Справа № 2-а-48/11
Суддя: Окунь Т. В.
Дата ухвалення: 2011-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-48/11
Постанова

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2011 року Комсомольський міський суд

Полтавської області

в складі: головуючого судді Окунь Т.В.

при секретарі Гончар С.Т.

з участю прокурорів Ледовської Г.І., Зоріна В.С.

позивача ОСОБА_1

представників позивача ОСОБА_2, ОСОБА_3,

ОСОБА_4

представника відповідача ОСОБА_5, ОСОБА_6

представника третьої особи ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Комсомольську адміністративну справу за позовом прокурора м. Комсомольська, що діє в інтересах особи похилого віку ОСОБА_1 до Комсомольської міської ради, виконкому Комсомольської міської ради /треті особи без самостійних вимог: ОСОБА_8, ПП «Веста-Сервіс»/ про визнання рішення виконкому Комсомольської міської Ради від 30 серпня 2005 року протиправним,

в с т а н о в и в :

В травні 2008 року прокурор, діючи в інтересах особи похилого віку - ОСОБА_1, звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив суд постановити рішення, яким визнати протиправним рішення виконкому № 355 від 30.08.2005 року щодо переведення квартир № 183 і № 184 по вул. Леніна, 36 в м. Комсомольську до розряду нежитлових приміщень, як таке, що прийняте всупереч вимогам ст.ст.7,8 ЖК України та «Положенню про порядок переведення житлових приміщень до розряду нежитлових та нежитлових до розряду житлових», затв. рішенням виконкому Комсомольської міської ради № 167 від 20.04.2004 року із покладенням на відповідача обовязку скасувати оскаржуване рішення.

В судовому засіданні, змінивши обєм позовних вимог (а.с. 157), прокурор просив суд постановити рішення, яким визнати протиправним рішення виконкому щодо переведення квартир № 183 і № 184 по вул. Леніна, 36 в м. Комсомольську до розряду нежитлових приміщень.

Заявлені вимоги, підтримані в судовому засіданні прокурором, ОСОБА_9 та її представниками, обґрунтовуються посиланням на порушення відповідачем ряду Законів України та підзаконних нормативних актів /ст.ст.7,8 ЖК України, ЗУ «Про основи містобудування» №2780 від 16.11.1992 року, Правил користування приміщеннями житлових будинків», затв. Постановою КМУ № 572 від 08.10.1992 року та Положення «Про порядок обстеження стану жилих будинків з метою встановлення їх відповідності санітарним і технічним вимогам та визнання жилих будинків і жилих приміщень непридатними для проживання»/, які регулюють порядок переведення житлових приміщень до розряду нежитлових. Через порушення відповідачем положень законодавства при прийнятті оскаржуваного рішення просить задовольнити позов і визнати оскаржуване рішення протиправним.

Представник відповідачів позов не визнав. Вважає, що твердження прокурора на обґрунтування заявленого позову не ґрунтуються на законі, оскільки приймаючи згадане рішення, виконком міської ради діяв в межах наданих повноважень та з дотриманням встановленої процедури його прийняття. Через необґрунтованість позову, в його задоволенні просить відмовити повністю.

Представник третьої особи просила відмовити прокурору в задоволенні позову, посилаючись на те, що положення норм ЖК України, ЗУ «Про основи містобудування» та ряду підзаконних нормативних актів /на порушення яких з боку відповідача посилається прокурор, обґрунтовуючи заявлені вимоги по справі/ не можуть застосовуватись до спірних правовідносин, оскільки регулюють порядок переведення жилих будинків та приміщень до розряду нежитлових, що належать до державного/громадського житлового фонду. Отже, приймаючи до уваги передбачений законодавством обсяг повноважень виконкомів місцевих рад, вважає рішення, що є предметом оскарження в суді, таким що не порушує будь-чиїх прав та інтересів і прийняте на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Третя особа - ПП «Веста сервіс» в судове засідання не зявивилась, до суду направлена заява про розгляд справи у відсутність представника підприємства.

Суд, заслухавши пояснення сторін, представника третьої особи, дослідивши представлені сторонами на обґрунтування власних вимог і заперечень докази, вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав:

Предметом оскарження в суді є правовий акт індивідуальної дії рішення виконкому Комсомольської міської ради № 355 від 30 серпня 2005 року, яким була задоволена заява ОСОБА_8 - власника житлових приміщень - квартир №№ 183,184, розташованих по вул.. Леніна в м. Комсомольську про їх переведення до розряду нежитлових (а.с. 9).

12 листопада 2007 року, на підставі зверення гр. ОСОБА_9 (а.с.127) прокурором м. Комсомольська в порядку ст.21 ЗУ Про прокуратуру на рішення виконкому був внесений протест з вимогою про його скасування (а.с. 6,7).

Рішенням виконкому Комсомольської міської ради № 786 від 27 листопада 2007 року протест прокурора було відхилено з мотивів, викладених у правовому висновку юридичного відділу виконкому (а.с. 8, 187).

