Справа № 2а-5207/11/0170/2
Суддя: Швець В.В.
Дата ухвалення: 2015-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" вересня 2015 р. м. Київ К/9991/47051/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Швеця В.В.,

Малиніна В.В.,

Штульман І.В.,

провівши в порядку письмового провадження касаційний розгляд адміністративної справи

за позовною заявою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5, Фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 до Сімферопольського районного відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Автономній Республіці Крим (далі - Сімферопольське РВ ГУ МВС України в АРК), начальника Сімферопольського районного відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Автономній Республіці Крим, оперативного уповноваженого сектору державної служби боротьби з економічною злочинністю Сімферопольського районного відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Автономній Республіці Крим, Міністерства внутрішніх справ України (далі - МВС України) про визнання дій та бездіяльності протиправними, спонукання до виконання певних дій та відшкодування суми збитків,

провадження в якій відкрито за касаційною скаргою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5, Фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 на постанови Окружного адміністративного суду Автономної Республіки Крим від 30 листопада 2011 року та Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2012 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2011 року позивачі звернулися до суду з вказаним позовом, в якому просили:

- визнати протиправними дії начальника Сімферопольського РВ ГУ МВС України в АРК у зв'язку із виданням направлення від 15 березня 2011 року на перевірку суб'єкта господарської діяльності - ОСОБА_5;

- визнати протиправними дії працівників Сімферопольського РВ ГУ МВС України в АРК при складанні 15 березня 2011 року адміністративного протоколу відносно ОСОБА_5 за статтею 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КупАП) та при вилученні майна з цеху у селі Залісся Сімферопольського району;

- визнати протиправною бездіяльність МВС України у зв'язку із невжиттям необхідних заходів, направлених на державну реєстрацію та оприлюднення наказу МВС України про затвердження форми направлення на проведення перевірки суб'єктів господарської діяльності, та у зв'язку із направленням для виконання нормативно-правового акта-наказу МВС України №1110 від 11 листопада 2006 року до територіальних управлінь до його державної реєстрації та офіційного оприлюднення;

- зобов'язати старшого оперуповноваженого СДСБЕЗ Сімферопольського РВ ГУ МВС України в АРК капітана міліції ОСОБА_7, оперуповноваженого СДСБЕЗ Сімферопольського РВ ГУ МВС України в АРК капітана міліції ОСОБА_8, начальника СДСБЕЗ ОСОБА_9 та начальника Сімферопольського РВ ГУ МВС України в Криму підполковника міліції ОСОБА_10 публічно вибачитись;

- зобов'язати Сімферопольське РВ ГУ МВС України в АРК відшкодувати збитки завдані протиправними діями працівників відділу на загальну суму 25 081,20 гривень.

Постановою Окружного адміністративного суду Автономної Республіки Крим від 30 листопада 2011 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Оперативного уповноваженого сектору державної служби боротьби з економічною злочинністю Сімферопольське РВ ГУ МВС України в АРК ОСОБА_8 та ОСОБА_7 щодо вилучення двадцяти формовачних скалок при проведення перевірки 15 березня 2011 року законності діяльності фізичних осіб - підприємців ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в цеху за адресою: АДРЕСА_1. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постановою Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2012 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове про відмову в задоволенні позову.

В обґрунтування касаційної скарги позивачі посилаються на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, у зв'язку з чим ставлять питання про скасування прийнятих ними рішень та ухвалення нового - про задоволення позову.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи та рішення, що приймалися під час її розгляду, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 14 березня 2011 року до Сімферопольського PB ГУ МВС в АРК надійшла заява ОСОБА_11 про протиправну діяльність суб'єкта господарського діяльності ОСОБА_5 та ОСОБА_12, яка була зареєстрована в журналі реєстрації заяв і повідомлень про злочини, що вчинені або готуються, за № 1631.

15 березня 2011 року на підставі направлення начальника Сімферопольського районного відділу Головного управління МВС України в АРК ОСОБА_10 № 10, відповідно до статті 11 пункту 17, 24 Закону України «Про міліцію», Положення КМУ «Про державну службу по боротьбі з економічною злочинністю», Закону України «Про авторські та суміжні права», статті 8 Закону України «Про основи національної безпеки», КУпАП, КПК України, КК України, для вивчення фактів, викладених у зазначеній заяві оперативними уповноваженими сектору державної служби боротьби з економічною злочинністю Сімферопольського PB ГУ МВС в АРК ОСОБА_8 та ОСОБА_7 проведена перевірка суб'єкта господарського діяльності ОСОБА_5 на предмет законності його підприємницької та господарської діяльності, викриття фактів використання контрабандної продукції та обладнання, дотримання вимог авторських та суміжних прав, а саме, проведена перевірка цеху суб'єкта господарського діяльності ОСОБА_5, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

За результатами проведеної перевірки, 15 березня 2011 року складено протокол про адміністративне правопорушення передбачене частиною першою статті 164 КУпАП, серії КР№ 471030 відносно ОСОБА_5, яким зафіксовано, що останній здійснював підприємницьку діяльність без наявності дозволу Держгірпромнагляду на використання обладнання підвищеної небезпеки, чим порушив вимоги постанови Кабінету Міністрів України №1631 від 15 жовтня 2009 року та статті 21 Закону України "Про охорону праці".

Згідно з додатком №1 до вказаного протоколу вилучено засоби правопорушення: міксер для тіста сірого кольору, ваги електронні ВР-02МСУ-2/5-2С, ваги "MASSA-K", Фін промисловий "tesnel HL 16105" синього кольору, Фін промисловий "Meister Craft МНР 1500" зеленого кольору, ваги "ОРІОН Універсал" ВР-02 МСУ, двадцять скалок формовачних.

