Справа № 826/10751/15
Суддя: Погрібніченко І.М.
Дата ухвалення: 2015-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

09 жовтня 2015 року № 826/10751/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Погрібніченка І.М., суддів: Іщука І.О., Шулежка В.П. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «СПР-ГРУП»
доМіністерства економічного розвитку і торгівлі України
провизнання протиправним та скасування рішення від 02.12.2014р.,

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

Товариство з обмеженою відповідальністю «СПР-ГРУП» (далі по тексту - позивач) звернулось з позовом до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України (далі по тексту - відповідач) про:

- визнання протиправними дії Міністерства економічного розвитку і торгівлі України щодо прийняття рішення № 4122-09/836 від 02.12.2014 року;

- визнання протиправним та скасування рішення Міністерства економічного розвитку і торгівлі України № 4122-09/836 від 02.12.2014 року;

- зобов'язання Міністерство економічного розвитку і торгівлі України надати товариству з обмеженою відповідальністю «СПР-ГРУП» висновок щодо продовження строків розрахунків за зовнішньоекономічними операціями, строком на 240 днів, що здійснювалися відповідно до контракту № 08-07/13-01 від 08.07.2013 року укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю «СПР-ГРУП» (ідентифікаційний код юридичної особи 32765648) та «Teria Energy Spotka z Ograniczona Odpowiedzialnoscia KRS" (Польща).

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що оскаржуване рішення прийнято неправомірно, оскільки позивачем були надані всі необхідні документи для отримання висновку щодо продовження строків розрахунків за зовнішньоекономічними операціями, строком на 240 днів, що здійснювалися відповідно до контракту № 08-07/13-01 від 08.07.2013 року укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю «СПР-ГРУП» (ідентифікаційний код юридичної особи 32765648) та «Teria Energy Spotka z Ograniczona Odpowiedzialnoscia KRS" (Польща)

В судовому засіданні представник позивач підтримав позовні вимоги.

Представник відповідача проти позовних вимог заперечив, у зв'язку з тим, що оскаржуване рішення прийнято правомірно так, як позивач не надав документи, що підтверджують необхідність продовження строків зовнішньоекономічної операції.

На підставі ч. 4 ст. 122 КАС України дійшов переконання про можливість подальшого розгляду справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

08 липня 2013 року між позивачем та «Teria Energy Spotka z Ograniczona Odpowiedzialnoscia KRS" (Польща) укладено контракт №08-07/13-01 за умовами якого Продавець зобов'язується поставити позивачу, а позивач прийняти та оплатити комплекс технологічного обладнання глибокої біологічної очистки для каналізаційних очисних споруд смт. Баришівка.

28 серпня 2014 року позивачем відповідно до умов вказаного контракту та платіжного доручення №11 була перерахована сума попередньої оплати за товар у розмірі 273 959 євро.

Згідно Додаткових угод №3, 4 від 27.12.2013р. та від 01.09.2014р., сторони перенесли строк поставки та продовжили строк дії контракту №08-07/13-01 від 08.07.2013р. спочатку до 31.12.2014р. та потім до 10.05.2015р.

У зв'язку з укладенням Додаткових угод № 3, 4 від 27.12.2013р. та від 01.09.2014р., позивач 18.10.2014р. звернувся до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України з листом - зверненням №1801/14-01, в якому просив надати висновок щодо продовження строків розрахунків за зовнішньоекономічними операціями, строком на 240 днів, що здійснювалися відповідно до контракту № 08-07/13-01 від 08.07.2013 року укладеного між ТОВ «СПР-ГРУП» та «Teria Energy Spotka z Ograniczona Odpowiedzialnoscia KRS" (Польща).

Листом №4122-09/836 від 02.12.2014р. відповідач повідомив, що «Відповідно до Порядку продовження строків розрахунків за зовнішньоекономічними операціями (далі - Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2007 № 1409, висновок Міністерства надається на зовнішньоекономічні операції резидента, що здійснюються за договорами виробничої кооперації, консигнації, комплексного будівництва, тендерної поставки, гарантійного обслуговування, поставки складних технічних виробів і товарів спеціального призначення, і терміни виконання яких перевищують законодавчо встановлені.

Зазначаємо, що відповідно до пункту 4 Порядку, для одержання висновку резидент подає до Мінекономрозвитку, зокрема складений у довільній формі лист-звернення, що містить дані про стан виконання зовнішньоекономічного договору (контракту) на момент звернення, із зазначенням суми заборгованості та обґрунтуванням необхідності продовження встановленого строку на певний період.

Звертаємо увагу, що для отримання продовження строку поставки за Контрактом до 250 днів, необхідно надати відповідне обґрунтування (документи, які підтверджують необхідність продовження строків завершення зовнішньоекономічної операції).

Враховуючи викладене, згідно з підпунктом 1 пункту 9 Порядку, повідомляємо про необхідність усунення вищенаведеного зауваження.

За результатами надання додаткових документів та повторного звернення Міністерство розгляне можливість надання висновку. При цьому відповідно до пункту 10 Порядку, уразі звернення після закінчення встановлених термінів строк розрахунків може бути продовжено починаючи з дати реєстрації в Міністерстві повторно поданих документів».

Незгода позивача з вказаним діями та рішенням та необхідність зобов'язати відповідача вчинити певні дії, обумовила позивача звернутися до суду з відповідним позовом.

Вирішуючи дану адміністративну справу, суд виходить з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" від 23.09.1999р. №185/94-ВР імпортні операції резидентів, які здійснюються на умовах відстрочення поставки, в разі, коли таке відстрочення перевищує 180 календарних днів з моменту здійснення авансового платежу або виставлення векселя на користь постачальника продукції (робіт, послуг), що імпортується, потребують висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку.

Частиною першою статті 6 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" передбачено, що строки, зазначені у статтях 1 і 2 цього Закону, можуть бути продовжені центральним органом виконавчої влади з питань економічної політики у разі виконання резидентами операцій за договорами виробничої кооперації, консигнації, комплексного будівництва, тендерної поставки, гарантійного обслуговування, поставки складних технічних виробів і товарів спеціального призначення.

Водночас, частиною четвертою статті 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" передбачено, що Національний банк України має право запроваджувати на строк до шести місяців інші строки/розрахунків, ніж ті, що визначені частиною першою цієї статті.

Так, згідно з пунктом першим Постанови Правління Національного Банку України від 20.08.2014 № 515, "Про врегулювання ситуації на валютному ринку України" (далі - Постанова № 515) розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях 1 та 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", повинні здійснюватися у строк, що не перевищує 90 календарних днів (діяла на момент здійснення авансового платежу).

Мінекономрозвитку надає висновок суб'єктам господарювання-резидентам щодо віднесення зовнішньоекономічного договору (контракту) до видів, визначених у статті 6 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" та про продовження строків розрахунків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону, на підставі Порядку продовження строків розрахунків за зовнішньоекономічними операціями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2007 № 1409 (далі - Порядок № 1409).

Порядок видачі висновків та форма висновку щодо продовження строків розрахунків за зовнішньоекономічними операціями затвердженні наказом Мінекономіки від 18.01.2008 № 15 (далі - Положення № 15).

Пунктом 4 Порядку № 1409 передбачено, що для одержання висновку резидент подає Мінекономрозвитку такі документи:

1) складений у довільній формі лист-звернення, що містить дані про стан виконання зовнішньоекономічного договору (контракту) на момент звернення, із зазначенням суми заборгованості та обґрунтуванням необхідності продовження встановленого строку на певний період;

2) засвідчені в установленому порядку копії:

- зовнішньоекономічного договору (контракту), в якому зазначаються адреса та банківські реквізити іноземних контрагентів. Якщо договір укладено іноземною мовою, заявник додає його переклад на українській мові;

- копії документів, що підтверджують здійснення зовнішньоекономічної операції, зокрема платіжних банківських документів, довідок банків, вантажних митних декларацій, коносамента, актів приймання-передачі товару (виконання робіт, надання послуг).

Пунктом 7 Порядку № 1409 передбачено, що Мінекономрозвитку розглядає подані резидентом документи протягом 10 робочих днів після їх реєстрації і видає висновок або письмово відмовляє у його видачі із зазначенням підстави.

Відповідно до п. 9 Порядку № 1409 підставами для відмови у видачі висновку є:

1) подання резидентом документів:

з порушенням вимог, зазначених у пункті 4 цього Порядку;

що містять недостовірну інформацію;

2) невідповідність поданих резидентом документів законодавству.

Відповідно до п. 10 Порядку № 1409 у разі усунення недоліків, що стали підставою для відмови у видачі висновку, резидент може повторно подати документи для його отримання. При цьому строк розрахунків може бути продовжено починаючи з дати реєстрації в Мінекономрозвитку повторно поданих документів.

Як встановлено судом, у листі - зверненні №1801/14-01 від 18.10.2014р., яке зареєстровано в Міністерстві 19.11.2014р. №07/97031-14, позивач просив продовжити строк розрахунків за Контрактом на 250 календарних днів на суму 273 959,00 євро.

В даному листі позивач зазначив, що відповідно до умов Контракту Продавець зобов'язується поставити Покупцю (Позивач) комплекс технологічного обладнання глибокої біологічної очистки для каналізаційних очисних споруд, а останній оплатити його вартість. Термін поставки Товару, відповідно до пункту 6.1 Контракту становить 90 днів із моменту отримання передплати.

На виконання умов Контракту, позивач здійснив передплату за Контрактом 28.08.2014р. у сумі 273 959,00 євро.

Листом від 02.12.2014р. №4122-09/836 Міністерство повідомило про необхідність відповідного обґрунтування продовження строків розрахунків за зовнішньоекономічною операцією відповідно до п.п. 1 п. 4 Порядку №1409 у зв'язку з тим, що п.п. 6.1. пункту 6 Контракту передбачено, що поставка здійснюється протягом 90 календарних днів здійснення передплати, тобто в законодавчо встановлені строки. У разі не постачання товару у вказані строки Продавець зобов'язується повернути Покупцю суму рівну вартості товару, що не було поставлено.

