Справа № 0808/9350/2012
Суддя: Антоненко М. В.
Дата ухвалення: 2015-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

02.10.2015 Справа № 2а/331/90/15
№ 0808/9350/15-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.10.2015 р. м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м.Запоріжжя в складі :

головуючого - судді Антоненко М.В.

при секретарі Рухлової М.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Комунальної установи «Обласний центр медико-соціальної експертизи» Запорізької обласної ради про визнання дій та бездіяльності неправомірними, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом в якому вказує на те, що вона є законним представником та опікуном ОСОБА_2 , 1947 р.н., інваліда 1-ої групи з дитинства.

Батько ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 1920 р.н., перебував на обліку у Запорізькому обласному військовому комісаріаті, як ветеран Великої Вітчизняної війни, інвалід війни 2-ої групи.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після його смерті ОСОБА_1 звернулась до Запорізького обласного військового комісаріату через Ленінський районний військовий комісаріат м. Запоріжжя за отриманням ОСОБА_2 статусу члена родини померлого інваліда війни 2 групи, та отримання передбачених чинним законодавством пільг.

З метою встановлення наявності зв`язку причин смерті з пораненням, отриманим під час проходження служби у збройних силах СРСР та участі у ВВВ, Запорізький обласної військовий комісаріат направив до Комунальної установи «Запорізький обласної центр медико-соціальної експертизи» Запорізької обласної ради відповідача по справі наявні в його розпорядженні свідоцтво про хворобу № 301 та свідоцтво про смерть ОСОБА_3 згідно з висновком МСЕК № 1 віл 19.06.2006 р. смерть ОСОБА_3 настала від захворювання, проходженням військової служби.

У свідоцтві про хворобу № 301 від 11 серпня 1944 року зазначена наступна назва захворювання (викладено мовою документа): Двухсторонний хронический гнойный мезатимпанит с резким понижением слуха, реактивный невроз с истерическими реакциями. Ранения, контузия получены на фронте отечественной войны в бою при защите СССР.

У довідці Запорізького міського відділу РАЦС Запорізького обласного управління юстиції МЮ України про причину смерті № 4 021 від 28 квітня 200 б року причиною смерті зазначено: Симптоматична артеріальна гіпертензія.

За направленням Управління праці та соціального захисту населення Хортицького району м. Запоріжжя, з тій же самою метою, тобто проведення наявності причинно-наслідкового зв`язку смерті ОСОБА_3 з проходженням ним військової служби, МСЕК № 1 проведена повторна експертиза. На підставі дослідження дослідження свідоцтва про хворобу № 3 01, свідоцтва про смерть та амбулаторної карти ОСОБА_3 08.05.2009 року було зроблено висновок про наявність причинно- наслідкового зв`язку смерті ОСОБА_3 з захворюванням, пов`язаного з захистом Батьківщини.

Між вказаними датами пройшло біля 3-х років. Унаслідок несумлінного відношення посадових осіб Відповідача до своїх обов`язків весь цей час ОСОБА_2 не отримував передбачених законодавством пільг.

Починаючи з 30.07.2009 р. (коли ОСОБА_1 вперше подана позовна заява до суду) і по сьогоднішній день, тобто більше 6-ті років підряд, безперервно відбувається розгляд спору між сторонами зі справи.

Враховуючи ту обставину, що порушення права на соціальні пільги члена родини померлого ветерана та інваліда війни пов`язані з порушеннями, припущеними під час проведення медико-соціальної експертизи, правовідносини між сторонами зі справи врегульовані Постановою Кабінету міністрів України від 22 лютого 1992 р. № 83 «Про затвердження Положення про медико-соціальну експертизу» (у редакції від 25 травня 2006 р., яка діяла на час виникнення спірних правовідносин між сторонами зі справи).

Відповідно до п.п. «л» п. 18 Розділу III Положень медико- соціальні експертні комісії визначають причини смерті інваліда на підставі лікарського свідоцтва про смерть у випадках, коли законодавством передбачається надання пільг сім`ї померлого.

