Справа № 2520/1182/2012
Суддя: Даньков О. М.
Дата ухвалення: 2012-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2520/1182/2012
Провадження №2-а/2520/104/2012
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2012 року Сосницький районний суд Чернігівської області в складі головуючого судді Данькова О.М., при секретарі Петрикій І.Ю., за участю позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу суду в смт. Сосниця справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до першого заступника начальника управління Пенсійного фонду України в Сосницькому районі про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

До Сосницького районного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до першого заступника начальника управління Пенсійного фонду України в Сосницькому районі ОСОБА_3, мотивуючи свій позов тим, що 31.10.2012 року на підставі протоколу про адміністративне правопорушення за №000027 першим заступником начальника управління Пенсійного фонду України в Сосницькому районі ОСОБА_3 була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення на нього як начальника Сосницької ДЕД, дочірного підприємства «Чернігівський облавтодор»за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 165-1 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень, з чим він не погодився. Ним були надані пояснення по суті порушення, проте до уваги вони прийняті не були. Позивач вважає дії першого заступника начальника управління Пенсійного фонду України в Сосницькому районі ОСОБА_3 Анатолієвни неправомірними, а ухвалену постанову за №000027 та протокол за №000027 - незаконними, необгрунтованими та такими, що були винесені без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, з наступних підстав. Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний, зокрема, з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При встановленні обставин зазначено, що я порушив строки сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. Всі ці обставини не відповідають дійсності, а саме:

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Проте ч. 2 ст. 71 КАС України, зазначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб"єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається па відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. При розгляді справи не були з'ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в його діях є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність.

Таким чином вважає постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Вказана заборгованість виникла в зв'язку з несплатою державним замовником виконаних робіт з експлуатаційного утримання доріг загального користування, що фінансуються з державного бюджету протягом трьох місяців, точніше, за: квітень - 1020,2 тис. грн.; травень - 672,7 тис. грн., вересень - 217,2 тис. грн.

Що надзвичайно ослабило фінансовий стан філії, та майже повністю привело до вимивання обігових коштів, та ставить під велике питання подальше виконання робіт по забезпеченню безпеки руху.

Інші платежі за рахунок коштів, що надходять на рахунок філії від виконання робіт з надання послуг техніки і тому подібне, відповідно до листа головного підприємства за №05/18/496 від 30.07.2010 р. проводяться тільки за письмовим погодженням з керівництвом головного підприємства.

Кожного дня філія звертається до головного підприємства з питанням погашення виниклої заборгованості. 17.01.2011 р. на подібне питання, була отримана письмова відповідь про те, що виплата заробітної плати, а також внесків до соціальних фондів та податків по окремій філії залежить від результатів роботи всіх філій та підрозділів підприємства. 03 лютого 2011 р. електронною поштою, отримано розпорядження ДП «Чернігівський оолавтодор»за № 02/1 від 02.02.2011 р., що всі отримані на розрахунковий рахунок кошти направляти виключно на погашення заборгованості з заробітної плати, внесків до соціальних фондів та податків, а про виконання доповідати щоденно, тому він не може здійснити жодного платежу на свій розсуд. Роз'яснення законодавства свідчить про недопустимість у вітчизняному праві об'єктивного ставлення в вину, тобто покладення відповідальності за заподіяні суспільні небезпечні наслідки при відсутності вини особи, яка їх заподіяла. Виною є психічне ставлення особи до вчинюваної дії чи бездіяльності, та її наслідків, виражене у формі умислу чи необережності. В його діях не було жодного умислу, а тим більше бездіяльності чи необережності, адже він кожного дня розпочинає свою роботу зі звернення до головного підприємства про погашення виниклої заборгованості, і кожного разу отримує відповідь, що казначейство не дає можливості перерахувати необхідні кошти, або щось подібне.

Не маючи статусу юридичної особи, взяти банківській кредит вони теж не можуть. Всі господарські угоди, відповідно яких філія виконує роботи, укладаються підприємством, або від його імені, тому розрахунки з замовниками за виконані роботи проходять через рахунки головного підприємства, яке і є розпорядником доходу та веде консолідовану фінансову звітність, яка відображає фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів юридичної особи та її дочірніх підприємств як єдиної економічної одиниці.

В колективному договорі між адміністрацією ДП «Чернігівський облавтодор»і працівниками підприємства на 2011 -2012 роки, в розділі Загальні положення, вказано, що цим договором визначається виключне право керівництва ДП «Чернігівський облавтодор»на планування, управління, контроль виробничої діяльності, найом, підвищення кваліфікації працівників, забезпечення зайнятості, поліпшення умов праці та її оплати, отже фактично роботодавцем являється облавтодор.

