Справа № 2-а-4/11
Суддя: Радзівіл А. Г.
Дата ухвалення: 2011-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
провадження № 2а/1007/4/11, cправа № 2-а-4/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2011 року. Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді при секретарі

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань справу за позовом ОСОБА_1 до УДАІ УМВС України в Київській області про визнання недійсною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

постановою серії АІ № 252260 в справі про адміністративне правопорушення від 09 травня 2010 року, винесеною інспектором ДПС Вишгородського взводу ДПС при УДАІ ГУ МВС України в Київській області лейтенантом міліції ОСОБА_2 на ОСОБА_3 накладене адміністративне стягнення - 255 грн. штрафу за те, що ОСОБА_3 09 травня 2010 року о 10 год. 05 хв., керуючи автомобілем Хонда, д.н. НОМЕР_1 рухався на 53-км а/д Київ-Чоп в с. Калинівка зі швидкістю 94 км/год. чим перевищив дозволену швидкість на 34 км/год. та порушив п. 12.4 ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

12 травня 2010 року ОСОБА_1 звернувсь до суду з позовом, в якому просив визнати недійсною та скасувати дану постанову, пославшись на те, що рухаючись через вищевказаний населений пункт, його обігнав автомобіль Мерседес чорного кольору. Коли його зупинив інспектор ДАІ, він продемонстрував позивачу прилад вимірювання швидкості Беркут № 0603159, на якому було зазначено тільки час, який нібито пройшов з моменту вимірювання швидкості приладом та швидкість руху невідомого транспортного засобу. Тому не можна стверджувати, що зафіксована швидкість належить автомобілю позивача. Інспектором Панасюк Ю.М. не були взяті до уваги заперечення позивача та те, що свідком даної події був ОСОБА_4

В судовому засіданні ОСОБА_1 позов підтримав і просив задовольнити з наведених у ньому підстав.

Управління ДАІ ГУ МВС України в Київській області в письмових запереченнях позов ОСОБА_1 не визнало, посилаючись на те, що у даному випадку факт порушення ПДР мав місце, про що свідчить протокол про адміністративне правопорушення, складений інспектором ДПС, який це порушення виявив та правомірно виніс постанову, яка відповідає всім вимогам ст. 283 КУпАП. Справу просило розглядати за відсутності його представника.

З'ясувавши обставини справи та дослідивши наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з врахуванням наступного.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у встановленому законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинення та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм, стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей й документів, а також іншими документами.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у відповідності з ч. 2 ст. 283 КУпАП повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Пленум Верховного Суду України в п.24 Постанови від 23 грудня 2005 року № 14 Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті роз'яснив, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. 283 КУпАП. У ній зокрема потрібно навести докази, на яких грунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався порушник, чи висловлених останнім доводів.

Як вбачається з оскаржуваної постанови серії АІ № 252260 в справі про адміністративне правопорушення від 09.05.2010 року, її зміст в частині опису обставин, установлених при розгляді справи, вимогам закону не відповідає, а саме: не наведені докази обґрунтування висновку про порушення ОСОБА_1, зміст його пояснень та мотиви відхилення його заперечень. Правопорушення позивача було виявлено та зафіксовано технічним приладом Беркут № 0603159, проте ні в протоколі, ні в постанові не зазначені дані про допуск засобу вимірювання швидкості даним приладом для використання в Україні, його перевірки, визначення похибки у вимірюваннях.

Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази суд вважає, що постанова щодо ОСОБА_1 при зазначених обставинах не є законною, а порушення ним п. 12.4 ПДР - доведеним. Тому постанова підлягає скасуванню, справа закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП через відсутність в діях позивача події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 278, 279,280 КУпАП, ч. 2 ст. 71, ст.ст. 160-163 КАС України, суд

постановив:

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АІ № 252260 в справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя А.Г.Радзівіл