Справа № 2-а-14078/11
Суддя: Криворученко Д. П.
Дата ухвалення: 2011-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2011 року Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі: головуючого - судді Криворученко Д.П., секретарі Микитченко К.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Чернігівському районі, Чернігівської області про визнання дій та бездіяльності незаконними, зобовязання здійснити перерахунок та виплату додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Чернігівському районі, Чернігівської області про визнання бездіяльності відповідача неправомірною, зобовязання здійснити перерахунок та виплату додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, що передбачено ст. 50 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофиза період із 12 березня 2011 року по 22 липня 2011 року, з урахуванням раніше сплачених за вказаний період сум.

08.11.2011 року за ухвалою судді відкрите скорочене провадження по даній справі.

24.11.2011 року від сторони відповідача надійшли письмові заперечення, які зводяться до того, що права позивача ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Чернігівському районі, Чернігівської області не порушуються.

29.11.2011 року справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Сторони до суду не зявились. Позивач заявила клопотання про розгляд справи без її участі. Відповідач виклав свою позицію в запереченнях від 24.11.2011 року

Відповідно до положень ч. 1 ст. 41 КАС України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Статтею 128 КАС України встановлено наслідки неприбуття в судове засідання особи, яка бере участь в справі. Згідно до ч. 6 зазначеної статті якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, але прибули не всі особи, які беруть участь в справі, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Оскільки по даній справі позивач заявив клопотання про розгляд справи за її відсутності, а представник відповідача субєкт владних повноважень, у засідання не зявився, суд рахує за можливе провести розгляд в порядку письмового провадження

.Від сторони відповідача надійшли заперечення, які зводяться до того, що позивач перебуває на обліку в УПФУ Чернігівського району та отримує пенсію по інвалідності згідно із Законом України Про статус та соціальний захист громадян, які постражлали внаслідок Чорнобильської катастрофи№ 796-Х11, як інвалід 3 групи внаслідок захворювання щодо якого встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, їй виплачується пенсія в розмірі передбаченому відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №530.

Суд враховує,що згідно з ухвалою суду від 21.12.2011 року на підставі п.2 ч.1 ст. 157 КАС України в частині позовних вимог ОСОБА_1 за період із 12 березня 2011 року по 13 травня 2011 року включно провадження у справі закрито.

Дослідивши матеріали адміністративної справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до приписів ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди, перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій).

Відносини, що склалися між позивачем та відповідачем є публічно-правовими відносинами, виходячи із змісту статті 3 та пункту 2 частини 1 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судом встановлено, що позивач народилась 18 липня 1956 року, перебуває на обліку в УПФУ Чернігівського району, являється особою, постраждалою внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, інвалідом третьої групи внаслідок Чорнобильської катастрофи про що свідчить паспорт громадянина України, відповідні посвідчення, довідка МСЕК про інвалідність.

Враховуючи те, що позивач є особою, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, вона наділена державою певним правовим статусом, який включає в себе й право на додаткові елементи соціального захисту, зокрема право на отримання додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю.

Статтею 49 Закону № 796-XII передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Частиною 1 статті 67 Закону №796-XII встановлено, що конкретні розміри всіх доплат, пенсій і компенсацій (передбачених цим Законом) підвищуються Кабінетом Міністрів України відповідно до зміни індексу вартості життя і зростання мінімальної заробітної плати.

Згідно зі статтею 50 Закону №796-XII особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю інвалідам третьої групи у розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до частини 1 статті 28 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування(далі - Закон №1058-IV) мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Статтею 28 вказаного Закону України також передбачено, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом.

При цьому, в частині 2 статті 5 Закону №1058-IV встановлено, що виключно цим Законом визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Враховуючи те, що нормами цього Закону встановлений розмір мінімальної пенсії за віком, а дія інших нормативно-правових актів може застосовуватись лише в частині, що не суперечить цьому Закону, суд приходить до висновку, що будь-яким іншим нормативно-правовим актом не може визначатись розмір мінімальної пенсії за віком.

