Справа № 2а-782/2010
Суддя: Куцан В. М.
Дата ухвалення: 2010-10-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

№ 2а-782/2010
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2010 року Буринський районний суд Сумської області

в складі:

з участю

головуючого судді КуцанВ.М.

при секретарі Кошелєвій Н.В. позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Буринь справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспектора взводу ДПС №1 м.д.м. Харків ОСОБА_3 про визнання постанови по справі про адміністративне правопорушення протиправною та її' скасування,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи тим, що 08.10.2010 р. відповідачем відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення та винесено постанову, відповідно до якої його визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.І ст.122 КУпАП і притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 255 грн. за те, що він керуючи автомобілем здійснив зупинку в зоні дії знаку «Зупинка заборонена». Вважає, що не вчиняв порушень правил дорожнього руху, так як здійснив вимушену зупинку у звязку з технічним станом автомобіля, а тому просив скасувати оскаржуєму постанову.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свої вимоги підтримав, пояснивши, що дійсно приблизно у час вказаний в протоколі про адміністративне правопорушення керував автомобілем рухаючись по автодорозі Київ-Харків-Довжанський в пригороді м. Харкова разом зі своєю дружиною та матірю, коли раптово на приладах загорівся якийсь датчик жовтого кольору. Він зупинив машину, включив аварійну сигналізацію та вийшов на вулицю і коли впевнився, що можливо їхати далі, намагався продовжити рух, але в цей час підійшов працівник ДПС і повідомивши, що він зупинився в зоні дії знаку «Зупинка заборонена» склав протокол та виніс постанову, копії яких були йому вручені на місці.

Відповідач про розгляд справи повідомлений, в судове засідання не явився, клопотання про відкладення розгляду справи не надав. Суд визнав можливим розглянути справу без його

участі.

Свідки ОСОБА_4Б, та ОСОБА_4 JT.M. пояснили, що 08.10.2010 року коли вони їхали в м. Харків в автомобілі, яким керував позивач, загорілася лампа жовтого кольору, після чого ОСОБА_1 зупинився, щоб пересвідчитись у його справності. Коли знову хотіли продовжити рух, підійшов працівник ДПС і склав відносно водія адміністративний матеріал. Знаку «Зупинка заборонена» вони не бачили, його потім показав інспектор.

Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши обставини справи, представлені докази та давши їм оцінку, вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Так, в судовому засіданні встановлено, що 08.10.2010 року відносно позивача було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.І ст.122 КУпАП, згідно якого

останній, 08 жовтня 2010 року, ; о 12-й годині 50 хвилин керував автомобілем „Опель-Астра» д.р.и. ВМ97-740А на' 473-му кілометрі автошляху Харків-Київ-Довжанській та здійснив зупинку в зоні дії знаку 3.3.4 «Зупинка заборонена», чим порушив п.8.4 Правил Дорожнього руху України (а.с.5).

Постановою АХ jX9.298.355 від 08.10.2010 року, винесеною інспектором взводу ДПС №1 м.д.м. Харків ОСОБА_3 позивача визнано винним у вчиненні вказаного правопорушення і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень (а.с.4).

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною З статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення(вчинення дії); безсторонньо(неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілям, на досягнення яких спрямоване це рішення(дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст.10 Закону України „Про міліцію, яка визначає основні обов'язки міліції, працівник міліції зобовязаний: забезпечувати в межах своєї компетенції безпеку дорожнього руху, додержання законів, правил і нормативів у цій сфері (п. 12 ч.І); припиняти адміністративні правопорушення і здійснювати провадження у справах про них (п.5 ч.І); працівник міліції на території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу в разі звернення до нього громадян або службових осіб з заявою чи повідомленням про події, які загрожують особистій чи громадській безпеці, або у разі безпосереднього виявлення таких, зобов'язаний вжити заходів до попередження і припинення правопорушень, рятування людей, подання допомоги особам, які її потребують, встановлення і затримання осіб, які вчинили правопорушення, охорони місця події і повідомити про це в найближчий підрозділ міліції (ч.2).

Розділом 2 Інструкції з діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС України, затвердженої наказом МВС 13.11. 2006 року за Хр_1 111 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 29.11.2006 року за №1243/13117 визначено, що ДПС є структурний підрозділом ДАІ. Діяльність цих підрозділів здійснюється відповідно до принципів дотримання законності, права на повагу гідності, забезпечення свободи та недоторканості особи та її прав, гласності та верховенства права.

