Справа № 161/13114/15-а
Суддя: Кирилюк В. Ф.
Дата ухвалення: 2015-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/471/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2015 року суддя Луцького міськрайонного суду Кирилюк В.Ф., розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління пенсійного фонду України в місті Луцьку Волинської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з адміністративним позовом до управління пенсійного фонду України в місті Луцьку Волинської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 01.04.2009 року вона перебуває на обліку у відповідача як одержувач пенсії по інвалідності, призначену відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу». Розмір пенсії при призначенні становив 90% від середньомісячної заробітної плати. У звязку з підвищенням заробітної плати прокурорсько-слідчим працівникам відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 року № 505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури» її пенсія була перерахована. Перерахунок пенсії було проведено з 01.07.2012 року в розмірі 80% від середньої місячної заробітної плати. В травні 2015 року вона звернулась до відповідача із заявою про перерахунок пенсії з розрахунку 90% заробітної плати, зазначеної у довідці прокуратури Волинської області від 13.07.2012 року № 18/215. Однак відповіді не отримала. 04.08.2015 року вона повторно зявилась до відповідача, однак в проведенні перерахунку їй було відмовлено.

Просить суд, визнати дії відповідача неправомірними та зобовязати управління пенсійного фонду України в місті Луцьку Волинської області провести перерахунок та виплату пенсії відповідно до довідки прокуратури Волинської області від 13.07.2012 року № 18/208 на підставі ст.37 Закону України «Про державну службу» та постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 року № 505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури» в розмірі 90% від середнього заробітку, з 01.07.2012 року.

Відповідно до ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27.08.2015 року судовий розгляд даної адміністративної справи здійснюється в порядку скороченого провадження.

Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач з 01.04.2009 року перебуває на обліку у відповідача як одержувач пенсії, призначену відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу». Розмір пенсії при призначенні становив 90% від середньомісячної заробітної плати.

16.07.2012 року позивач зверталась до відповідача із заявою про проведення перерахунку пенсії відповідно до довідки прокуратури про середньомісячний розмір заробітної плати № 18/208 від 13.07.2012 року. Згідно поданої заяви ОСОБА_1 було проведено перерахунок пенсії з 01.07.2012 року та обчислено із середньомісячної заробітної плати станом на 14.06.2012 року в розмірі 80% .

Розмір пенсії позивачу обчислено згідно довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, а також державним службовцям, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших порсадах, ніж ті, з яких їм призначено (перераховано) пенсію від 13.07.2012 року № 18/208.

04.08.2015 року позивач звернулась до управління пенсійного фонду України в місті Луцьку Волинської області із заявою про перерахунок пенсії, діючого на момент призначення пенсії із розрахунку 90% від суми середньомісячної заробітної плати. Однак в проведенні перерахунку їй було відмовлено.

Згідно ч.2 ст.37 Закону України «Про державну службу» , пенсія державним службовцям призначається в розмірі від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до ч.2 ст. 33 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на держаній службі та інших надбавок.

Згідно ч.7 ст.33 цього Закону державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обовязків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів.

Частиною другою ст. 2 Закону України «Про оплату праці» визначено, що в структуру заробітної плати входить також додаткова заробітна плата, яка визначена як винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантії і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством, премії, повязані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Аналогічні положення містяться і в п.п.2.2.2. п.2 Інструкції по статистиці заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13.01.2004 року №5.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про оплату праці» структура заробітної плати складається з основної, додаткової та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми. Закон України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року не містить визначення заробітної плати, на підставі якої здійснюється розрахунок пенсії.

Із змісту ст.40 вказаного Закону вбачається, що з середньої заробітної плати повинні бути сплачені страхові внески.

Отже, чинне законодавство як загальне, так і спеціальне відносить до складу заробітної плати також інші виплати. При цьому слід врахувати, що надбавки, запроваджені нормативно-правовими актами, матеріальна допомога належать до додаткових видів грошового забезпечення й приймаються в розрахунок при нарахуванні пенсії лише особам, які отримували такі надбавки під час перебування на державній службі та були звільнені зі служби після їх запровадження.

Формою довідки про складові заробітної плати, яка подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» № 5-1 передбачено, що матеріальна допомога на оздоровлення і допомога на вирішення соціально-побутових питань є складовими заробітної плати. При цьому чітко передбачено, що з усіх виплат, які вказані в цій довідці нараховуються і сплачуються страхові внески, а з 01.01.2011 року- єдиний внесок на загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до ч.1 ст.66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплат праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір» на загальнообовязкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на загальнообовязкове державне пенсійне страхування в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподаткованого доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержаного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Зокрема, до такого доходу (заробітної плати враховуються суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактичні нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше,нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обовязкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм, отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески, або збір на обовязкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 20.02.2012 року (справа № 21-430а11). За приписами ч.2 ст.244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального у подібних правовідносинах, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України.

На основі викладеного суд вважає, що відповідно до вказаних нормативних актів пенсія позивача повинна обчислюватися із заробітної плати з урахуванням грошової винагороди та індексації заробітної плати, на яку нараховувалися страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування з дня звернення позивача до управління пенсійного фонду України в місті Луцьку із заявою про перерахунок пенсії.

В той же час, щодо посилання представника відповідача на положення Закону України Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України, за яким зменшено відсоток суми заробітної плати при призначенні пенсії державним службовцям, суд зазначає наступне.

Так, Законом України Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України, який набрав чинності з 01.01.2015 року, внесено зміни до ст. 37 Закону України Про державну службу, відповідно до яких пенсія державним службовцям призначається у розмірі 60% від суми заробітної плати. Однак враховуючи, що пенсія позивачу призначена раніше, тобто до внесення змін у ст. 37 Закону України Про державну службу, норми вищевказаного Закону не підлягають до застосування.

Однак, згідно з ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Статтею 100 КАС України передбачено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Позивачка пропустила строк звернення до суду, оскільки звернулася з позовом 25.08.2015 року. А тому, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення в межах шестимісячного строку звернення до суду, тобто починаючи з 25.02.2015 року.

На підставі Закону України «Про державну службу», Закону України «Про оплату праці», Закону України «Про пенсійне забезпечення», Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», керуючись ст.ст. 2,11,159-163 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати дії управління пенсійного фонду України в місті Луцьку щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 в розмірі 90% від заробітної плати неправомірними.

Зобовязати управління пенсійного фонду України в місті Луцьку здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії згідно ст.37 Закону України «Про державну службу», відповідно до довідки прокуратури Волинської області від 13.ю07.2012 року № 18/208 та постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 року № 505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури» з розрахунку 90% від середнього заробітку з 25.02.2015 року з урахуванням виплачених сум.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Луцький міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Луцького міськрайонного суду В.Ф.Кирилюк