього розпорядку установи , засуджений повинен виконувати вимоги ст.107 Кримінально-виконавчого кодексу , якою передбачені права та обовязки засуджених до позбавлення волі . У разі невиконання вимог вказаної норми , працівниками установи оформлюються необхідні документи для прийняття рішення з приводу необхідності застосування стягнення . Відповідно до наявних матеріалів , працівниками установи було зафіксовано нетактовну поведінку засудженого ОСОБА_4 з представниками адміністрації установи . Статтею 132 КВК України передбачені заходи стягнення , які застосовуються до осіб , засуджених до позбавлення волі . Зокрема попередження є мінімальним видом стягнення .

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні показав , що він на момент виявлення порушення засудженим ОСОБА_4 працював начальником відділення МВК № 91 . Свідком було складено рапорт на підставі поданих документів про те , що він нетактовно поводився з представниками адміністрації . При проведенні бесіди засуджений ОСОБА_4 не заперечував , що виражався нецензурною лайкою .

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні показав , що він працює черговим помічником начальника Менської виправної колонії № 91 . В його присутності був складений акт про відмову надавати пояснення засудженим ОСОБА_4 . В присутності свідка засуджений ОСОБА_4 перебуваючи в черговій частині установи , де чекав можливості скористатись телефонною розмовою , дозволив собі брутально висловитися на адресу працівників адміністрації , висловлювався ненормативною лексикою .

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні показав , що працює заступником чергового помічника начальника установи . Якось засуджений ОСОБА_4 прибув до чергової частини установи на телефонні розмови . Його не задовольнила черговість розмов , тому почав висловлюватися нецензурно , свідок йому зробив зауваження , але той не реагував . При оформленні документів з приводу порушення засудженим правил поведінки , засуджений ОСОБА_4 відмовився давати пояснення .

Заслухавши пояснення сторін , свідків ,дослідивши матеріали справи , суд прийшов до висновку , що позовні вимоги не підлягають задоволенню .

Відповідно до вимог ст. 107 Кримінально - виконавчого кодексу України , засуджений до позбавлення волі має права та обовязки , зокрема ч. 4 передбачає заборону засудженим вживати нецензурні та жаргонні слова.

Згідно ст. 132 Кримінально-виконавчого кодексу України , законодавець передбачив перелік заходів стягнення , що застосовуються до осіб , позбавлених волі , частиною 1 , передбачено попередження , що є мінімальною мірою .

Приписами ст. 134 Кримінально - виконавчого кодексу України передбачено порядок застосування заходів стягнення до осіб , позбавлених волі .

При призначенні заходів стягнення враховуються причини , обставини і мотиви вчинення порушення , поведінка засудженого до вчинення проступку, кількість і характер раніше накладених стягнень , а також пояснення засудженого щодо суті проступку . Стягнення , що накладаються мають відповідати тяжкості характеру проступку засудженого . Стягнення може бути накладено тільки на особу , яка вчинила проступок , і не пізніше десяти діб з дня виявлення проступку , а якщо у звязку з проступком проводилась перевірка , то з дня її закінчення , але не пізніше шести місяців з дня вчинення проступку .

В судовому засіданні знайшло своє підтвердження скоєння засудженим ОСОБА_8 ( позивачем ) порушення , змістом якого була нетактовна поведінка , вживання нецензурних слів .

Також достеменно зясовано , що факт відмови написання пояснення з приводу допущенного порушення , працівниками установи оформлено актом.

Згідно ст.2 КАС України , завданням адміністративного судочинства є захист прав , свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади , органів місцевого самоврядування , їхніх посадових і службових осіб , інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства , в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого , неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ .

Перевіривши всі докази , суд вважає , що стороною відповідача рішення щодо стягнення відносно засудженого ОСОБА_4 було прийнято у межах повноважень , з урахування всіх обставин , безсторонньо , з дотриманням принципу рівності .

Кожна особа має право в порядку , встановленому КАС України , звернутися до адміністративного суду , якщо вважає , що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права , свободи або інтереси .

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.132,134, 135 Кримінально-виконавчого кодексу України ст. ст. 2, 5, 6, 11, 12, 71, 86, 99 , 102 , 160, 163 та 186 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Поновити для позивача ОСОБА_4 строк звернення до суду .

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до начальника Менської виправної колонії № 91 ОСОБА_2 та третьої особи без самостійних вимог Управління Державної пенітенціальної служби в Україні про скасування застосованих відносно нього стягнень - відмовити .

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Т.Г. Сова