Таким чином, вихідним критерієм розрахунку додаткової пенсій виступає мінімальна пенсія за віком, розмір якої згідно зі статтею 28 Закону № 1058-IV встановлюється в розмірі визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Виходячи із загальних засад пріоритету законів над підзаконними актами положення частини 3 статті 28 Закону №1058-IV, не є перешкодою для застосування мінімального розміру пенсії за віком для розрахунку інших повязаних із нею пенсій чи доплат, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого мінімального розміру пенсії за віком, крім передбаченого частиною 1 цієї статті.

Наділивши зазначеною соціальною гарантією осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, держава таким чином взяла на себе публічне зобовязання забезпечити належний матеріальний рівень цих осіб.

Тобто, між позивачем і державою встановлено певний правовий звязок у визначеній сфері життєдіяльності, який характеризується наявністю зобовязання держави забезпечити соціальний захист осіб, які постраждали і є інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України, виключно законами визначаються, зокрема, основи соціального захисту, а статтею 75 Конституції встановлено, що єдиним органом законодавчої влади в Україні є парламент - Верховна Рада України. Конституція не надавала права парламенту делегувати свої повноваження іншим державним органам, а останнім - своїми нормативно-правовими актами змінювати положення законів.

Частиною 1 статті 67 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофибуло встановлено, що конкретні розміри всіх доплат, пенсій і компенсацій (передбачених цим Законом) підвищуються Кабінетом Міністрів України відповідно до зміни індексу вартості життя і зростання мінімальної заробітної плати.

Враховуючи особливий статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та обумовлену цим необхідність їх адекватного соціального захисту, Верховна Рада України вже у 2006 році доповнила Закон України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофистаттею 71, в якій встановлено, що дія положень цього Закону не може призупинятися іншими законами, крім законів про внесення змін до цього Закону (Закон №231-V від 5 жовтня 2006 року).

Як зазначено у Рішенні Конституційного Суду України від 11.10.2005 №8-рп/2005 (справа про рівень пенсії і щомісячного довічного грошового утримання) зміст прав і свобод людини - це умови і засоби, які визначають матеріальні та духовні можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування і розвитку. Обсяг прав людини - це кількісні показники відповідних можливостей, які характеризують його множинність, величину, інтенсивність і ступінь прояву та виражені у певних одиницях виміру.

Звуження змісту прав і свобод означає зменшення ознак, змістовних характеристик можливостей людини, які відображаються відповідними правами та свободами, тобто якісних характеристик права. Звуження обсягу прав і свобод - це зменшення кола суб'єктів, розміру території, часу, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірюваних показників використання прав і свобод, тобто їх кількісної характеристики.

Враховуючи вищевикладене, суд погоджується із позицією позивача щодо порушення її права на отримання додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю відповідно статті 50 Закону №796-XII у розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком .

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

ОСОБА_2 ПФУ в Чернігівському районі не надало суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування правомірності своєї бездіяльності.

За таких обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача за період з 14 травня 2011 року по 22 липня 2011 року є обґрунтованими та відповідно такими, що підлягають задоволенню.

Позивач, як особа, що постраждала внаслідок аварії на Чорнобильській атомній електростанції, звільнений від сплати судових витрат.

Керуючись ст.ст. 47, 50 ,67 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ст.ст.2, 9, 21, 71, 99, 102, 158-163, 185-186 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Чернігівському районі, Чернігівської області про визнання дій та бездіяльності незаконними, зобовязання здійснити перерахунок та виплату додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, задовольнити.

Визнати незаконними дії та бездіяльність ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Чернігівському районі Чернігівської області щодо не здійснення ОСОБА_1 перерахунку пенсії відповідно до ст.ст. 50, 67 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Зобовязати ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Чернігівському районі Чернігівської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю, як особі віднесеної до 1 категорії, інваліду 3 групи, з розрахунку 50 процентів мінімальної пенсії за віком, у відповідності до ст.ст.50, 67 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, за період з 14 травня 2011 року по 22 липня 2011 року включно, виходячи з розміру встановленого ч.1 ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, з урахуванням фактично виплачених сум.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст.254 КАС України. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч.3 ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмову провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Чернігівський районний суд Чернігівської області, з одночасним надісланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_3