Справа № 2а-6401/11/1470
Суддя: Устинов І. А.
Дата ухвалення: 2011-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Вступна та резолютивна частини

27.09.2011 р. Справа № 2а-6401/11/1470

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Устинова І.А., за участю секретаря судового засідання Непомнящої А.О. розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Стивідорна інвестиційна компанія»,

до 1) Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Миколаївській області,

2) першого заступника начальника Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Миколаївській області ОСОБА_1

про визнання безпідставно анульованим Дозвіл №01.786/11 від 15.07.2011 року, визнання протиправним та скасування рішення від 16.08.2011 року №01-03/172-06, зобовязання вчинити певні дії,

Керуючись статтями 158, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати безпідставним анулювання Дозволу №01.786/11 від 15.07.2011 року на розміщення відходів у 2011 році, виданий товариству з обмеженою відповідальністю «Стивідорна інвестиційна компанія».

3. Визнати протиправним та скасувати рішення від 16.08.2011 року №01-03/172-06 про анулювання дозволу на розміщення відходів, підписане першим заступником начальника Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Миколаївській обл. ОСОБА_1

4. Зобовязати ОСОБА_2 управління охорони навколишнього природного середовища в Миколаївській області поновити Дозвіл №01.786/11 від 15.07.2011 року на розміщення відходів у 2011р., виданий товариству з обмеженою відповідальністю «Стивідорна інвестиційна компанія»в порядку, передбаченому п.7 ст.4-1 Закону України Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності.

5. Відшкодувати з Державного бюджету України на користь позивача судові витрати у розмірі 3 гривень 40 копійок.

Відповідно до п.1 ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя І. А. Устинов

Миколаївський окружний адміністративний суд

ПОСТАНОВА

Іменем України

27 вересня 2011 року Справа № 2а 6401/11/1470

м. Миколаїв

11:31

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Устинова І.А., за участю секретаря судового засідання Непомнящої А.О. розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Стивідорна інвестиційна компанія»,

до 1) Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Миколаївській області,

2) першого заступника начальника Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Миколаївській області ОСОБА_1

про визнання безпідставно анульованим Дозвіл №01.786/11 від 15.07.2011 року, визнання протиправним та скасування рішення від 16.08.2011 року №01-03/172-06, зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Стивідорна інвестиційна компанія»(далі Позивач) звернулось до Миколаївського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Миколаївській області (далі Відповідач-1) та першого заступника начальника Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Миколаївській обл. ОСОБА_1 (далі - Відповідач-2)з наступними вимогами:

- визнати безпідставно анульованим Дозвіл №01.786/11 від 15.07.2011 року на розміщення відходів у 2011 році, виданий товариству з обмеженою відповідальністю «Стивідорна інвестиційна компанія».

- визнати протиправним та скасувати рішення від 16.08.2011 року №01-03/172-06 про анулювання дозволу на розміщення відходів, підписане першим заступником начальника Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Миколаївській області ОСОБА_1;

- зобовязати ОСОБА_2 управління охорони навколишнього природного середовища в Миколаївській області поновити Дозвіл №01.786/11 від 15.07.11р. на розміщення відходів у 2011 році, виданий ТОВ «Стивідорна інвестиційна компанія»в порядку, передбаченому п.7 ст.4-1 Закону України Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю з підстав зазначених у позові, наданих доказах та усних поясненнях.

Відповідач позовні вимоги не визнав, зазначив, що оскаржуємі рішення прийняті у відповідності до чинного законодавства.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновків про наступне.

У період з 26.04.2011 року по 28.04.2011 року ОСОБА_2 екологічною інспекцією з охорони довкілля північно-західного регіону Чорного моря Міністерства охорони навколишнього природного середовища України було проведено планову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства Товариством з обмеженою відповідальністю «Стивідорна інвестиційна компанія». За результатами перевірки було складено ОСОБА_2 (а.с.19-22).

В даному ОСОБА_2 було зафіксовано, що у позивача відсутній ліміт на утворення та розміщення відходів на 2011 рік та дозвіл на розміщення відходів у 2011 році.

На підставі даного ОСОБА_2 екологічною інспекцією з охорони довкілля північно-західного регіону Чорного моря було видано припис №225 від 10.05.2011 року, яким позивача було зобов'язано у термін до 10.08.2011 року провести інвентаризацію відходів (а.с.23).

У зв'язку з цим позивач провів інвентаризацію відходів, розробив проект лімітів на утворення та розміщення відходів та звернувся до Відповідачів з Заявою на одержання дозволу на розміщення відходів у 2011 році (а.с.24-25).

15.07.2011 року Відповідачем-1 на підставі даної Заяви позивачу було видано Дозвіл №01.786/11 на розміщення відходів у 2011 році (а.с.26-27). У даному дозволі було зазначено, що він є дійсним з 15.07.2011р. до 31.12.2011р.