Разом із тим, 01 вересня 2014 року сторони підписали додаткову угоду № 4 до Контракту, якою збільшили терміни поставки на митну територію до 250 календарних днів.

В якості обґрунтування позивачем надано лист від Продавця від 17.10.2014 б/н в якому Продавець вказував лише на технічні характеристики обладнання, проте не вказував які саме причини призвели до збільшення терміну поставки обладнання до 250 календарних днів.

Суд погоджується з доводами відповідача, що підписуючи Контракт та додаткові угоди до нього, сторони усвідомлювали настання для них юридичних наслідків, в частині взятих на себе зобов'язань. Позивач розумів настання для нього негативних наслідків у зв'язку із введенням тимчасових обмежень на валютному ринку Національним банком України.

Вищевикладене свідчить про свідомий та добровільний вибір позивача змінити умови Контракту та погіршити їх для себе.

Крім того, відповідно до підпункту 6 пункту 2 Порядку № 1409 під час виконання договорів поставки складних технічних виробів відносяться імпортні операції з поставки устаткування частинами або складних технічних виробів, що потребують установки, монтажу, налагодження, гарантійного обслуговування і введення їх у дію на місці експлуатації, а також з поставки складних технічних виробів, строк виготовлення та транспортування яких перевищує 180 днів.

Твердження позивача стосовно складності даного обладнання на підставі того, що він отримав від Київської митниці Міндоходів попереднє рішення про класифікацію та кодування товару згідно УКТ ЗЕД № 06.1-47/2/12-664, до уваги судом не приймається, оскільки в даному рішенні не має підтвердження, що даний товар є складним технічним виробом, в розумінні пункту 2 Порядку № 1409, а таке рішення на розгляд відповідача не подавалося.

Разом з тим, в адміністративному позові позивач зазначає, що до підписання додаткових угод №№ 3 та 4 призвели непередбачувані події в Україні.

Отже, виходячи із таких тверджень, основною причиною перенесення строків є форс-мажорні обставини.

У той же час згідно із статтею 79 конвенції Організації Об'єднаних Націй про договори міжнародної купівлі-продажу товарів від 11 квітня 1980 року, сторона не несе відповідальності за невиконання будь-якого із своїх зобов'язань, якщо доведе, що воно було викликане перешкодою поза її контролем, і що від неї нерозумно було очікувати прийняття до уваги цієї перешкоди під час укладення договору або уникнення чи подолання цієї перешкоди чи її наслідків.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" якщо перевищення строків, зазначених у статтях 1 і 2 Закону обумовлено виникненням форс-мажорних обставин, перебіг зазначених строків зупиняється на весь період дії форс - мажорних обставин та поновлюється з дня, наступного за днем закінчення дії таких обставин.

Підтвердженням форс-мажорних обставин є відповідна довідка Торгово-промислової палати України або іншої уповноваженої організації (органу) країни розташування сторони договору (контракту) або третьої країни відповідно до умов договору.

Позивачем не було надано до суду відповідних доказів підтвердження форс - мажорних обставин.

Таким чином, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог Товариству з обмеженою відповідальністю «СПР-ГРУП» в частині визнання протиправними дії Міністерства економічного розвитку і торгівлі України щодо прийняття рішення № 4122-09/836 від 02.12.2014 року та визнання протиправним та скасування такого рішення.

Щодо позовної вимоги про зобов'язання Міністерство економічного розвитку і торгівлі України надати товариству з обмеженою відповідальністю «СПР-ГРУП» висновок щодо продовження строків розрахунків за зовнішньоекономічними операціями, строком на 240 днів, що здійснювалися відповідно до контракту № 08-07/13-01 від 08.07.2013 року укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю «СПР-ГРУП» (ідентифікаційний код юридичної особи 32765648) та «Teria Energy Spotka z Ograniczona Odpowiedzialnoscia KRS" (Польща), суд зазначає наступне.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність встановленим частиною третьою статті 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за такими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Отже, адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями визначеними статтею 2 КАС України.

Відтак, зазначена позовна вимога, суперечить повноваженням адміністративного суду та є похідною від попередніх у зв'язку із чим в її задоволенні також має бути відмовлено.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, на підставі вищевикладеного в задоволенні позовних вимог Товариству з обмеженою відповідальністю «СПР-ГРУП» має бути відмовлено повністю.

Оскільки судове рішення ухвалене на користь суб'єкта владних повноважень, судові витрати, відповідно з частини другої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні.

Керуючись вимогами статтями 69-71, 94, 160-165, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову Товариству з обмеженою відповідальністю «СПР-ГРУП» відмовити.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України , шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Головуючий суддя І.М. Погрібніченко

Судді: І.О. Іщук

В.П. Шулежко