Справа № 804/9675/15
Суддя: Озерянська Світлана Іванівна
Дата ухвалення: 2015-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 серпня 2015 р. Справа № 804/9675/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Озерянської С.І., розглянувши в порядку скороченого провадження у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Дніпродзержинського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що ОСОБА_1 з 15.08.2011 року перебував на обліку в Дніпродзержинському міському центрі зайнятості, наказом від 15.08.2011 року відповідачу надано статус безробітного та наказом від 15.08.2011 року призначена допомога по безробіттю. Проте, на період виплат по безробіттю, відповідач виконував роботи (надавав послуги) у період з 03.05.2012 року по 22.12.2012 року за цивільно правовим договором з Товариством з обмеженою відповідальністю Вето. У зв'язку з чим не мав права на виплату йому допомоги з безробіття у період з червня 2012 року по листопад 2012 року в сумі 492,41 грн. Станом на дату розгляду адміністративного позову заборгованість ОСОБА_1 складає 492,41 грн. На підставі вищевикладеного, просить суд стягнути з відповідача заборгованість.
Відповідно до ст.183-2 Кодексу адміністративного судочинства України позов прийнято до розгляду в скороченому провадженні та ухвалою суду відповідачу запропоновано у 10-денний строк з дня отримання ухвали про відкриття надати до суду заперечення на позов або заяву про визнання позову.
Відповідач про відкриття скороченого провадження за цим адміністративним позовом повідомлявся належним чином, шляхом направлення судової кореспонденції на адресу відповідача, але поштовий конверт було повернуто до суду із зазначенням за закінченням терміну зберігання.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши чинне законодавство, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Судом встановлено, що 15 серпня 2011 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпродзержинського міського центру зайнятості із заявою про надання йому статусу безробітного. Дніпродзержинський міський центр зайнятості наказом від 15.08.2011 року № НТ110815 встановив відповідачу статус безробітного з 15.08.2011 року.
Відповідно до наказу від 15.08.2011 року № НТ110815 ОСОБА_1 призначена допомога по безробіттю з 15.08.2011 року по 08.08.2012 року.
Згідно наказом від 21.05.2012 року № НТ120521 припинено виплату допомоги по безробіттю з 21.05.2012 року у зв'язку з поданням безробітним письмової заяви про відмову від послуг державної служби зайнятості відповідно до пп. 10 п.1 ст.31 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».
Наказом від 21.05.2012 року № НТ120521 припинено реєстрацію безробітних, зокрема ОСОБА_1, у зв'язку з поданням безробітним письмової заяви про відмову від послуг державної служби зайнятості відповідно до пп. 10 п.1 ст.31 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».
04 червня 2015 року Дніпродзержинським міським центром зайнятості було проведено розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення, внаслідок чого складено акт № 171, яким встановлено, що на момент перебування в статусі безробітного, ОСОБА_1 приховав факт перебування у цивільно-правових відносинах з ТОВ «Вето», у звязку з чим незаконно отримана ОСОБА_1 сума матеріального забезпечення в період з червня 2012 року по листопад 2012 року року підлягає поверненню.
05.08.2015 року відповідачем отриманий лист Дніпродзержинського міського центру зайнятості про відшкодування коштів у сумі 492,41 грн.
Станом на день звернення заборгованість ОСОБА_1 складає 492,41 грн.
Неповернення коштів відповідачем у добровільному порядку стало причиною звернення позивача до суду для їх стягнення у судовому порядку.
Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд виходив з наступного.
Правовідносини, що виникли між сторонами врегульовані нормами Закону України Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття від 02.03.2000р. N 1533-III, Закону України Про зайнятість населення від 05.07.2012р. N 5067-VI.
Статтею 1 Закону України від 02.03.2000 №1533-ІІІ Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття (далі - Закон №1533-ІІІ) визначено, що загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття (далі - страхування на випадок безробіття) - система прав, обов'язків і гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття з незалежних від застрахованих осіб обставин та надання соціальних послуг за рахунок коштів Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.
Відповідно до п.п.25 п.4 Положення про Державну службу зайнятості України, затвердженого указом Президента України від 16 січня 2013 року №19/2013, Державна служба зайнятості України виконує функції виконавчої дирекції Фонду, забезпечує організацію діяльності правління Фонду.
Частиною 1 ст.22 Закону №1533-ІІІ передбачено, що право на допомогу по безробіттю залежно від страхового стажу мають застраховані особи, визнані в установленому порядку безробітними, страховий стаж яких протягом 12 місяців, що передували реєстрації особи як безробітної, становить не менше ніж шість місяців за даними Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування.
Стаття 31 Закону №1533-III містить вичерпний перелік обставин, за яких виплати з безробіття мають бути припинені. Зокрема, виплата допомоги з безробіття припиняється у разі приховання відомостей про працевлаштування на тимчасову роботу або здійснення іншої діяльності за винагороду за період одержання допомоги з безробіття.
Підпункт 1 п.5.5 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 20.11.2000 №307, встановлено, що виплата допомоги з безробіття припиняється у разі працевлаштування безробітного, зайняття підприємницькою або іншою діяльністю, пов'язаною з одержанням доходу безпосередньо від цієї діяльності, виконання робіт (послуг) за цивільно-правовими угодами (з дня працевлаштування, державної реєстрації як суб'єкта підприємницької або іншої діяльності, виконання робіт (послуг) за цивільно-правовими угодами).
Частиною 1 ст.4 Закону України Про зайнятість населення від 05.07.2012 №5067-VI передбачено, що до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, що навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах та поєднують навчання з роботою.
Отже, не можуть бути безробітними особи, що отримують дохід на умовах, визначених законодавством.
Відповідно до ч.2 ст.36 Закону №1533-III застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.
Згідно з ч.3 ст.36 Закону №1533-III сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.
Абз.5 ч.1 ст.34 Закону №1533-III встановлено право Фонду стягувати відповідно до закону кошти Фонду, виплачені особам, зареєстрованим як безробітні, у вигляді матеріального забезпечення на випадок безробіття та витрачені на надання соціальних послуг безробітним у разі встановлення факту їх отримання на підставі недостовірних відомостей, поданих особою.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 з 15.08.2011 року був зареєстрований в Дніпродзержинському міському центрі зайнятості та отримав статус безробітного. За період з червня 2012 року по листопад 2012 року ОСОБА_1, який перебував у цивільно-правових відносинах з ТОВ «Вето», було нараховано та виплачено допомогу по безробіттю у розмірі 492,41 грн.
Отже, перебування ОСОБА_1 в цивільно-правових відносинах з ТОВ Вето відповідно до цивільно правового договору виключає можливість отримання ним допомоги по безробіттю за вказаний період.
Таким чином, суд дійшов висновку, що адміністративний позов Дніпродзержинського міського центру зайнятості обґрунтований, підтверджений належними доказами та підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 158 163, 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Дніпродзержинського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення коштів - задовольнити повністю.
Постанова підлягає негайному виконанню в порядку статті 256 Кодексу адміністративного судочинства.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_2