Справа № 2а-18844/11/2670
Суддя: Шрамко Ю.Т.
Дата ухвалення: 2011-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

м. Київ

20 грудня 2011 року № 2а-18844/11/2670

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Шрамко Ю.Т., ознайомившись з позовною заявою

за позовом Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк"
до Відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві
про скасування акту опису та арешту майна, звільнення з-під арешту майна,

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк", (далі по тексту - позивач), звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, (далі по тексту - відповідач), про скасування акту опису та арешту майна, звільнення з-під арешту майна.

Згідно положень статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу та чи подано адміністративний позов у строк, установлений законом.

Ознайомившись з позовною заявою Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк", суд встановив, що позовна заява не відповідає вимогам статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України, до позовної заяви, у разі необхідності, додається, зокрема, заява про поновлення строку звернення до адміністративного суду тощо.

Відповідно до ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 181 Кодексу адміністративного судочинства України, позовну заяву з приводу рішень, дій або бездіяльності державної виконавчої служби може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається з позовної заяви, позивач дізнався про опис й арешт майна, про звільнення з-під арешту якого просить позивач, 24.04.2011 р., на підтвердження чого до позову додана копія заяви ОСОБА_1 (боржника у виконавчому провадженні), в той час як до суду з позовом звернувся 16.12.2011 р., тобто з пропуском, встановленого ст. 181 КАС України строку.

Суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку. З викладеного вбачається, що особа, повинна подавати як окремий процесуальний документ заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду з обгрунтуванням поважності причин пропуску строку звернення до адміністративного суду. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 102 Кодексу адміністративного судочинства України, питання про поновлення пропущеного строку суд вирішує з повідомленням осіб, які беруть участь у справі.

Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 17 цього Кодексу юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності

Кодекс адміністративного судочинства України не містить визначення термінів нормативно-правовий акт та правовий акт індивідуальної дії.

За усталеними в теорії права підходами до класифікації актів, нормативно-правовий акт - виданий субєктом владних повноважень документ, який встановлює, змінює чи припиняє дію обовязкових правил поведінки, обмежених в часі, просторі та за колом осіб, та призначений для неодноразового застосування. Правовий акт індивідуальної дії - виданий субєктом владних повноважень документ, прийнятий з метою реалізації положень нормативно-правового акту (актів) щодо конкретної життєвої ситуації, не містить загальнообовязкових правил поведінки та стосується прав і обовязків чітко визначеного субєкта (субєктів), якому він адресований.

Обовязковою ознакою як нормативно-правового, так і правового акту індивідуальної дії є юридичний характер, тобто обовязковість його приписів для відповідного субєкта (субєктів), дотримання якої забезпечується правовими механізмами.

Оспорюванний позивачем акт опису й арешту майна від 24.02.2011 року, складений державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_2 в рамках виконавчого провадження не містять обовязкових приписів для позивача, дотримання яких забезпечується правовими механізмами, а відтак, не є правовим актом індивідуальної дії та не може бути оскаржений до адміністративного суду.

Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до положень ч. 1 ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження", особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Відповідно до частини першої статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 Кодексу адміністративного судочинства України, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Враховуючи зазначене, суд вважає за необхідне залишити позовну заяву Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" без руху, з наданням позивачу строку для усунення недоліків позовної заяви.

Керуючись вимогами ст.ст. 106, 107, 108 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя Окружного адміністративного суду міста Києва

У Х В А Л И В:

1.Залишити позовну заяву Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" без руху .

2.Встановити позивачу строк до 06 січня 2012 року включно, для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання безпосередньо до канцелярії суду (вул. К. Каменєва, 8, корп.1, м. Київ, 01601) позовної заяви з приведенням позовних вимог у відповідність до вимог КАС України з урахуванням висновків суду, а також, заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду з обгрунтуванням поважності причин пропуску строку звернення до адміністративного суду.

3. Попередити позивача про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені пунктом 1 частини третьої статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у порядку та строки встановлені ст.ст. 185-187 КАС України.

Суддя Ю.Т. Шрамко