Справа № 802/3475/15-а
Суддя: Вергелес Андрій Валерійович
Дата ухвалення: 2015-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

29 вересня 2015 р. Справа № 802/3475/15-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Вергелеса Андрія Валерійовича,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом: управління Пенсійного фонду України у Бершадському районі

до: ОСОБА_1

про: стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом звернулось управління Пенсійного фонду України в Бершадському районі Вінницької області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що внаслідок несплати коштів на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за відповідачем рахується заборгованість по сплаті страхових внесків до управління Пенсійного фонду України в Бершадському районі Вінницької області в розмірі 1756 грн. 80 коп.

Представник позивача у судове засідання не з`явився. В матеріалах справи міститься заява (вх. №28106 від 29.09.2015р.) про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач у судове засідання не з'явився. Про дату, час і місце розгляду справи відповідач повідомлявся належним чином.

Згідно з ч. 4 ст. 128 КАС України, у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Частиною 6 статті 128 КАС України передбачено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, суд вважає за можливе провести розгляд справи в порядку письмового провадження, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 зареєстрований в управлінні Пенсійного фонду України в Бершадському районі Вінницької області як платник страхових внесків на обов`язкове державне пенсійне страхування.

УПФ України в Бершадському районі Вінницької області в позовній заяві просить стягнути з відповідача заборгованість по сплаті страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування в розмірі 1756 грн. 80 коп.

Проте, як видно з матеріалів справи заборгованість ОСОБА_1 становить 1732 грн. 80 коп., що підтверджується повідомленням розрахунком від 02.02.2011р. (а.с. 5) та корінцем вимоги від 02.02.2011р. №Ф 673.

Таким чином, відповідач має заборгованість перед управлінням Пенсійного фонду України в Бершадському районі Вінницької області по сплаті страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування за 2010 рік в розмірі 1732 грн. 80 коп.

З 1 січня 2011 року набрав чинності Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 за № 2464-VІ (далі Закон № 2464-VІ). Відповідно до абз. 6 ч. 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010р. за №2464-VІ (далі Закон №2464-VІ) передбачено, що на період до повного стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 01 січня 2011 року, в тому числі нарахованих внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, та відповідних штрафних санкцій за фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування зберігаються повноваження щодо контролю за правильністю нарахування, своєчасністю сплати страхових внесків, застосування фінансових санкцій, якими вони були наділені до набрання чинності цим Законом.

До набрання чинності Законом №2464-VІ порядок нарахування, обчислення та сплати страхових внесків, стягнення заборгованості за цими внесками, а також поняття платника страхових внесків визначав Закон України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі - Закон №1058-ІV ).

Відповідно до статті 1 Закону №1058-ІV, страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обовязкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Згідно з вимогами ст. ст. 14, 15, 17 Закону №1058-ІV (чинних на момент виникнення спірних правовідносин), відповідач, як страхувальник та платник страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, зобов'язаний нараховувати, обчислювати і сплачувати у встановлені строки та в повному обсязі страхові внески.

Відповідно до ст. 106 Закону №1058-ІV (чинної на момент виникнення спірних правовідносин) суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у визначені строки вважаються простроченою заборгованістю зі сплати страхових внесків.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 106 Закону №1058-ІV (чинної на момент виникнення спірних правовідносин) територіальні органи Пенсійного фонду за формою і у строки, визначені правлінням Пенсійного фонду, надсилають страхувальникам, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Відповідно до п. 8.3 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Правління ПФУ від 19.12.2003 № 21-1 (далі - Інструкція, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), вимога формується, зокрема на підставі даних з карток особових рахунків страхувальників.

Вимога вважається надісланою (врученою) фізичній особі, якщо її вручено особисто такій фізичній особі або її законному представникові чи надіслано листом на її адресу за місцем проживання або останнього відомого місця її знаходження з повідомленням про вручення за порядком оформлення зазначених поштових відправлень, установленим Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 8 ч. 3 ст. 106 Закону №1058-ІV (чинної на момент виникнення спірних правовідносин), у разі якщо страхувальник, який одержав вимогу територіального органу Пенсійного фонду про сплату недоїмки і протягом десяти робочих днів після її отримання не сплатив зазначену у вимозі суму недоїмки або не узгодив вимогу з відповідним органом Пенсійного фонду, або не оскаржив вимогу в судовому порядку, а також у разі якщо страхувальник узгодив вимогу, але не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти робочих днів після отримання узгодженої вимоги, відповідний орган Пенсійного фонду звертається в установленому законом порядку і подає вимогу про сплату недоїмки до відповідного підрозділу державної виконавчої служби.

Відповідачу направлялись вимога про сплату боргу № Ф 673 від 02.02.2011р. та повідомлення-розрахунок на суму 1732 грн. 80 коп. (а.с. 5-6). Однак, заборгованість ОСОБА_1 не сплатив.

Таким чином, за відповідачем рахується заборгованість по сплаті страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування в сумі 1732 грн. 80 коп. за 2010 рік, що підтверджується повідомленням-розрахунком та корінцем вимоги про сплату боргу (а.с. 5, 6).

Згідно із статтями 11, 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Беручи до уваги те, що заявлена до стягнення сума заборгованості в розмірі 1732 грн. 80 коп. у встановлені строки відповідачем не сплачена, наявність у нього вказаної заборгованості підтверджується матеріалами справи, доказів її погашення станом на день розгляду справи не надано, також не надано доказів скасування/оскарження рішення субєкта владних повноважень, на підставі якого заявлено вимогу про стягнення грошових сум, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову.

Згідно з частиною 4 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, в яких позивачем є субєкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Оскільки спір вирішено на користь субєкта владних повноважень, звільненого на час подання позову від сплати судового збору, а також за відсутності витрат позивача - субєкта владних повноважень, повязаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь управління Пенсійного фонду України в Бершадському районі Вінницької області заборгованість зі сплати внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування в розмірі 1732 грн. 80 коп. ( одна тисяча сімсот тридцять дві грн. 80 коп.).

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Вергелес Андрій Валерійович