Порядок видачі такого роду дозволів врегульовано Законом України Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності №2806-ІУ від 06.09.05 р. Так, відповідно до ст.1 цього Закону, документ дозвільного характеру - це дозвіл, висновок, рішення, погодження, свідоцтво, інший документ, який дозвільний орган зобов'язаний видати суб'єкту господарювання у разі надання йому права на провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності та/або без наявності якого суб'єкт господарювання не може проваджувати певні дії щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності; дозвільні органи - це органи виконавчої влади, державні колегіальні органи, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, уповноважені відповідно до закону видавати документи дозвільного характеру.

Відповідно до п.4.6 Положення про ОСОБА_2 управління охорони навколишнього природного середовища в областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 19.12.06р. №548, ОСОБА_2 управління охорони навколишнього природного середовища в областях, містах Києві та Севастополі видає в установленому порядку дозволи на спеціальне використання природних ресурсів, дозволи на спеціальне водокористування в разі використання води з водних об'єктів загальнодержавного значення, дозволи на викиди забруднюючих речовин у навколишнє природне середовище, дозволи на розміщення та здійснення інших операцій у сфері поводження з відходами, приймає відповідні рішення щодо зупинення їх дії або анулювання.

Проте, 16.08.2011 року Відповідачем-2 підписано Рішення №01-03/172-06 про анулювання дозволу на розміщення відходів, який надано позивачу 15.07.2011 року за №01.786/11.

В якості підстави для анулювання Дозволу відповідачем зазначено протест Миколаївської транспортної прокуратури від 10.08.11р. №40-2406 вих-11. На підставі розгляду даного протесту Відповідачем-2 встановлено, що ТОВ «Стивідорна інвестиційна компанія»надано Відповідачу-1 проект лімітів на утворення та розміщення відходів для погодження на 2011 рік в поточному році, що є порушенням вимог п.12 Постанови КМУ Про затвердження Порядку розроблення, затвердження і перегляду лімітів на утворення та розміщення відходів від 03.08.98р. №1218, яким передбачено, що власники відходів, які утворюють та розміщують відходи на своїй території, до 1 червня поточного року подають до органів Мінекоресурсів на місцях заяви на одержання дозволу на розміщення відходів.

Таким чином дозвільна (погоджувальна) процедура передбачає отримання дозволу у поточному році лише на наступний рік.

Відповідно до п.7 ст.4-1 Закону Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності №2806-ІУ від 06.09.05р., підставами для анулювання документа дозвільного характеру є:

- звернення суб'єкта господарювання із заявою про анулювання документа дозвільного характеру;

- припинення юридичної особи (злиття, приєднання, поділ, перетворення або ліквідація);

- припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця;

- встановлення факту надання в заяві та документах, що додаються до неї, недостовірної інформації.

Законом можуть встановлюватися інші підстави для анулювання документів дозвільного характеру.

В якості підстав для анулювання Дозволу на розміщення відходів, який надано позивачу відповідачем-2 зазначено:

- порушенням вимог п.12 Постанови КМУ Про затвердження Порядку розроблення, затвердження і перегляду лімітів на утворення та розміщення відходів від 03.08.1998 року № 1218, яким передбачено, що власники відходів, які утворюють та розміщують відходи на своїй території, до 1 червня поточного року подають до органів Мінекоресурсів на місцях заяви на одержання дозволу на розміщення відходів;

- протест Миколаївської транспортної прокуратури від 10.08.2011 року №40-2406 вих-11.

Разом з цим, порушенням вимог п.12 Постанови КМУ Про затвердження Порядку розроблення, затвердження і перегляду лімітів на утворення та розміщення відходів від 03.08.1998 року №1218 - не відноситься до підстав для анулювання дозволу, передбачених п.7 ст.4-1 Закону України Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності чи будь-яким іншим законом України.

У протесті прокурор лише ставив питання про скасування акта і такий протест підлягає обов'язковому розгляду та може бути як задоволений (у разі наявності законних підстав), так і відхилений. У ст.21 Закону Про прокуратуру не зазначено, що протест прокурора є підставою для анулювання документу дозвільного характеру, як того вимагає п.7 ст.4-1 Закону України Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності.

Окрім цього, відповідно до абз.10 п.7 ст.4-1 Закону України Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності анулювання документа дозвільного характеру з підстав, не встановлених законом, що регулює відносини, пов'язані з одержанням документа дозвільного характеру, є підставою для визнання такого документа дозвільного характеру анульованим безпідставно.

Тобто Законом України Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності чітко визначається, що підстави для анулювання документа дозвільного характеру мають бути встановлені не будь-яким законом, а виключно законом, що регулює відносини, пов'язані з одержанням документа дозвільного характеру.

Відповідно до ст.3 Закону України Про прокуратуру, цей Закон регулює повноваження прокурорів, організацію, засади та порядок діяльності прокуратури. Отже, Закон України Про прокуратуру не є законом, що регулює відносини, пов'язані з одержанням документа дозвільного характеру, а тому застосування в якості підстави для анулювання документу дозвільного характеру тільки Закону України Про прокуратуру є безумовною підставою для визнання такого документа дозвільного характеру анульованим безпідставно.