Відповідно до п. 23 Розділу IV Положень медико-соціальна експертиза повинна здійснюватися після повного та всебічного медичного обстеження, проведення необхідних досліджень, визначення клініко - функціонального діагнозу, соціально-психологічного діагнозу, професійно-трудового прогнозу, одержання результатів відновного лікування, соціально-трудової реабілітації та інших даних, що підтверджують стійкий або необоротний характер захворювання.

Враховуючи те, що на день проведення експертизи - ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер, а між пораненням - 11 серпня 1944 року та смертю останнього - 28 квітня 2006 року минуло 61 рік і 7 місяців висновок однозначний - експертиза у випадку, передбаченому п.п. «л» п. 18 Розділу III Положень проведена на підставі документації, ним передбаченою з порушеннями приписів п. 23 Розділу IV Положень у частині повного та всебічного медичного обстеження.

Відповідно до п.п. «а» п. 20 Розділу III Положень медико- соціальні експертні комісії мають право одержувати від органів і закладів охорони здоров`я, підприємств, установ, організацій, незалежно від форм власності і видів їх діяльності, відомості, необхідні для роботи комісій.

З врахуванням положень п.п. «л» п. 18 Розділу III та п. 23 Розділу IV Положень, право МСЕК, передбачене п.п. «а» п. 20 Розділу II Положень стає його ж обов`язком. тим більш, що право МСЕК, передбачене п.п. «а» п. 20 Розділу III Положень є гарантією її діяльності по виконанню покладених обов`язків.

Невикористання суб`єктом владних повноважень свого права на отримання повної і достовірної інформації, обґрунтування рішень недостовірними (неповними) даними за наявності можливостей отримати такі дані - фактично є ухиленням від виконання передбачених законом завдань такого суб`єкту.

Дослідження висновку МСЕК № 1 від 19.06.2009 р. (т. 1 а.с. 12) та свідоцтва про хворобу № 301 від 11 серпня 1944 р. (т. 1 а.с. 12) свідчить про суттєву розбіжність діагнозів захворювання. У свідоцтві про хворобу № 3 01 зазначена наступна назва захворювання (викладено мовою документа): Двухсторонний хронический гнойный мезатимпанит с резким понижением слуха, Реактивный невроз с истерическими реакциями, а у висновку МСЕК № 1 від 19.06.2009 р. зазначеній лише фрагмент діагнозу: Реактивный, невроз с истерическими реакциями.

Ця позиція сторони позивача підтверджується наступними матеріалами справи:

листом Управління охорони здоров`я Запорізької обласної державної адміністрації від 01.07.2009 за № О2.я/особ. (т. 1, а.с. а.с. 17 - 18) ,

висновками суддів касаційної інстанції у мотивувальної частині (т. 1, а.с. а.с. 199 - 202) та апеляційної інстанції (т. 2 а.с. а.с. 87 - 89) ,

висновками МСЕК № 1 від 19.06.2009 р. (т. 1 а.с. 12) та від 08.05.2009 р. (т. 1 а.с. 13) запереченнями на позовну заяву Відповідача (т. 1 а.с. 118).

Відповідно до положень ч. 5 ст. 227 КАС України висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов`язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при розгляді справи.

Позивач не оскаржує висновок від 19.06.2006 р. в цілому, оскільки задоволення такої вимоги означало б скасування існуючого висновку і необхідність отримання нового, на що у позивачки просто не вистачить вже ані часу, ані здоров`я.

Посилаючись на вищенаведені обставини, на ст. 10-15 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», позивач ОСОБА_1 просить суд, визнати неправомірними наступні дії та бездіяльність Комунальної установи «Запорізький обласної центр медико-соціальної експертизи» Запорізької обласної ради під час підготування матеріалів та проведення експертизи МСЕК № 1 від 19 червня 2006 року: бездіяльність, яка полягає у неотриманні (невитребуванні) амбулаторної картки ОСОБА_3 для використання під час підготовки висновку, дії, які полягають у визначенні діагнозу ОСОБА_3 на підставі неповних даних. Дії, які полягають у зазначенні в тексті висновку МСЕК № 1 від 19 червня 2006 року про відсутність зв`язку між смертю ОСОБА_3 із захворюванням, пов`язаним із проходженням військової служби.

