Справа № 813/3839/15
Суддя: Сидор Наталія Теодозіївна
Дата ухвалення: 2015-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

813/3839/15

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2015 року № 813/3839/15

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого - судді Сидор Н.Т.,

за участі секретаря судового засідання Присташ І.М.,

представник позивача не прибув,

представник відповідача не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом Коростишівської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області до товариства з обмеженою відповідальністю “Гіва” про стягнення коштів з банківських рахунків платника податків для погашення податкового боргу,

в с т а н о в и в:

На розгляді Львівського окружного адміністративного судузнаходиться адміністративна справа за позовом Коростишівської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області до товариства з обмеженою відповідальністю “Гіва” про стягнення коштів з банківських рахунків платника податків для погашення податкового боргу в розмірі 3663760,26 гривень.

В обгрунтування позовних вимог покликаються на те, що відповідач має податковий борг в розмірі 3663760,26 гривень, який виник внаслідок несплати у передбачений законом строк узгодженого зобов’язання з податку на додану вартість.

Представник позивача в судове засідання не з’явився, подав суду заяву про розгляд справи у їх відсутності. Просить позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач явки уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, на підставі ч. 11 ст. 35 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) вважається повідомленим належним чином, оскільки поштовий конверт з судовою кореспонденцією повернувся до суду з відміткою органу поштового зв'язку «за закінченням терміну зберігання».

За таких обставин суд на підставі ч. 4 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) ухвалив розглянути справу у відсутності представників сторін на підставі наявних у справі доказів, згідно ч. 6 ст. 71 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши і оцінивши повідомлені позивачем обставини та долучені до справи докази на їх підтвердження, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

ТзОВ “Гіва” зареєстроване як юридична особа та відповідно до п. 15.1 ст. 15 Податкового кодексу України (далі – ПК України) є платником податків та згідно з п. п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України зобов’язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.

Податковий борг відповідача відповідно до довідки про заборгованість та облікової картки платника податку становить 3663760,26 гривень.

Зазначена заборгованість у відповідача виникла по податку на додану вартість внаслідок несплати самостійно визначеного податкового зобов’язання по даному податку згідно декларації за листопад 2014 року на суму 3670844 грн.

Оскільки відбулась часткова сплата зобов’язання з податку на додану вартість у розмірі 7083,74 грн, позивача просить про стягнення боргу у розмірі 3663760,26 грн.

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Виконуючи зазначені норми Закону, позивачем надіслано відповідачу податкову вимогу форми Ю № 3150-25 від 31.12.2014 року.

Зазначена податкова вимога ні в адміністративному, ні в судовому порядку у встановлений чинним законодавством спосіб не оскаржена, узгоджена сума податкового зобов’язання до бюджету на сплачена, тобто визнається сумою податкового боргу, а відтак підлягає стягненню з відповідача.

В добровільному порядку заборгованість відповідачем не сплачена.

Надаючи правову оцінку відносинам, що склались між сторонами, суд виходить з наступного.

Згідно з п. 54.1 ст. 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податковий борг – сума грошового зобов’язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов’язання.

Пунктом 95.3 ст. 95 ПК України визначено, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Матеріалами справи підтверджується, що самостійно визначена сума податкового зобов’язання по податку на додану вартість відповідачем не сплачена.

Станом на день розгляду справи сума податкового боргу відповідача в розмірі 3663760,26 гривень є узгодженою та у встановлені законом строки не сплаченою, тому відповідно до п.п. 14.1.175 п. 14 ст. 14 ПК України визнається сумою податкового боргу. Доказів зворотного матеріали справи не містять.

З врахування вищенаведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Коростишівської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області про стягнення коштів з банківських рахунків товариства з обмеженою відповідальністю “Гіва” для погашення податкового боргу в розмірі 3663760,26 гривень є обґрунтованими, підтверджуються долученими до матеріалів справи доказами і підлягають до задоволення.

Оскільки спір вирішено на користь суб’єкта владних повноважень, звільненого від сплати судового збору, а також за відсутності витрат позивача - суб'єкта владних повноважень, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, відповідно до ч. 4 ст. 94 КАС України судові витрати у формі судового збору стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст. ст. 4, 7-11, 14, 69-72, 86, 87, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

адміністративний позов задовольнити повністю.

Судові витрати з відповідача стягненню не підлягають.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст постанови складено та підписано 12.10.2015 року.

Суддя Сидор Н.Т.