В розділі 1. п. 1.1. колективного договора ДП «Чернігівський облавтодор»зобов'язується своєчасно та в повному обсязі забезпечувати філії фінансовими та_матеріально технічними ресурсами. І це зобов'язання ніяк не може контролюватись начальником філії.

Коли він вказав представникам ПФ про відсутність коштів на рахунку філії, вони послались на п.4.2.4. Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, де вказано, що єдиний внесок підляїає сплаті незалежно від фінансового стану платника. Але наявність коштів і фінансовий стан це - зовсім різні речі.

Фінансовий стан це - комплексне поняття, яке є результатом взаємодії всіх елементів системи фінансових відносин підприємства, визначається сукупністю виробничо-господарських факторів і характеризується системою показників, що відображають наявність, розміщення і використання фінансових ресурсів. На сьогодні фінансовий стан філії більш ніж задовільний, про що свідчать показники балансу та форми № 2.

Кошти ж це - специфічний товар, який являється еквівалентом вартості інших товарів або послуг і відсутність якого не дає можливості виконати нам необхідні перерахунки.

По скільки філія не є юридичною особою і розпорядником коштів, а відповідно до Положення про філію головне підприємство несе відповідальність по зобов'язаннях філії, та в зв'язку з відсутністю його вини просить провадження по справі про адміністративне правопорушення зупинити, та не притягувати його до адміністративної відповідальності.

Отже, під час винесення постанови не дотримано вимоги статей 245, 280 КУпАП, відповідно до яких завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об"єктивне з'ясування обставин кожної справи та дотримання процесуального порядку розгляду справи. Поскільки на розрахунковому рахунку філії не було ніяких коштів, то вчасно сплатити податок було неможливо. Філія виконала роботи для державного замовника на суму 1910,1 тис. грн., які не сплачені.

При притягненні його до відповідальності не було з'ясовано тих обставин, що його особистої вини у вчинені адміністративного правопорушення немає, оскільки він не мав змоги вплинути на час надходження коштів на рахунок, а отже і на час сплати внесків до Пенсійного фонду.

А тому вважає,що матеріалами адміністративної справи, доказами та нормативними актами його вини не доведено, всебічно та повно не встановлені обставини справи та застосовані невідповідні норми статей.

Просить скасувати постанову №000027 від 31.10.2012 року про накладення адміністративного стягнення.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила, що постанова винесена відповідно до вимог законодавства. Заслухавши сторони та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги можуть бути задоволені з наступних підстав. З дослідженого в судовому засіданні протоколу про адміністративне правопорушення за №000027 від 30.10.2012 року видно, що ОСОБА_1, начальник філії «Сосницька дорожно-експлуатаційна дільниця», допустив порушення граничних строків сплати сплати єдиного внеску за вересень 2012 року в результаті чого станом на 22.10.2012 року виникла недоїмка у сумі 65232,53 грн. На підставі протоколу про адміністративне правопорушення відповідачем винесена постанова за №000027 від 31.10.2012 року в справі про адміністративне правопорушення, згідно з якою ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності з накладенням стягнення у вигляді штрафу в сумі 850 грн. З досліджених в судовому засіданні наказу №62, листа №05/18/496 та розпорядження №02/1 директора ДП «Ченігівський облавтодор», вбачається, що проводити платежі з поточних рахунків філій дозволяється лише за письмовим дозволом керівництва ДП, всі отримані на розрахункові рахунки кошти направляти виключно на погашення заборгованості з заробітної плати, внесків до соціальних фондів та податків. Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи. Всупереч цієї норми відповідач не встановив, чи дійсно в діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 165-1 КУпАП. Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків. Ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному ,повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності. Відповідач в порушення вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи не зясував також, чи дійсно було вчинено правопорушення (якими доказами це підтверджується), постанову не обґрунтував, оскільки доказів про наявність вини саме позивача, а не іншої особи, не надав.

Тому суд вважає, що вина ОСОБА_1 відповідачем не була доведена і притягнення його до відповідальності є незаконним.

Ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку , встановленому законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень діючого законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача щодо визнання постанови незаконною та її скасування є обґрунтованими та відповідно такими, що підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 7, 251, 252, 280 КУпАП, ст. 158- 163, 171-2 КАС України, П О С ТА Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до першого заступника начальника управління Пенсійного фонду України в Сосницькому районі про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати постанову першого заступника начальника управління Пенсійного фонду України в Сосницькому районі за №000027 від 31.10.2012 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 165-1 КУпАП, з закриттям провадження в справі.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.М.Даньков