Справа № 804/6862/15
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2015-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

23 вересня 2015 рокусправа № 804/6862/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Олефіренко Н.А.

суддів: Шальєвої В.А. Білак С.В.

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.07.2015р. у справі № 804/6862/15

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2015 року Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулось до суду із адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області за формою Р № від 19 травня 2015 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що висновки податкового органу викладені в акті перевірки є необґрунтованими, а податкове повідомлення - рішення прийнятими з порушенням вимог чинного законодавства та такими, що підлягає скасуванню. Висновки зазначені в актах перевірки не відповідають фактичним обставинам та повністю спростовуються наявними первинними документами.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 липня 2015 року адміністративний позов задоволено в повному обсязі.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, прийняти нову постанову, якою відмовити позивачеві у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримав, просить суд апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати.

Представники позивача у судовому засіданні заперечували проти доводів апеляційної скарги відповідача. Зазначили, що суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм процесуального та матеріального права, і підстави для його скасування відсутні.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі наказу від 27.02.2015 року №303 Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області податковим органом проведена документальна планова виїзна перевірка ФОП ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2012 року по 31.12.2014 року, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2012 року по 31.12.2014 року, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2012 року по 31.12.2014 року.

За результатами перевірки складено акт №2088/173/НОМЕР_1 від 10.04.2015 року, яким встановлено порушення позивачем .: пп.177.4.4, п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України, що призвело до заниження суми податку, що підлягає сплаті до бюджету на загальну суму 106 855,98 грн., у тому числі по періодам 2012 рік 35 875,79 грн.; 2013 рік 35 805,98 грн.; 2014 рік 35 174,21 грн.

Позивачем 05 травня 2015 року до ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області подані заперечення до акта №2088/173/НОМЕР_1 від 10.04.2015 року, які залишені без змін.

На підставі акту №2088/173/НОМЕР_1 від 10.04.2015 року Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області було прийнято податкове повідомлення-рішення № від 19.05.2015 року, яким ФОП ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобовязання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на суму 133 569,98 грн., в тому числі 106 855,98 грн. за основним зобовязанням та 26 714 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Приймаючи податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_2 від 19.05.2015 року ДПІ виходила з того, що фізична особа-підприємець, яка перебуває на загальній системі оподаткування, не має права відносити суми на проведення поточного ремонту будівель, які використовуються в господарській діяльності, до валових витрат при визначенні суми податкового зобов'язання із податку з доходів фізичних осіб.

Для підтвердження використання ФОП ОСОБА_1 будівлі по вул.. Чкалова,12а у м. Дніпропетровськ у власній підприємницькій діяльності вона надала витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, договір купівлі-продажу на зазначене нерухоме майно.

Відповідно до п.,п. 177.2, 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

До переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, належать документально підтверджені витрати, що включаються до витрат операційної діяльності згідно з розділом III Податкового Кодексу.

Згідно з пп. 14.1.27 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Відповідно до пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України не включаються до складу витрат: витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Суд зазначив, що бухгалтерський облік основних засобів ФОП ОСОБА_1 ведеться відповідно до типових форм передбачених наказом Міністерства статистики № 352 від 29.12.1995 року.

Відповідно до пп. 17.1.3 п. 17.1 ст. 17 Податкового кодексу України платник податків має право обирати самостійно, якщо інше не встановлено цим Кодексом, метод ведення обліку доходів і витрат.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність України» суб'єкти підприємницької діяльності, яким відповідно до законодавства надано дозвіл на ведення спрощеного обліку доходів і витрат, ведуть бухгалтерський облік і подають фінансову звітність у порядку, встановленому законодавством про спрощену систему обліку і звітності.

З аналізу норм зазначеної статті випливає, що надаючи право фізичній особі-підприємцю вести спрощений облік доходів і витрат, одночасно не позбавляє ФОП ОСОБА_1 права вести бухгалтерський облік валових витрат основних фондів, що підлягають амортизації та витрат на утримання основних засобів.

Відповідно до пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно з пп. 138.8.5 п. 138.8 ст. 138 Податкового кодексу України собівартість виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг складається з витрат, прямо пов'язаних з виробництвом таких товарів, виконанням робіт, наданням послуг, а саме: прямих матеріальних витрат; прямих витрат на оплату праці; амортизації виробничих основних засобів та нематеріальних активів, безпосередньо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг; загальновиробничі витрати, які відносяться на собівартість виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку.

До складу загальновиробничих витрат включаються: амортизація основних засобів загальновиробничого (цехового, дільничного, лінійного) призначення; амортизація нематеріальних активів загальновиробничого (цехового, дільничного, лінійного) призначення; витрати на утримання, експлуатацію та ремонт, страхування, оперативну оренду основних засобів, інших необоротних активів загальновиробничого призначення; витрати на опалення, освітлення, водопостачання, водовідведення та інші послуги з утримання виробничих приміщень.

Відповідно до пп. 14.3.1 п. 14.3 ст. 14 Податкового кодексу України амортизація - систематичний розподіл вартості основних засобів, інших необоротних та нематеріальних активів, що амортизується, протягом строку їх корисного використання (експлуатації).

Згідно з ст. 144 Податкового кодексу України амортизації підлягають витрати на проведення ремонту, реконструкції, модернізації та інших видів поліпшення основних засобів, що перевищують 10 відсотків сукупної балансової вартості всіх груп основних засобів, що підлягають амортизації, на початок звітного року.

Відповідно до п. 146.12 ст. 146 цього Кодексу сума витрат, що пов'язана з ремонтом та поліпшенням об'єктів основних засобів, у тому числі орендованих або отриманих у концесію чи створених (збудованих) концесіонером у розмірі, що не перевищує 10 відсотків сукупної балансової вартості всіх груп основних засобів на початок звітного року, відноситься платником податку до складу витрат.

Суд першої інстанції правильно зазначив, що обґрунтування ДПІ про відсутність у ФОП ОСОБА_1 права здійснювати облік основних засобів, та у зв'язку з цим включати до валових витрат витрати, що не перевищують 10% вартості основних фондів, а також витрати у вигляді амортизаційних відрахувань за основними засобами, які використовуються нею у підприємницькій діяльності, є безпідставними.

Наведені законодавчі положення дають підстави для висновку про те, що валовий дохід платників податку-фізичних осіб підлягає зменшенню на суму амортизаційних відрахувань у разі ведення такими платниками бухгалтерського обліку балансової вартості основних фондів та за умови фактичного отримання валового доходу завдяки використанню відповідних основних фондів.

При цьому судовими інстанціями встановлено, що в охоплений перевіркою період позивач вів бухгалтерський облік балансової вартості груп основних фондів та здійснював нарахування амортизації по групам основних фондів, витрати на придбання яких підтверджено документально.

Суд апеляційної інстанції перевіряє правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційну скаргу слід відхилити, а судове рішення залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись статтями 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.07.2015р. у справі № 804/6862/15 - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку, встановленому ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали виготовлено 24.09.2015 року.

Головуючий: Н.А. Олефіренко

Суддя: В.А. Шальєва

Суддя: С.В. Білак