Справа № 808/3367/15
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2015-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

05 жовтня 2015 рокусправа № 808/3367/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді: Юрко І.В., суддів: Гімона М.М., Олефіренко Н.А.,

секретарі судового засідання: Портненко М.В.,

за участі представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 27 липня 2015 року у справі № 808/3367/15 за позовом ОСОБА_2 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Актабанк» Приходько Юлії Вікторівни, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач 23.06.2015 року звернувся до суду з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Актабанк» Приходько Юлії Вікторівни (далі по тексту - Уповноважена особа Фонду), Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в якому, з урахуванням уточнення позовних вимог, просив:

- визнати протиправною бездіяльності Уповноваженої особи Фонду щодо не включення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

- зобов'язати Уповноважену особу Фонду надати Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо виплати відшкодування в розмірі 191295,09 грн. за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб позивачу за договором банківського вкладу «Універсальний» №В09-16880/Т/630166 від 31.07.2014 року, укладеного з Публічним акціонерним товариством «Актабанк»;

- зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити позивача з вимогами в розмірі 191295,09 грн. до Загального реєстру вкладників Публічного акціонерного товариства «Актабанк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 27 липня 2015 року у справі № 808/3367/15 у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

Представник позивача у судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити.

Представники відповідачів в судове засідання апеляційної інстанції не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до вимог частини 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, та явка яких у відповідності до ст. 120 Кодексу адміністративного судочинства України не визнавалась судом обов'язковою, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

31.07.2014 року між позивачем та Публічним акціонерним товариством «Актабанк» укладено договір №В09-16880/Т/630166 банківського вкладу «Універсальний», за умовами якого позивач передає, а ПАТ «Актабанк» приймає грошові кошти в сумі 188601,45 грн. терміном на три місяці по 31.10.2014 під 13% річних (а.с.11-12).

Кошти у розмірі 188601,45 грн. були перераховані 31.07.2014 року з поточного рахунку ОСОБА_4 на депозитний рахунок, відкритий на ім'я позивача, що передбачено п.1.2.1 договору. Факт перерахування зазначених коштів на рахунок відділення ПАТ «Актабанк» підтверджується меморіальним ордером №1083875 від 31.07.2014 року (а.с.36).

На підставі постанови Правління Національного банку України від 15.01.2015 року №19 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Актабанк»» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 16.01.2015 року прийнято рішення №6 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Актабанк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «Актабанк» Приходько Юлію Вікторівну.

У зв'язку з прийняттям виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 16.01.2015 року №6 рішення про початок ліквідації ПАТ «Актабанк», Фонд гарантування вкладів фізичних осіб з 06.03.2015 року розпочав виплати коштів вкладникам даного банку. Для отримання коштів вкладники ПАТ «Актабанк» з 23.01.2015 року могли звертатись до установ банку-агента Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - ПАТ «Фідобанк».

При зверненні до банку-агента Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - ПАТ «Фідобанк» щодо виплати гарантованої суми відшкодування позивачу було повідомлено, оскільки виплата суми відшкодування за договором №В09-16880/Т/630166 банківського вкладу не передбачена, тому що інформація не внесена до загального реєстру вкладників.

04.02.2015 року та 13.02.2015 року позивач звернувся із заявами до ПАТ «Актабанк» та до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, відповідно до яких просив включити його до реєстру вкладників та виплатити всю суму відшкодування.

Листом від 12.05.2015 року Фонд гарантування вкладів фізичних осіб повідомив, що за отриманням інформації, вказаної в листі, слід звернутися до Уповноваженої особи Фонду (а.с.15).

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що Уповноваженою особою Фонду вживалися дії щодо перевірки правочинів, укладених банком, формування переліку вкладників, яким кошти підлягають відшкодуванню, та повідомлення правоохоронних органів за фактом виявлення протиправних дій, тощо. Тобто, фактично, Уповноваженою особою Фонду вчинялися дії, спрямовані на перевірку правочинів та обставин, які впливають на рішення про відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Таким чином, Уповноважена особа Фонду діяла у межах повноважень, які визначено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»".

Щодо позовних вимог до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, суд першої інстанції зазначив, що позивач не був включений Уповноваженою особою Фонду до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а тому Фонд гарантування вкладів фізичних осіб позбавлений можливості включити позивача до вказаного реєстру вкладників.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати таким Фондом відшкодування за вкладами, регулювання відносини між Фондом, банками, Національним банком України, повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків встановлені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі по тексту - Закон № 4452).

