Справа № 2а-6355/11/1470
Суддя: Устинов І. А.
Дата ухвалення: 2011-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

2а-6355/11/1470

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.09.2011 р. Справа № 2а-6355/11/1470

м. Миколаїв

Суддя Миколаївського окружного адміністративного суду Устинов І.А. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва,

до Заводського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції,

про визнання протиправною та скасування постанови від 10.08.2011 року №28055575.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Заводського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції про визнання протиправною та скасування постанови від 10.08.2011 р. про зупинення виконавчого провадження.

До суду надійшла заява від представника позивача про розгляд справи за його відсутності у порядку письмового провадження.

Представник відповідача у судове засідання не з’явився, про дату та час слухання справи повідомлений належним чином за своєю юридичною адресою.

Суд вважає, що справа може бути розглянута по суті на підставі наявних у справі доказів, а відсутність повноважного представника відповідача, відповідно до ст. 128 КАС України, не перешкоджає вирішенню спору.

Дослідивши матеріали справи суд прийшов до наступного висновку:

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб’єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті ( вчинені) вони відповідно до вимог ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постановою суду від 20.12.2010 р. по справі № 2а-8553/10/1470 за позовом позивача до відповідача –Акціонерне товариство відкритого типу Фірма “Аура”, стягнуто на користь УПФУ в Заводському районі м. Миколаєва –1750,65 грн. заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій з травня по листопад 2010 року.

27.01.2011 р. судом виданий по справі № 2а-8553/10/1470 виконавчий лист.

Позивач звернувся до відповідача з виконавчим листом для примусового стягнення страхових внесків з Акціонерного товариства відкритого типу Фірма “Аура”, м. Миколаїв.

Постановою від 10.08.2011 р. відповідач зупинив виконавче провадження на підставі п.8 ч.1 ст. 37,39 Закону України “Про виконавче провадження”, оскільки 15.05.2006 р. Господарським судом Миколаївської області прийнято ухвалу про порушення справи про банкрутство боржника та про введення мораторію на задоволення вимог кредиторів.

Відповідно до п.8 ч.1 ст. 37 Закону України “Про виконавче провадження” порушення господарським судом провадження у справі про банкрутство боржника, якщо відповідно до закону на вимогу стягувача поширюється дія мораторію, запровадженого господарським судом, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника), а також у разі звернення стягнення на заставлене майно та виконання рішень у немайнових спорах виконавче провадження підлягає обов’язковому зупиненню.

Згідно з п .6 ст. 12 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не поширюється на виплату заробітної плати, аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної здоров’ю та життю громадян, авторської винагороди. Дія мораторію не поширюється на задоволення вимог кредиторів, що здійснюється боржником у порядку, встановленому статтею 14 цього Закону, або керуючим санацією згідно з планом санації, затвердженим господарським судом, або ліквідатором у ліквідаційній процедурі в порядку черговості, встановленому статтею 31 цього Закону.

Страхові внески не відносяться до переліку тих виплат, на які не розповсюджується дія мораторію відповідно до п .6 ст. 12 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”.

Посилання позивача на те, що заборгованість по страхових внесках виникли після порушення провадження у справі та є поточною і на неї не розповсюджується дія мораторію не приймаються судом до уваги, оскільки до повноважень державного виконавця не відноситься визначення правової природи грошових вимог: конкурсні чи поточні. Конкурсні грошові вимоги визнаються господарським судом при розгляді справи про банкрутство у попередньому судовому засіданні, на якому затверджується реєстр вимог кредиторів. Поточні грошові вимоги, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство, визнаються господарським судом тільки після відкриття ліквідаційної процедури.

Відповідно до ст. 23 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури вимоги за зобов'язаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедур банкрутства, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури.

Доказів визнання господарським судом поточних грошових вимог позивача в сумі 1750,65 грн. заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з травня по листопад 2010 року в ході ліквідаційної процедури та введення по справі ліквідаційної процедури позивач суду не надав.

Згідно з ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій та бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів та у доведенні перед судом їх переконливості.

Постанова від 10.08.2011 р. про зупинення виконавчого провадження скасуванню не підлягає, оскільки прийнята законно та обґрунтовано, з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення ( вчинення дії).

Таким чином позовні вимоги необґрунтовані та задоволенню не підлягають.

Судові витрати по справі відсутні.

Керуючись статтями 158, 160-163, 181 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову відмовити.

Відповідно до п.1 ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя І. А. Устинов