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Як вбачається із змісту ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень, обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Обґрунтовуючи заперечення проти позову під час судового засідання до прийняття судом рішення про зупинення провадження у справі (а.с.180-181), представник відповідачів наголошував на тому, що приймаючи оскаржуване рішення, виконком Комсомольської міської ради через відсутність законодавчо врегульованої процедури переведення жилих приміщень, які перебувають у приватній власності фізичної особи до розряду нежитлових, та неможливості застосування субєктом владних повноважень аналогії Закону /в даному випадку ст..ст.7,8 ЖК України/ при прийнятті конкретного рішення, виходив з положень ч.2 ст.4 Європейської хартії місцевого самоврядування від 15.10.1985 року, ратифікованої ЗУ від 15.07.1997 року щодо повноважень органів місцевого самоврядування вільно вирішувати будь-яке питання, яке не вилучене із сфери їхньої компетенції і вирішення якого не доручене жодному іншому органу. З врахуванням повноважень виконавчих органів в галузі житлово-комунального господарства , як вони передбачені ст.30 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» та Положення «Про порядок переведення житлових приміщень до розряду нежитлових та нежитлових до розряду житлових», затв. рішенням виконкому Комсомольської міської ради № 167 від 20.04.2004 року, оскаржуване рішення вважає таким, що прийняте відповідно до положень Закону та з дотриманням встановленої процедури, що в контексті положень ч.3 ст.2 КАС України виключає правову підставу для визнання його протиправним.

Аналогічна позиція була викладена відповідачем в письмових запереченнях проти позову ( а.с. 48-51) та міститься також у правовому висновку юридичного відділу виконкому (а.с. 186), мотиви якого були покладені відповідачем в основу прийнятого ним рішення про відхилення протесту прокурора.

Після відновлення провадження у справі (а.с. 185), відповідачі до суду не зявились, направивши до суду відповідні заяви про розгляд справи у відсутність їх представників (а.с.217-220)

Визначаючи характер спірних правовідносин та правову норму, яку належить до них застосувати, суд виходить з наступного:

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конституції України, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 06 жовтня 2010 року (а.с. 182-184) Положення «Про порядок переведення житлових приміщень до розряду нежитлових та нежитлових до розряду житлових», затв. рішенням виконкому Комсомольської міської ради № 167 від 20.04.2004 року, яке /як вбачається з письмових пояснень відповідача /а.с. 50/, було прийняте «з метою дотримання вимог чинного законодавства, державних стандартів, норм і правил, та з метою врегулювання питання переведення житлових приміщень приватного житлового фонду до розряду нежитлових та нежитлових приміщень до розряду житлових», було визнане таким, що не підлягає застосуванню через його не оприлюднення, і як наслідок, не набуття ним статусу нормативно-правового акту.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони /серед іншого/: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано.

Отже, із наведеного в нормі переліку, слід визначити ті, які є критеріями законності актів, дій чи бездіяльності що оскаржуються, а саме: чи ґрунтується правовий акт на законі, чи прийнятий він уповноваженою особою з використанням повноваження та з метою, з якою це повноваження надано.

Як вбачається із змісту правового акту, що оскаржується (а.с. 9), рішення було ухвалене відповідачем з врахуванням висновків комісії по переведенню житлових приміщень до розряду нежитлових /протокол засідання від 09.08.05 року /а.с. 186/, діяльність якої, серед іншого, також регламентована Положенням «Про порядок переведення житлових приміщень до розряду нежитлових та нежитлових до розряду житлових», затв. рішенням виконкому Комсомольської міської ради № 167 від 20.04.2004 року, яке не є чинним і не може застосовуватись субєктом владних повноважень при здійсненні ним управлінських функцій.

Отже, вирішуючи справу відповідно до спрямованості завдання адміністративного судочинства та специфіки предмету судового розгляду, з огляду на критерії, зазначені в ч.3 ст.2 КАС України, суд вважає, що приймаючи оспорюване рішення за відсутності нормативно-правового врегулювання питання переведення житлових приміщень приватного житлового фонду до розряду нежитлових, з огляду на передбачений законодавством обсяг повноважень виконкомів місцевих рад, виконком Комсомольської міської ради діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому вимога позивача про визнання такого рішення протиправним є обгрунтованою і такою, що підлягає до задоволення.

З огляду на повноваження, надані суду при ухваленні рішення про задоволення позову, суд, керуючись ст.ст.159, ч.3 ст.160, ч.2 п.1 ст.162 КАС України,

п о с т а н о в и в :

Позов прокурора м.Комсомольська задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення виконкому Комсомольської міської ради № 355 від 30 серпня 2005 року «Про переведення квартир № 183,184 по вул. Леніна, 36 до розряду нежитлових приміщень».

Судове рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя підпис ОСОБА_10

З оригіналом вірно:

Суддя Окунь Т.В.