Відповідно до розділу 3 Інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС України, затвердженої наказом МВС 27.03. 2009 року за №111 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 26.06.2009 року за №576/16592, однією із функцій дорожньо-патрульної служби нагляд за дорожнім рухом з метою забезпечення його безпеки та попередження і припинення злочинів і адміністративних правопорушень у сфері дорожнього руху.

Згідно до ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженою на те посадовою особою. Зміст протоколу про адміністративне правопорушення повинен відповідати вимогам ст. 256 КУпАП.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 22 жовтня 2003 року №1217, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24 жовтня 2003 року за №974/8295, затверджено Інструкцію з організації провадження та діловодства у справах про адміністративні порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п.1.2. інструкції, порядок провадження та діловодства у справах про адміністративні порушення Правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього рух) (далі - Правил) визначаються законодавством про дорожній рух. Кодексом України про адміністративні правопорушення (КУпАП) та цією Інструкцією. При вчиненні правопорушень, передбачених КУпАП, працівник міліції згідно із ст. 255 КУпАП складає протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 254 КУпАП (додаток 1 до цієї інструкції), розяснює порушникові його права й обов'язки відповідно до ст. 268 КУпАП, про що робиться відмітка в протоколі.

П.п. 2.3.1 п.2.3 вказаної Інструкції встановлено, що розглядати справи про адміністративне правопорушення передбачені частиною першою ст.122 КУпАП від імені органів Державтоінепекції МВС і накладати адміністративні стягнення мають право працівники Державтоїнспекції МВС, які мають спеціальні звання, що відповідає положенням ст.222 КУпАП.

Аналіз зазначених вище нормативних актів свідчить, що відповідач при винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення на позивача 08.10.2010 року діяв на підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обгрунтовано та неупереджено. При цьому протокол про адміністративне правопорушення, яким зафіксовано факт порушення позивачем ПДР, був складений з дотриманням вимог ст. 255, 256 КпАП України. Справа про адміністративне правопорушення була розглянута у присутності позивача і йому була вручена копія постанови.

Відповідно до п. 8.1 ПДР України, регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, також регулювальниками, а п.п. «г» п.8.4 передбачає, що заборонні знаки запроваджують або скасовують певні обмеження в русі, при цьому знак 3.34 (додаток Уві до ПДР) забороняє зупинку і стоянку транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку та висадкч пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу)

Згідно п.п.8.10 ПДР, вимушена зупинка припинення руху транспортного засобу через його технічний стан або небезпеку, що створюється вантажем, який перевозиться, станом водія (пасажира) або перешкодою на дорозі.

Позивач не надав суду жодних доказів на підтвердження того, що він здійснив вимушену зупинку, тоді як факт вчинення ним правопорушення за вищевказаних обставин підтверджено протоколом про адміністративне правопорушення (а.с.5). При цьому на час складання протоколу відповідачем, позивач не заперечував своєї винуватості в порушенні правил зупинки, а лише послався на те, що не помітив дорожнього знаку. Крім цього, при поданні позову ОСОБА_1, мотивуючи свою зупинку як вимушену, показував на технічні несправності в системі тиску масла, а в судовому засіданні знову змінив свої доводи, зазначаючи, що на панелі приладів загорілася якась лампа жовтого кольору.

Також, суд не приймає до уваги і покази свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_4 J1.M., так як вони не спростовують факт вчинення позивачем вищевказаного правопорушення.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та винесення постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не було допущено порушень положень КУпАП, факт порушення позивачем вимог п. 8.4 ПДР був достовірно встановленим і його вина в цьому доведена, у звязку з чим в задоволенні позову необхідно відмовити за необгрунтованістю.

Керуючись ст.ст.2. 8-12, 71, 159-163 КАС України, ст.ст.7,9, 245,247, 251, 254,256,293 КУпАП, суд -

постановив:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до інспектора взводу ДПС №1 м.д.м. Харків ОСОБА_3 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення передбачене ч.І ст.122 КУпІґЯ від 08 жовтня 2010 року серії АХ №298355відмовити.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Г оловуючий: