Справа № 808/1366/15
Суддя: Туркіна Л.П.
Дата ухвалення: 2015-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

08 жовтня 2015 рокусправа № 808/1366/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Туркіної Л.П.

суддів: Проценко О.А. Дурасової Ю.В.

за участю секретаря судового засідання: Комар Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя
на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 02 квітня 2015 року у справі №808/1366/15
за позовом до про Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя Публічного акціонерного товариства «Український графіт» відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій,-
ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя (далі по тексту - позивач) звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Український графіт» (далі по тексту - відповідач), в якому просило стягнути з відповідача 61809 грн. 51 коп. відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пункту «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Позивач, посилаючись на доводи, викладені у позові, зазначив, що відповідачем не відшкодовуються до Пенсійного фонду фактичні витрати на виплату та доставку пільгових пенсій за Списком №1.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 02 квітня 2015 року у справі №808/1366/15 позов задоволено.

Постанова суду першої інстанції обґрунтована, зокрема, тим, що позивачем доведено розмір суми до відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених за віком на пільгових умовах за спірний період.

Відповідач - Публічне акціонерне товариство «Український графіт», не погодившись з вищезазначеною постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 02 квітня 2015 року у справі №808/1366/15 та відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційних вимог відповідач, зокрема, зазначив, що суд дійшов помилкового висновку стосовно обов'язку підприємства відшкодувати позивачу суми доплат та підвищень до пенсій. Судом необґрунтовано визнано правомірними розрахунки позивача, які складені з порушенням п.6.2 Інструкції №21-1.

Сторони по справі про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись у встановленому порядку, своїх представників для участі у її розгляді не направили.

За таких обставин, колегія суддів ухвалила розглянути справу без участі представників сторін.

У судовому засіданні, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів прийшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, колишнім працівникам відповідача ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 призначена та виплачується пенсія за віком на пільгових умовах за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до приписів ч. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями протоколів про призначення пенсій.

Позивачем по вказаним пенсіонерам було здійснено розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених за Списком №1 за період з грудня 2014 року по лютий 2015 року.

Позовні вимоги стосуються компенсації витрат позивача на виплату і доставку пільгових пенсій вищевказаним особам (колишнім працівникам відповідача) за період з грудня 2014 року по лютий 2015 року, розмір яких становить 61809,51 грн.

Відповідно до п. «а» ст. 13 Закону № 1788 на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці - жінкам.

Згідно преамбули Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058 цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Так, пунктом 2 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону № 1058 встановлено, що підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону. Отже, саме на працедавця приписами чинного законодавства покладено обов'язок в повному обсязі відшкодовувати витрати Пенсійного фонду на виплату і доставку пенсій, призначених особам, які працювали або працюють на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Згідно п.п.6.4 п.6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої Постановою Пенсійного фонду від 19.12.2003 р. №21-1 (далі - Інструкція № 21-1), розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Відповідно до абз.1 п. 6.8 Інструкції № 21-1 підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Оскільки відповідно до норм Інструкції № 21-1 обов'язок щодо відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій пов'язаний з отриманням розрахунків, що надсилаються органами Пенсійного фонду України на початку року, платникам не надано право ухилятись від виконання цього обов'язку з посиланням на не підтвердження органами Пенсійного фонду України фактично понесених витрат, а саме - відсутність доказів виплати цих коштів пенсіонерам.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що законодавчо передбачено обов'язок платників збору відшкодовувати виплачені їх працівникам пільгові пенсії, призначені відповідно до статті 13 Закону № 1788, а також фактичні витрати на їх виплату і доставку.

Крім того, відповідно до абз.1 п. 6.8 Інструкції № 21-1 у разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання та ін.), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства в місячний термін з моменту виникнення цих обставин.

Форма розрахунків затверджена в додатку № 7 до Інструкції № 21-1 і має назву "Розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до пункту "а" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (крім працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників)". Отже, доводи відповідача щодо відсутності у останнього обов'язку здійснювати відшкодування витрат, понесених Пенсійним фондом на виплату та доставку пенсій за Списком № 1, спростовується викладеним вище.

Щодо доводів відповідача з приводу ненадання позивачем доказів фактичного понесення витрат колегія суддів зазначає наступне:

Відповідно до п.9.2. Порядку ведення органами Пенсійного фонду України обліку надходження сум єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та інших платежів, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 27.09.2010 № 21-2 (далі - Порядок № 21-2), на 1 січня кожного року органами Пенсійного фонду проводиться звірення розрахунків усіх платників за всіма платежами.

На вимогу платника органи Пенсійного фонду проводять звірення розрахунків за всіма платежами, які сплачуються платниками за звітний період. За платежами, за якими виникли розбіжності, за бажанням платника друкуються картки особових рахунків платників (абз.2 п.9.2 Порядку № 21-2).

Звірення розрахунків оформляється складанням акта, про що робиться відмітка у книзі обліку актів звірення розрахунків платників, яка ведеться у відділі обліку надходження платежів, за формою згідно з додатком 2. Акт звірення складається у розрізі карток особових рахунків платників у довільній формі з використанням можливості програмного забезпечення. (абз.3 п.9.2 Порядку №21-2).

При збігові сальдо розрахунків за даними платника з даними органу Пенсійного фонду розрахунки на 1 січня вважаються звіреними. Якщо сальдо розрахунків на 1 січня за даними платника не збігається з даними відповідного органу Пенсійного фонду, то акт звірення є підставою для здійснення перевірки в порядку, встановленому законодавством. (абз.4 п.9.2 Порядку №21-2).

Отже, відповідач не позбавлений можливості з'ясувати питання щодо фактичної виплати пенсії під час звірки.

Позивачем були здійснені розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за Списком № 1 за період з грудня 2014 року по лютий 2015 року.

Відповідач заборгованість по відшкодуванню сум витрат на виплату і доставку пенсій за період з грудня 2014 року по лютий 2015 року у розмірі 61809 грн. 51 коп. не погасив.

Щодо доводів відповідача про безпідставне стягнення з нього разом з основним розміром пенсії доплати за понаднормативний стаж, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Згідно з п. 6.6 Інструкції № 21-1 додаткові пенсії, витрати на виплату підвищення розміру пенсії відповідно до ст. 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", доплати, надбавки та підвищення, призначені відповідно до законодавства України, які виплачуються за рахунок інших джерел, ніж кошти Пенсійного фонду України не включаються до розміру фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, що підлягають відшкодуванню.

Доплата за понаднормовий стаж, передбачена ст. 28 Закону № 1058, як складова частина пільгової пенсії та входить до структури останньої. Названа доплата встановлена Законом № 1058 та фінансуються за рахунок коштів Пенсійного фонду України, а тому підлягає відшкодуванню.

Щодо доводів апеляційної скарги про відшкодування пенсій, призначених відповідно до ст.13 та ст.100 Закону "Про пенсійне забезпечення" особам, які мають відповідний стаж роботи до 01.01.1992р., колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

В постанові Вищого адміністративного суду України від 06.02.2014р. по справі К/800/39460/13 висловлено правову позицію стосовно того, що витрати на виплату та доставку пільгових пенсій покриваються підприємствами та організаціями. При цьому обов'язок підприємств та організацій з відшкодування цих витрат, понесених відповідачем після січня 2004 року, не пов'язаний із датою призначення такої пенсії чи часом набуття необхідного для цього пільгового стажу (до чи після набрання чинності Законом № 1058-ІV).

Названу правову позицію підтримано постановою Верховного Суду України, винесеною по справі К/800/39460/13 08.07.2014 року.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують законності та обґрунтованості рішення суду.

Виходячи з викладеного, апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Український графіт» слід залишити без задоволення, а постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 02 квітня 2015 року у справі №808/1366/15 - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.195,196,198,200,205,206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Український графіт» - залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 02 квітня 2015 року у справі №808/1366/15 - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків, передбачених цим Кодексом, а в разі складення судового рішення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення судового рішення в повному обсязі.

Головуючий: Л.П. Туркіна

Суддя: О.А. Проценко

Суддя: Ю.В. Дурасова