Відповідно до ч.1 ст.3 Закону №4452 Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Відповідно до ч.1-2 ст.26 Закону №4452 Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Згідно до положень ст.27 Закону №4452 Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, з визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур'єр» або «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

Разом з тим, відповідно до ст.37 Закону № 4452 уповноважена особа Фонду має право, продовжувати, обмежувати або припиняти здійснення банком будь-яких операцій; звертатися до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення в разі виявлення фактів шахрайства та інших протиправних дій працівників банку або інших осіб стосовно банку.вних дій працівників банку або інших осіб стосовно банку.

Крім того, Закон № 4452 визначає повноваження уповноваженої особи Фонду під час дії тимчасової адміністрації. Зокрема, стаття 38 Закону № 4452 передбачає, що протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Таким чином, відшкодування коштів триває з моменту прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку та завершується в день внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб запису про ліквідацію банку як юридичної особи. При цьому, ще під час дії тимчасової адміністрації та ліквідації банку уповноважена особа Фонду вживає заходів щодо перевірки правочинів, укладених банком, формування переліку вкладників, яким кошти підлягають відшкодуванню, повідомлення правоохоронних органів у випадку виявлення протиправних дій відносно банку, тощо.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що на ім'я позивача у ПАТ «Актабанк» було відкрито депозитний рахунок, на який 31.07.2014 року надійшли кошти з поточного рахунку іншої фізичної особи ОСОБА_4. Сума перерахування склала 188601,45 грн. (а.с.36).

Уповноважена особа Фонду дійшла висновку, що зазначена операція з перерахування грошових коштів з рахунку фізичної особи ОСОБА_4 на депозитний рахунок позивача суперечить Постанові Правління Національного банку України №365 від 16.09.2013 року «Про порядок надходження коштів в іноземній валюті на поточні рахунки фізичних осіб в межах України», оскільки безготівкове перерахування грошових коштів в іноземній валюті можливе лише з інших власних рахунків або шляхом внесення грошових коштів у касу банку, чого не відбувалось та підтверджується матеріалами справи, зокрема меморіальним ордером №1083875 від 31.07.2014 року.

На думку Уповноваженої особи Фонду, зазначене також підтверджує намагання ОСОБА_4 отримати грошові кошти не в порядку черговості від банку (4-а черга, ч.4 п.1 ст. 52 Закону), а за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, тобто внаслідок укладання таких правочинів надається перевага одному вкладнику, розмір вкладу якого перевищує встановлений граничний розмір відшкодування, а саме, вказана особа має намір отримати за рахунок коштів Фонду відшкодування, яке перевищує 200000,00 гривень, замість отримання залишку вкладу понад граничний розмір відшкодування за рахунок реалізації майна банку як кредитор четвертої черги.

Суд першої інстанції зазначив, що станом на 31.07.2014 року на банківському рахунку ОСОБА_4 (НОМЕР_1) знаходилась сума грошових коштів, яка значно перевищує 200 тис. грн. (330600,00 грн.), тобто граничний розмір відшкодування вкладів Фондом гарантування вкладів фізичних осіб.

Згідно заперечень відповідачів, з огляду на наведене вище, ОСОБА_4 закривши свій депозит, сума якого значно перевищує 200000 гривень, за допомогою штучних конструкцій (повернення начебто взятих раніше позик) «роздробила» суму коштів, які знаходились на її рахунку, шляхом перерахування коштів на рахунок позивача, і намагалася в порушення публічного порядку та черговості, встановлених Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», отримати свої кошти фактично за рахунок бюджету, а не ліквідаційної маси банку.

Тобто, під час перевірки комісією встановлено, що кошти на рахунок відкритий на ім'я позивача, надходили внаслідок так званого «дроблення» великого депозиту іншого клієнта, з метою відшкодування грошових коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

З огляду на встановлені обставини, 21.01.2015 року Уповноважена особа Фонду звернулася в прокуратуру м.Дніпропетровська із заявою про злочин з вимогою перевірити в діях позивача складу злочину (а.с.38).

Згідно Витягу з кримінального провадження №0000067 від 11.02.2015 року до ЄРДР 03.02.2015 року внесено запис про початок досудового розслідування за ч. 3 ст.190 Кримінального кодексу України.