В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позові вимоги в повному обсязі, просили суд задовольнити позов.

Представник відповідача КУ ОЦМСЕ ЗОР в судовому засіданні проти позову заперечував. Наполягав на застосуванні судом ст.99 КАС України. Надав суду письмові заперечення в яких заначив, що питання встановлення причинного зв`язку смерті військовослужбовця ОСОБА_3 , померлого після звільнення з військової служби з захворюванням, одержаним в період проходження військової служби обласною МСЕК №1 вперше розглядалось 19.06.2006р. за направленням ІНФОРМАЦІЯ_3 . Військовим комісаріатом на МСЕК були представлені наступні документи: свідоцтво про хворобу №301, де вказано діагноз: реактивний невроз з істеричними реакціями»; довідка про смерть з зазначеною причиною смерті - симптоматична артеріальна гіпертензія. На підставі даних документів було надано висновок, що смерть ОСОБА_3 настала від захворювання, не пов`язаного з проходженням військової служби.

Постановою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 23.09.2014р. у справі №2- а/331/150/14 (№0808/9350/2012) відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , до Запорізького обласного військового комісаріату про визнання дій неправомірними.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25.06.2015р. вищевказана постанова суду першої інстанції залишена без змін.

Судами обох інстанцій було встановлено, що у спірних правовідносинах відповідачем - 2 було дотримано вимог п. 11 Положення про військові комісаріати шляхом здійснення дій по направленню наявних у ОВК документів до МСЕК.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, обставини, встановлені у вищевказаній постанові Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 23.09.2014р. та ухвалі Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25.06.2015р., звільнені від доказування, в розумінні ст..72 КАС України.

У зв`язку із повторним в 2009 році зверненням до обласного центру медико-соціальної експертизи ОСОБА_4 та запитом управління праці та соціального захисту населення Хортицького району м. Запоріжжя питання встановлення інваліду 1 групи «з дитинства» ОСОБА_2 статусу члена сім`ї померлого інваліда війна, 08.05.2009р. обласна МСЕК №1 повторно розглянула це питання. Для повторного розгляду питання були надані наступні документи: свідоцтво про хворобу, довідка про смерть, амбулаторна карта ОСОБА_3 з лікувально-профілактичого закладу, де він знаходився на диспансерному лікуванні. Після ретельного вивчення даних документів, комісія прийшла до висновку про можливий зв`язок смерті ОСОБА_3 із захворюванням, отриманим при проходженні військової служби. Довідка встановленого зразку видана ОСОБА_5 , як опікуну ОСОБА_2 , на руки.

На час виникнення спірних правовідносин діяла постанова КМУ від 22.02.1992р. № 83 «Про затвердження Положення про медико-соціальну експертизу і Положення про індивідуальну програму реабілітації та адаптації інваліда».

Пунктами 34, 35 «Положення про медико-соціальну експертизу» передбачалась можливість оскарження рішення МСЕК як в досудовому порядку, та і в судовому порядку. До теперішнього часу рішення обласної МСЕК №1 від 19.06.2006р. жодною особою не оскаржено, та є чинним. Дії КУ «ОЦМСЕ» ЗОР є правомірними.

У відповідності з п.20 «Положення про медико-соціальну експертизу», затверджену постановою КМУ 22.02.1992р. №83 (чинної на час виникнення спірних правовідносин) було встановлено, що медико-соціальні експертні комісії мають право одержувати від органів і закладів охорони здоров`я, підприємств, установ, організацій, незалежно від форм власності і видів їх діяльності, відомості, необхідні для роботи комісій.

Разом з цим, отримання документів, необхідних для роботи комісій, є саме правом, а не обов`язком МСЕК. Відповідні (по суті - додаткові) документи запитуються у випадках, коли не є можливим зробити якісь висновки щодо особи за наявними документами. У спірних правовідносинах орган МСЕК за станом на 19.06.2006р. за наявними документами мав можливість зробити висновок, що смерть ОСОБА_3 настала від захворювання, не пов`язаного з проходженням військової служби.

Крім цього, на час розгляду спірного питання 19.06.2006р. в органі МСЕК була відсутня інформація про наявність у ОСОБА_3 інших документів, зокрема амбулаторної картки цієї особи, а тому відповідні висновки робились за наявними документами. ОСОБА_6 також не повідомляла орган МСЕК про наявність відносно ОСОБА_3 будь-яких інших медичних документів. А тому, орган МСЕК і не робив запиту про витребування амбулаторної карти ОСОБА_3 .

Окрім того, згідно положень абз. 7, 9 п.11 «Положення про військові комісаріати», затвердженого постановою КМУ від 26.09.2001р. №1235, п.п. 18, 23 «Положення про медико-соціальну експертизу», затверджену постановою КМУ 22.02.1992р. №83, обов`язок з підготовки документів, необхідних для встановлення причин смерті військовослужбовця - інваліда був покладений на військовий комісаріат, де померлий військовослужбовець перебував на обліку та велася його пенсійна справа.

Подальше встановлення органом МСЕК (08.05.2009р.) можливого зв`язку смерті ОСОБА_3 із захворюванням, отриманим при проходженні військової служби, жодним чином не свідчить про те, що рішення МСЕК від 19.06.2006р. є незаконним чи помилковим, оскільки, таке рішення приймалось за наявними на той час документами (свідоцтво про хворобу №301, довідка про смерть). Іншого висновку, тобто висновку про зв`язок смерті ОСОБА_3 із захворюванням отриманим при проходженні військової служби, за станом на 19.06.2006р. комісія зробити не могла.

08.05.2009р. обласна МСЕК №1 повторно розглянула це питання. Для повторного розгляду питання були надані наступні документи: свідоцтво про хворобу, довідка про смерть. Для остаточного розгляду поставленого питання була затребувана амбулаторна карта ОСОБА_3 . Після ретельного вивчення даних документів, комісія прийшла до висновку про можливий зв`язок смерті ОСОБА_3 із захворюванням, отриманим при проходженні військової служби.

Тобто, дії органу МСЕК у спірних правовідносинах були правомірними.

Суд заслухавши поясненя сторін вивчивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 19.06.2006р. за направленням ІНФОРМАЦІЯ_3 , військовим комісаріатом на МСЕК були представлені наступні документи: свідоцтво про хворобу №301, де вказано діагноз: реактивний невроз з істеричними реакціями»; довідка про смерть з зазначеною причиною смерті - симптоматична артеріальна гіпертензія. На підставі даних документів було надано висновок, що смерть ОСОБА_3 настала від захворювання, не пов`язаного з проходженням військової служби.

В 2009 році ОСОБА_4 повторно звернулась до обласного центру медико-соціальної експертизи. Від управління праці та соціального захисту населення Хортицького району м. Запоріжжя на адресу відповідача, також, надійшов запит з питання встановлення інваліду 1 групи «з дитинства» ОСОБА_2 статусу члена сім`ї померлого інваліда війни.

08.05.2009р. обласна МСЕК №1 повторно розглянула це питання. Для повторного розгляду питання були надані наступні документи: свідоцтво про хворобу, довідка про смерть, амбулаторна карта ОСОБА_3 з лікувально-профілактичного закладу, де він знаходився на диспансерному лікуванні. Після вивчення даних документів, комісія прийшла до висновку про можливий зв`язок смерті ОСОБА_3 із захворюванням, отриманим при проходженні військової служби. Довідка встановленого зразку видана ОСОБА_5 , як опікуну ОСОБА_2 , на руки.

Відповідно до п.п. «л» п. 18 Розділу III Положення про медико-соціальну експертизу» (у редакції від 25 травня 2006 р.), затвердженою Постановою Кабінету міністрів України від 22 лютого 1992 р. № 83, медико- соціальні експертні комісії визначають причини смерті інваліда на підставі лікарського свідоцтва про смерть у випадках, коли законодавством передбачається надання пільг сім`ї померлого.

