Справа № 617-1740/12
Суддя: Смиковська Л. О.
Дата ухвалення: 2012-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Овруцький районний суд Житомирської області
Справа № 617-1740/12
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2012 року

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Смиковська Л. О.

з секретарем Деменчук О. Г.,

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Овручі справу за позовом ОСОБА_2 до управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області про зобовязання поставити на чергу для отримання грошової компенсації за здане домоволодіння , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду і просить зобовязати управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області прийняти документи для постановки на чергу та поставити її на чергу для отримання грошової компенсації розмірі 57867,00 грн., за втрачений житловий будинок (з господарськими будівлями) №15 по вулиці Стара в с.Дівошин Овруцького району Житомирської області, мотивуючи тим, що вона мала у власності зазначене домоволодіння, яке отримала у спадок після смерті свого чоловіка. Село Дівошин віднесено до зони радіоактивного забруднення. Скориставшись своїм правом, передбаченим ст.4 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», 09.08.2010 року вона здала дане домоволодіння на баланс Покалівської сільської ради. При зверненні до управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації стосовно постановки на чергу для отримання компенсації за втрачене майно на радіоактивно забрудненій території, вона отримала відмову.

Позивач в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час судового розгляду справи.

Представник позивача позов підтримав та просить суд його задоволити, посилаючись на те, що при здачі будинку на баланс не знали про Постанову КМ України, а їм сказали звернутись до ОСОБА_3, щоб він провів оцінку.

Представник Відповідача в судове засідання не зявився, але від нього надійшов лист, згідно якого він просить розглянути справу без участі їх представника та заперечує стосовно задоволення позову у звязку із недотриманням позивачем вимог Постанови КМ України №1243 від 18.11.2009 р.

Дослідивши в судовому засіданні докази, суд прийшов до наступних висновків:

В судовому засіданні встановлено, що за ОСОБА_2, згідно рішення Овруцького районного суду від 21.12.2008 року по справі №2-2237/08 визнано право власності на житловий будинок №15 по вул.Стара в с.Дівошин Овруцького району Житомирської області, який вона отримала у спадок після смерті свого чоловіка (а.с. 15).

09.08.2010 року позивачем було здано на баланс Покалівської сільської ради Овруцького району Житомирської області будинок та інші споруди, що розміщені по вул.Стара 15, в с. Дівошин, що стверджується актом (а.с.28).

Відповідно до звіту про розрахунок грошової компенсації за житловий будинок,господарські будівлі та споруди у селі Дівошин, Овруцького району, Житомирської області, громадянки ОСОБА_2 загальна вартість обєкту оцінки складає 57 867,00 грн. (а.с.4-26).

Із копії паспорта позивача (а.с.22) вбачається, що позивач проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 з 31.03.2009 року.

Повідомленням №М-1976 від 18.08.2010 року (а.с.29) позивачу було відмовлено відповідачем у постановці на чергу щодо виплати грошової компенсації за втрачене нерухоме майно внаслідок Чорнобильської катастрофи у звязку з порушенням ним вимог «Порядку виплати компенсації громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забрудненої території», затвердженого Постановою КМУ від 18.11.2009 року №1243, зокрема вартість втраченого нерухомого майна визначається субєктом оціночної діяльності, відбір якого здійснюється органами виконавчої влади у порядку, встановленому законодавством. За результатами конкурсного відбору укладається двосторонній договір на проведення оцінки майна. Дані вимоги позивачем не були дотримані.

Дослідивши та оцінивши докази по справі суд прийшов до висновку, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються слідуючими нормативно-правовими актами:

Відповідно до ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до адміністративному суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно ст.4 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» слідує, що підставами на відселення громадян з територій, які зазнали радіоактивного забруднення, є положення Концепції проживання населення на територіях України з підвищеними рівнями радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи. Етапи відселення визначаються Концепцією. Населення, яке проживає у зоні безумовного (обов'язкового) відселення, підлягає обов'язковому відселенню. Громадянам, які прийняли рішення про виїзд із зони гарантованого добровільного відселення, створюються умови для відселення. Громадяни, які відселяються або самостійно переселяються, користуються компенсаціями, передбаченими цим Законом. Відселення та самостійне переселення дозволяється лише у місцевості, які не віднесені до категорій зон радіоактивно забруднених територій (стаття 2), за винятком переселення до близьких родичів. Порядок відселення та самостійного переселення визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», компенсація громадянам за втрачене у зв'язку з евакуацією, відселенням або самостійним переселенням відповідно до статті 4 цього Закону майно включає: грошову компенсацію у повному розмірі вартості жилих, дачних, садових будинків, гаражів, господарських будівель та споруд, яка здійснюється за цінами, встановленими на момент припинення права власності. Порядок виплати компенсацій, передбачених пунктами 1 і 6 частини першої цієї статті, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Компенсації, передбачені цією статтею, надаються один раз.

В даному випадку передача майна органу місцевого самоврядування, що є підставою для занесення до списків на виплату грошової компенсації здійснена 09.08.2010 року, тобто, після набрання чинності «Порядку виплати компенсації громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забрудненої території», затвердженого Постановою КМУ від 18.11.2009 року № 1243, що стверджується матеріалами справи, тому в даному випадку слід керуватися саме зазначеним Порядком. А згідно п.3 даної Постанови КМУ, вартість нерухомого майна визначається субєктом оціночної діяльності, відбір якого здійснюється органами виконавчої влади у порядку встановленому законодавством. За результатами конкурсного відбору укладається двосторонній договір на проведення оцінки майна, в якому замовником оцінки та платником виступають органи виконавчої влади, а виконавцем робіт з оцінки субєкт оціночної діяльності, який визначений переможцем конкурсу.

Дані вимоги при визначенні вартості втраченого нерухомого майна позивачем не були дотримані. Оцінка майна була проведена оцінювачем ОСОБА_3, який є належним оцінювачем у відповідності до вимог визначених ст.6 Закону України Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». Однак, відсутній двосторонній договір на проведення оцінки майна, в якому замовником оцінки та платником виступають органи виконавчої влади, а виконавцем робіт з оцінки субєкт оціночної діяльності, який визначений переможцем конкурсу.

В судовому засіданні встановлено, що з вимогою проведення оцінки майна у відповідності до п.3 Постановою КМУ від 18.11.2009 року № 1243 позивач до зверталась.

Таким чином, у відповідача були відсутні правові підстави для постановки ОСОБА_4 на чергу для виплати грошової компенсації за втрачене домоволодіння №15 по вулиці Стара в селі Дівошин Овруцького району Житомирської області у розмірі 57867 грн. 00 коп.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю.

Позивач звільнений від сплати судового збору (на момент подання позову) на підставі п.18 ст.4 Декрету КМ України «Про державне мито».

Керуючись Постановою КМ України № 1243від 18.11.2009 р ст.ст. 10, 11, 71, 86, 99, 159, 162, 163, 167, 186 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

В позові ОСОБА_2 до управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області про зобовязання поставити на чергу для отримання грошової компенсації за здане домоволодіння відмовити за безпідставністю.

На постанову суду до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Овруцький районний суд може бути подана апеляційна скарга на протязі 10 днів з дня отримання копії постанови, з одночасним направленням копії скарги до Житомирського апеляційного адміністративного суду особою, яка її подає.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_5