Слід також зазначити, що Постанова КМУ Про затвердження Порядку розроблення, затвердження і перегляду лімітів на утворення та розміщення відходів від 03.08.1998 року №1218, якою передбачено, що власники відходів, які утворюють та розміщують відходи на своїй території, до 1 червня поточного року подають до органів Мінекоресурсів на місцях заяви на одержання дозволу на розміщення відходів, не регулює всіх випадків які виникають під час господарської діяльності суб'єктів підприємницької діяльності (і це не заперечувалось відповідачами). Так зазначеною постановою не врегульовано порядок надання дозволів суб'єктам господарювання які створені після 1 червня поточного року або звертаються за отриманням дозволу на виконання обов'язкових приписів інших суб'єктів владних повноважень (як у випадку по даній справі).

Суд зазначає, що у цьому разі відповідачі повинні були керуватися загальними вимогами Закону Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності з метою недопущення спричинення шкоди законній діяльності суб'єкта господарювання.

Слід також зазначити, що відповідно до п.2 ст.11 Закону України Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності, закони та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Суд вважає, що приймаючи Рішення від 16.08.2011 року №01-03/172-06 про анулювання дозволу на розміщення відходів, Відповідач-2 діяв не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, нерозсудливо, без дотримання принципу рівності перед законом, непропорційно, зокрема без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, без урахування права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Вказані порушення, допущені Відповідачем-2 - є підставою для визнання протиправним та скасування Рішення від 16.08.11р. №01-03/172-06 про анулювання дозволу на розміщення відходів.

Також слід зазначити, що відповідно до п.7 ст.4-1 Закону Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності №2806-ІУ від 06.09.05р., анулювання документа дозвільного характеру з підстав, не встановлених законом, що регулює відносини, пов'язані з одержанням документа дозвільного характеру, є підставою для визнання такого документа дозвільного характеру анульованим безпідставно. У цьому разі документ дозвільного характеру підлягає поновленню. Поновлення документа дозвільного характеру відбувається шляхом здійснення відповідного запису в реєстрі документів дозвільного характеру та повернення суб'єкту господарювання безпідставно анульованого документа дозвільного характеру. Якщо безпідставно анульований документ дозвільного характеру знаходиться у суб'єкта господарювання, поновлення його дії відбувається лише за здійсненням відповідного запису в реєстрі документів дозвільного характеру та направленням дозвільним органом письмового повідомлення про поновлення безпідставно анульованого документа дозвільного характеру. Днем поновлення безпідставно анульованого документа дозвільного характеру є день внесення відповідного запису до реєстру документів дозвільного характеру.

Отже, належним захистом порушених прав Позивача окрім визнання протиправним та скасування Рішення від 16.08.11р. №01-03/172-06 про анулювання дозволу на розміщення відходів є також визнання безпідставно анульованим Дозволу №01.786/11 від 15.07.11р. на розміщення відходів у 2011 році та поновлення цього дозволу.

Суд також зазначає, що в судовому засіданні було встановлено (і це не заперечувалось відповідачами) факт відсутності порушень природоохоронного або іншого екологічного законодавства з боку позивача.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Суд також бере до уваги що, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони у відповідності до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

З огляду на зазначену норму під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень суди, незалежно від підстав, наведених у позовній заяві, перевіряють їх відповідність усім зазначеним вимогам статті 2 КАС України.

Згідно з ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачі не довели суду законність, обґрунтованість та пропорційність прийнятого рішення. У звязку з цим, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі, а порушені права та інтереси позивача такими, що підлягають судовому захисту.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені витрати з Державного бюджету України.

У судовому засідання проголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Керуючись статтями 158, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати безпідставним анулювання Дозволу №01.786/11 від 15.07.2011 року на розміщення відходів у 2011 році, виданий товариству з обмеженою відповідальністю «Стивідорна інвестиційна компанія».

3. Визнати протиправним та скасувати рішення від 16.08.2011 року №01-03/172-06 про анулювання дозволу на розміщення відходів, підписане першим заступником начальника Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Миколаївській обл. ОСОБА_1

4. Зобовязати ОСОБА_2 управління охорони навколишнього природного середовища в Миколаївській області поновити Дозвіл №01.786/11 від 15.07.2011 року на розміщення відходів у 2011р., виданий товариству з обмеженою відповідальністю «Стивідорна інвестиційна компанія»в порядку, передбаченому п.7 ст.4-1 Закону України Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності.

5. Відшкодувати з Державного бюджету України на користь позивача судові витрати у розмірі 3 гривень 40 копійок.

Відповідно до п.1 ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя І. А. Устинов

Постанова оформлена

у відповідності до ч.3 ст.160 КАС України

та підписана суддею 03.10.2011 року.

Суддя І.А. Устинов