Постановою Сімферопольського районного суду Автономної Республіки Крим від 30 березня 2011 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 164 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 грн., з конфіскацією обладнання у дохід державі.

26 квітня 2011 року постановою Апеляційного суду Автономної Республіки Крим зазначену постанову скасовано, а провадження у справі закрито, у зв'язку з подвійним накладенням адміністративного стягнення за ті ж самі дії. Конфісковане обладнання повернуто ОСОБА_5

Підставою для прийняття такого рішення стало встановлення факту складання 28 березня 2011 року начальником Територіального управління Держгірпромнагляду по АРК та місту Севастополю протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною другою статті 41 КУпАП, відповідно до якого встановлено, що ОСОБА_5 здійснював підприємницьку діяльність по виготовленню кондитерських полуфабрикатів без наявності дозволу Держгірпромнагляду на об'єкті підвищеної небезпеки, тобто з порушенням вимог постанови КМУ № 1631 від 15 жовтня 2003 року, статті 21 Закону України "Про охорону праці". В цей же день постановою начальником Територіального управління Держгірпромнагляду по АРК та місту Севастополю ОСОБА_5 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 41 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 102 грн.

Суд першої інстанції задовольняючи частково позовні вимоги, виходив з того, що факт необхідності вилучення двадцяти формовачних скалок є недоведеним, у зв'язку з чим дійшов висновку, що дії працівників міліції щодо вилучення у позивачів 15 березня 2011 року зазначеного майна не можна вважати такими, що відповідають чинному законодавству України.

Скасовуючи постанову суду першої інстанції та, відмовляючи в задоволенні позову, апеляційний суд виходив з того, що суд першої інстанції задовольняючи частково позовні вимоги та визначаючи дії працівників міліції щодо вилучення скалок протиправними, що є знаряддями протиправної господарської діяльності, та доказами у справи про притягнення до адміністративної відповідальності відповідно до КУпАП, надав оцінку доказам у справі про адміністративне правопорушення щодо їх належності та допустимості, що є не допустимим при розгляді справи адміністративної юрисдикції.

За перевіркою матеріалів справи, заявляючи позовні вимоги про: визнання протиправними дії начальника Сімферопольського РВ ГУ МВС України в АРК у зв'язку із виданням направлення від 15 березня 2011 року на перевірку суб'єкта господарської діяльності - ОСОБА_5; визнання протиправними дії працівників Сімферопольського РВ ГУ МВС України в АРК при складенні 15 березня 2011 року адміністративного протоколу відносно ОСОБА_5 за статтею 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення та при вилученні майна з цеху у селі Залісся Сімферопольського району; визнання протиправною бездіяльність МВС України у зв'язку із невжиттям необхідних заходів, направлених на державну реєстрацію та оприлюднення наказу МВС України про затвердження форми направлення на проведення перевірки суб'єктів господарської діяльності, та у зв'язку із направленням для виконання нормативно-правового акта-наказу МВС України №1110 від 11 листопада 2006 року до територіальних управлінь до його державної реєстрації та офіційного оприлюднення, позивачі також ставили питання про зобов'язання старшого оперуповноваженого СДСБЕЗ Сімферопольського РВ ГУ МВС України в АРК капітана міліції ОСОБА_7, оперуповноваженого СДСБЕЗ Сімферопольського РВ ГУ МВС України в АРК капітана міліції ОСОБА_8, начальника СДСБЕЗ ОСОБА_9 та начальника Сімферопольського РВ ГУ МВС України в Криму підполковника міліції ОСОБА_10 публічно вибачитись, та зобов'язання Сімферопольського РВ ГУ МВС України в АРК відшкодувати збитки завдані протиправними діями працівників відділу на загальну суму 25 081,20 гривень.

Втім, суд першої інстанції, вирішуючи спір по суті, не встановив у своєму рішенні зміст та обсяг цієї частини позовних вимог та не дав будь-якого обґрунтування щодо них.

Суд апеляційної інстанції, переглядаючи рішення суду першої інстанції, зазначеним обставинам правової оцінки не дав та, відповідно, також, не навів їх обґрунтування у своєму рішенні, залишивши їх поза увагою.

Таким чином, оскільки суди попередніх інстанцій розглянули не всі вимоги і цей недолік не може бути усунений, судові рішення слід скасувати з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до частини першої статті 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

З огляду на наведене, судам під час розгляду справи також необхідно встановити якими ж рішеннями, діями чи бездіяльністю відповідачів порушені права, свободи та інтереси позивача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_6

Частинами другою та третьою статті 159 КАС України встановлено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини першої статті 220 КАС України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Допущене судами попередніх інстанцій порушення вимог як матеріального, так і процесуального законодавства є підставою для скасування оскаржених рішень і направлення справи до суду першої інстанції на новий розгляд.

При новому розгляді судам слід враховувати наведене та прийняти законне і обґрунтоване рішення.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України від 15 квітня 2014 року N 1207-VII «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» у зв'язку з неможливістю здійснювати правосуддя судами Автономної Республіки Крим та міста Севастополя на тимчасово окупованих територіях, змінити територіальну підсудність судових справ, підсудних розташованим на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя судам, та забезпечити розгляд, зокрема, адміністративних справ Окружного адміністративного суду Автономної Республіки Крим - Київським окружним адміністративним судом.

Отже, справа підлягає направленню на новий розгляд до Київського окружного адміністративного суду.

Керуючись статтями 222, 227, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5, Фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 задовольнити частково.

Постанови Окружного адміністративного суду Автономної Республіки Крим від 30 листопада 2011 року та Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2012 року скасувати.

Справу направити на новий розгляд до Київського окружного адміністративного суду.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії сторонам у справі та оскарженню не підлягає.

Судді В.В.Швець

В.В.Малинін

І.В.Штульман