Відповідно до п. 23 Розділу IV Положень медико-соціальна експертиза повинна здійснюватися після повного та всебічного медичного обстеження, проведення необхідних досліджень, визначення клініко - функціонального діагнозу, соціально-психологічного діагнозу, професійно-трудового прогнозу, одержання результатів відновного лікування, соціально-трудової реабілітації та інших даних, що підтверджують стійкий або необоротний характер захворювання.

Відповідно до п.п. «а» п. 20 Розділу III Положень, медико- соціальні експертні комісії мають право одержувати від органів і закладів охорони здоров`я, підприємств, установ, організацій, незалежно від форм власності і видів їх діяльності, відомості, необхідні для роботи комісій.

Згідно з ч. 5 ст. 227 КАС України, висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов`язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при розгляді справи.

Вищий адміністративний суд України в Ухвалі від 07.08.2014 р. (справа К/800/50563/13), розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 18 лютого 2013 р. та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 06.08.2013 р., зазначив «…суди мали встановити причину допущеної обласної МСЕК у 2006 році помилки та дати правову оцінку діям військового комісаріату щодо повноти наданих ним документів для проведення експертизи та діям МСЕК щодо розгляду питання про причини смерті інваліда за відсутності всіх необхідних документів, зважаючи на надане їм пунктом 20 Положення про медико-соціальну експертизу право одержувати від підприємств, установ, організацій, незалежно від форм власності і видів їх діяльності, відомості, необхідні для роботи комісії. В разі визнання протиправними дій відповідачів судам слід вирішити питання про притягнення їх до відповідальності за шкоду, завдану інваліду 1 групи ОСОБА_2 внаслідок несвоєчасного надання йому статусу члена сім`ї інваліда війни та змушення опікуна ОСОБА_1 роками звертатись до органів державної влади і суду за захистом прав свого недієздатного брата. »

Оцінюючи здобуті в судовому засіданні докази, в їх сукупності, суд дійшов висновку проте, що невиконання відповідачем КУ ОЦМСЕ ЗОР вимог п.п. «а» п. 20 Розділу III Положень, в частині невитребування амбулаторної картки ОСОБА_3 призвело до визначення діагнозу ОСОБА_3 на підставі неповних даних та, як наслідок, помилкового висновку МСЕК № 1 від 19 червня 2006 року про відсутність зв`язку між смертю ОСОБА_3 із захворюванням, пов`язаним із проходженням служби.

Судом не застосовуються положення ст.ст.99,100 КАС з огляду на те, що питання визнання причин пропуску ОСОБА_1 строку звернення до адміністративного суду, раніш, вже було вирішено по суті судами при розгляді даної справи (т.1. а.с.2, 109,110).

Керуючись ст. ст. 4, 7, 8, 9, 17, 158-163 КАС України, СУД-

ПОСТАНОВИВ :

Позов ОСОБА_1 до Комунальної установи «Обласний центр медико-соціальної експертизи» Запорізької обласної ради про визнання дій та бездіяльності неправомірними, задовольнити .

Визнати неправомірною бездіяльність Комунальної установи «Обласний центр медико-соціальної експертизи» Запорізької обласної ради, яка полягає у не витребуванні амбулаторної картки ОСОБА_3 для використання під час підготовки висновку.

Визнати неправомірними дії Комунальної установи «Обласний центр медико-соціальної експертизи» Запорізької обласної ради, які полягають у визначення діагнозу ОСОБА_3 на підставі неповних даних.

Визнати неправомірними дії Комунальної установи «Обласний центр медико-соціальної експертизи» Запорізької обласної ради, які полягають у зазначенні в тексті висновку МСЕК № 1 від 19 червня 2006 року про відсутність зв`язку між смертю ОСОБА_3 із захворюванням, пов`язаним із проходженням служби.

Стягнути з Комунальної установи «Обласний центр медико-соціальної експертизи» на користь ОСОБА_1 судовий збір 3,40 грн.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання в 10-денний строк з дня отримання копії постанови апеляційної скарги.

Суддя : М.В.Антоненко

.