З цих підстав Уповноважена особа Фонду вказувала на те, що операцію з перерахування грошових коштів на рахунок позивача від ОСОБА_4 було здійснено з метою штучного створення обов'язку банку, а в подальшому Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо відшкодування коштів, яке Фонд здійснюватиме за рахунок державних коштів. Як зазначала Уповноважена особа Фонду, шляхом розміщення грошей на рахунку позивача, створено перевагу третій особі перед іншими добросовісними вкладниками Банку шляхом виплати на користь третьої особи бюджетних коштів Фонду в першу чергу. Таким чином, за позицією відповідача, здійснивши переказ коштів, був укладений правочин, який порушує публічний порядок, оскільки він був спрямований на незаконне заволодіння майном держави, а отже такий правочин є нікчемним.

Відповідно до ст.27 Закону № 4452 Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, а виконавча дирекція Фонду протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Також, протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Уповноважена особа Фонду формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

При цьому, відповідно до ст.37 Закону №4452 Уповноважена особа Фонду має право, зокрема, продовжувати, обмежувати або припиняти здійснення банком будь-яких операцій; звертатися до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення в разі виявлення фактів шахрайства та інших протиправних дій працівників банку або інших осіб стосовно банку.

Також, Закон №4452 визначає повноваження уповноваженої особи Фонду під час дії тимчасової адміністрації. Зокрема, стаття 38 Закону передбачає, що протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

При цьому, ч.4 ст.38 Закону № 4452 передбачено, що Уповноважена особа Фонду протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Отже, вказаними нормами права визначено як обов'язок Уповноваженої особи Фонду у визначені строки скласти перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, так і обов'язок, протягом дії тимчасової адміністрації, забезпечити перевірку правочинів на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними. Як визначено ч.4 ст.38 Закону №4452, повідомлення стороні, про визначення договору нікчемним, може бути направлено Уповноваженою особою Фонду протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації. На час розгляду справи ліквідація Банку не завершена.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що Уповноваженою особою Фонду вчинялися дії щодо перевірки правочинів, укладених банком, формування переліку вкладників, яким кошти підлягають відшкодуванню, та повідомлення правоохоронних органів за фактом виявлення протиправних дій тощо. Тобто, фактично, Уповноваженою особою Фонду вчинялися дії, спрямовані на перевірку правочинів та обставин, які впливають на рішення про відшкодування коштів за рахунок Фонду.

Таким чином, встановлені обставини справи свідчать про те, що у спірних правовідносинах Уповноважена особа Фонду діяла у межах повноважень, які визначено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову в частині заявлених вимог до Уповноваженої особи Фонду.

Відповідно до ч.5 ст.27 Закону №4452 виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою переліків вкладників.

Оскільки, позивач не був включений Уповноваженою особою Фонду до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, то Фонд гарантування вкладів фізичних осіб був позбавлений можливості включити позивача до вказаного реєстру вкладників.

З огляду на викладені обставини, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб діяв у межах повноважень, які визначено Законом України №4452, а тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позову в частині заявлених вимог до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Крім того, колегія суддів зазначає, що в матеріалах справи наявна копія заочного рішення Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 10 листопада 2014 року у справі №333/7002/14-ц, яке набрало законної сили 21.11.2014 року, та з якого вбачається, що з ПАТ «Актабанк» на користь ОСОБА_2 вже стягнені грошові кошти у сумі 188601,45 грн. за договором №В09-16880/Т/630166 банківського вкладу від 31.07.2014 року (а.с.9-10).

Вказаним рішенням, крім того, встановлено, що ОСОБА_2 звернулась до Комунарського районного суду м.Запоріжжя у зв'язку з невиплатою ПАТ «Актабанк» грошових коштів з процентами за договором №В09-16880/Т/630166 банківського вкладу, який вона достроково просила розірвати, подав до банку відповідну заяву.

Відповідно до статті 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Колегія суддів вважає, що при наявності рішення суду по цивільній справі про стягнення грошових коштів з банку за договором №В09-16880/Т/630166 банківського вкладу від 31.07.2014 року, вимоги про зобов'язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб включити позивача з вимогами в розмірі 191295,09 грн. до Загального реєстру вкладників ПАТ «Актабанк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, є безпідставним та таким, що не ґрунтується на законі.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Уповноваженою особою Фонду, Фондом гарантування вкладів фізичних осіб доведено правомірність не включення ОСОБА_2 до Загального реєстру вкладників Публічного акціонерного товариства «Актабанк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та постанова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду не вбачається.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 160, 167, 184, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 27 липня 2015 року у справі № 808/3367/15 залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 27 липня 2015 року у справі № 808/3367/15 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення ухвали в повному обсязі.

В повному обсязі ухвалу складено 09 жовтня 2015 року.

Головуючий суддя: І.В. Юрко

Суддя: М.М.Гімон

Суддя: Н.А. Олефіренко