Справа № 1603/2397/2012
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2015-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" жовтня 2015 р. м. Київ К/800/61412/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі

суддів: Мороз Л.Л.,

Горбатюка С.А.,

Шведа Е.Ю.,

за участю: секретаря судового засідання Загородньої М.О.,

представника третьої особи ОСОБА_3,

розглянула у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Гадяцького районного суду Полтавської області від 27.08.2014 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 29.10.2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Гадяцької міської ради Полтавської області, треті особи: Відділ Держкомзему у Гадяцькому районі Полтавської області, ОСОБА_3, ОСОБА_5, про скасування рішення та визнання державних актів на право власності на земельну ділянку недійсними,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до Гадяцького районного суду Полтавської області з позовом, в якому просив суд: рішення Гадяцької міської ради Полтавської області 31 сесії 4 скликання від 08.07.2005 року про передачу безоплатно у спільну сумісну власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель в споруд площею 0,1000 га, для ведення особистого селянського господарства 0,0188 га в АДРЕСА_1 гр.гр. ОСОБА_3 та ОСОБА_5 скасувати; Державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 площею 0,1000 га за адресою АДРЕСА_1, виданого на ім'я ОСОБА_3, співвласник земельної ділянки ОСОБА_5, визнати недійсним; Державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 площею 0,0185 га за адресою АДРЕСА_1, виданого на ім'я ОСОБА_3, співвласник земельної ділянки ОСОБА_5, визнати недійсним.

Постановою Гадяцького районного суду Полтавської області від 27.08.2014 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 29.10.2014 року, позов задоволено. Скасовано рішення Гадяцької міської ради Полтавської області від 08.07.2005 року про передачу безоплатно у спільну сумісну власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1000 га, для ведення особистого селянського господарства 0,0185 га в АДРЕСА_1, ОСОБА_6 та ОСОБА_5. Визнано недійсним Держаний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3, виданий 19.04.2006 року на ім'я ОСОБА_6 на земельну ділянку площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку. Визнано недійсним Держаний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, виданий 19.04.2006 року на ім'я ОСОБА_6 на земельну ділянку площею 0,0185 га для ведення особистого селянського господарства.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, ОСОБА_3 подала до Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу у якій, посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та залишити позов без розгляду, а також закрити провадження.

Відповідно до частини 2 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги, але при цьому може встановлювати порушення норм матеріального чи процесуального права, на які не було посилання в касаційній скарзі.

Перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_7 - батько ОСОБА_4, який є позивачем у цій справі.

Відповідно до договору дарування від 07.05.2004 року, посвідченого державним нотаріусом Гадяцької ДНК та зареєстрованого в реєстрі № 906, ОСОБА_7 подарував ОСОБА_6, яка після одруження, 03.12.2003 року змінила своє прізвище на прізвище чоловіка ОСОБА_3, та її чоловіку ОСОБА_5 4/5 частини будинку, розташованого в АДРЕСА_1.

Рішенням Гадяцької міської ради Полтавської області від 08.07.2005 року ОСОБА_6 та ОСОБА_5 передано безоплатно у спільну сумісну власність земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1000 га та для ведення особистого селянського господарства 0,0185 га в АДРЕСА_1.

Згідно Держаного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3, виданого 19.04.2006 року, ОСОБА_6 є власником земельної ділянки площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, а на підставі Держаного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4, виданого 19.04.2006 року, а також є власником земельної ділянки площею 0,0185 га для ведення особистого селянського господарства, розташованих в АДРЕСА_1.

Рішенням Гадяцького районного суду Полтавської області від 26.10.2007 року, яке набрало законної сили 11.02.2008 року, визнано недійсним договір дарування 4/5 частини будинку за адресою АДРЕСА_1, укладений 07.05.2004 року, між ОСОБА_7 та ОСОБА_6, ОСОБА_5, а також визнано за ОСОБА_7 право власності на 4/5 частини будинку за адресою АДРЕСА_1.

18 червня 2008 року, на випадок своєї смерті, ОСОБА_7 зробив заповітне розпорядження, яким заповів належне йому майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося і взагалі все те, що йому належить та на що він за законом матиме право на день своєї смерті своєму синові ОСОБА_4. Цей заповіт посвідчено секретарем Ціпківської сільської ради Гадяцького району Полтавської області та зареєстровано у реєстрі за № 198.

Суди попередніх інстанцій помилково виходили з того, що цю справу належить розглядати у порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 17 КАС до компетенції адміністративних судів віднесено спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Ужитий у цій процесуальній нормі термін "суб'єкт владних повноважень" означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС). Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

У даній справі існує спір про право, а саме спір щодо права ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на земельні ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель в споруд площею 0,1000 га, для ведення особистого селянського господарства 0,0188 га в АДРЕСА_1 гр.гр.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 15 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Пунктом 10 частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України передбачено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Отже, спір щодо оскарження рішень органу місцевого самоврядування, який виник у зв'язку з невизнаним правом у сфері земельних відносин належить розглядати у порядку цивільного судочинства. Зазначені висновки стосуються також Державних актів на право власності на земельні ділянки.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суди дійшли помилкового висновку про те, що цей позов може бути розглянутий за правилами, встановленими КАС.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 157 КАС суд закриває провадження у справі, якщо її не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Тому рішення у цій справі підлягають скасуванню внаслідок неправильного застосування норм процесуального закону.

Керуючись статтями 157, 221, 228, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову Гадяцького районного суду Полтавської області від 27.08.2014 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 29.10.2014 року скасувати, закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до Гадяцької міської ради Полтавської області, треті особи: Відділ Держкомзему у Гадяцькому районі Полтавської області, ОСОБА_3, ОСОБА_5, про скасування рішення та визнання державних актів на право власності на земельну ділянку недійсними.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: