Справа № 501/1761/15-а
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2015-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2015 р.м.ОдесаСправа № 501/1761/15-а

Категорія: 5.2 Головуючий в 1 інстанції: Максимович Г.В.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Кравченко К.В.,

Лукянчук О.В.

при секретарі: Аврамовій О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі апеляційну скаргу Одеської митниці ДФС на постанову Іллічівського міського суду Одеської області від 16 червня 2015р. по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Одеської митниці ДФС про визнання протиправною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2015р. ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до Одеської митниці ДФС в якому просила визнати протиправною та скасувати постанову у справі про порушення митних правил від 15.04.2015р. за №0107/50000/15 щодо ОСОБА_2, скасувати адміністративне стягнення щодо ОСОБА_2 у вигляді штрафу в розмірі 300% не сплаченої суми митних платежів, що складає 265346,25грн. та закрити провадження у справі про порушення митних правил від 15.04.2015р. за №0107/50000/15 щодо ОСОБА_2 за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.485МК України.

В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначає, що 15.04.2015р. заступником начальника Одеської митниці ДФС Погоріловським О.Д. була винесена постанова у справі про порушення митних правил №0107/50000/15, відповідно до якої її визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст.485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300% несплаченої суми митних платежів, що складає 265346,25грн..

В постанові зазначено, що позивачкою при декларуванні товару «чорнила до принтерів», який надійшов на ім'я ТОВ «Таймтрейдінг», з метою зменшення розміру митних платежів, було заявлено в митній декларації №500040001/2012/015333 від 3.10.2012р. неправдиві відомості про умови поставки, покупця, одержувача та про вартість товару та надано інвойс №2821, який містить неправдиві відомості, необхідні про цю вартість, чим вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ст.485 МК України.

Позивачка зазначила, висновки постанови не відповідають існуючим фактичним обставинам та діючому законодавству, у зв'язку з чим є протиправними. Посилаючись на зазначені обставини позивачка просила позов задовольнити.

Постановою Іллічівського міського суду Одеської області від 16 червня 2015р. адміністративний позов задоволено.

Постанову у справі про порушення митних правил №0107/50000/15 від 15.04.2015р. щодо ОСОБА_2 визнано протиправною та скасовано.

Адміністративне стягнення щодо ОСОБА_2 у вигляді штрафу в розмірі 300% не сплаченої суми митних платежів, що складає 265346,25грн. - скасовано.

Провадження у справі про порушення митних правил №0107/50000/15 від 15.04.2015р. щодо ОСОБА_2 закрито, за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.485МК України.

В апеляційній скарзі апелянт просить постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення норм права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, пояснення на неї, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про залишення скарги без задоволення, постанови суду без змін, з наступних підстав.

За правилами ст.200КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що в діях позивачки відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.485 МК України.

Вирішуючи спір судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та об'єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, судом встановлено, підтверджено матеріалами справи і не спростовано сторонами, що 15.04.2015р. заступником начальника Одеської митниці ДФС Погоріловським О.Д. була винесена постанова у справі про порушення митних правил №0107/50000/15, якою ОСОБА_2, визнано винною у вчинені порушення митних правил, передбаченого ст.485 МК України і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що складає 265346, 25грн. (а.с.19-23).

Підставою для прийняття такої постанови стало те, що при декларуванні товару «чорнила до принтерів», який надійшов на ім'я ТОВ «Таймтрейдінг», з метою зменшення розміру митних платежів, було заявлено в митній декларації №500040001/2012/015333 від 3.10.2012р. неправдиві відомості про умови поставки, покупця, одержувача та про вартість товару та надано інвойс №2821, який містить неправдиві відомості, необхідні про цю вартість, чим вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ст.485 МК України.

В постанові вказано, що після того, як декларантом ТОВ «ТАЙМТРЕЙДІНГ» ОСОБА_2 до Південної митниці Міндоходів була надана митна декларація у режимі «ІМ40ДЕ», яка була прийнята та зареєстрована на №500040001/2012/015333, коносамент від 22.09.2012р №MSCUK7865096, комерційний інвойс від 24.09.2012р. №2821, зовнішньоекономічний контракт від 15.06.2012р. №ТТ-СО Одеською митницею був зроблений запит до митних органів Республіки Туреччини.

Відповідно до отриманих від митних органів Туреччини експортної декларації від 19.09.2012р. №12350300EX154484, інвойсів від 14.09.2012 №473356,473357, 473358 та пакувального аркушу до них від 14.09.2014р., видані компанією відправником «BUDIN AKARCA MUREKKEP VE BOYA SAN. TIC.AS» фактично одержувачем товарів виступала українська компанія «MACHOUSE INTERNATIONAL LTD», а його експортна вартість складає не 27128,40дол. США, а 90595,8дол. США.

Таким чином, митний орган вважає, що при декларуванні товару «чорнило до принтерів» декларантом ТОВ «ТАИМТРЕИДІНГ» ОСОБА_2 у митній декларації від 3.10.2012р. за №500040001/2012/015333 заявлено неправдиві відомості про умови поставки, покупця, одержувача та про вартість товару, надавши інвойс №2821, який містить неправдиві відомості про цю вартість.

Перевіряючи правомірність прийнятої постанови, суд першої інстанції виходив з того, що спірні правовідносини регулюються Митним кодексом України.

Відповідно до частин 1,3 ст.7 МК України державна митна справа охоплює встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення, митні режими та умови їх застосування, заборони та/або обмеження щодо ввезення в Україну, вивезення з України та переміщення через територію України транзитом окремих видів товарів тощо.

Відповідно ч.1 ст.257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

Відповідно до ч.2 ст.57 МК України, основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Згідно із ч.1 ст.53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Частиною 2 ст.53 МК України передбачено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

З наведених вище норм права вбачається, що згідно чинного законодавства України саме декларант є особою, яка несе відповідальність за достовірність зазначених у декларації даних.

Як вбачається з постанови у справі про порушення митних правил порушення митного законодавства відповідач пов'язує з тим, що в поданій декларантом ТОВ «ТАИМТРЕИДІНГ» ОСОБА_2, виявлено різницю сум митних платежів, нарахованих та сплачених за митною вартістю, заявленою декларантом, та суми митних платежів, з урахуванням декларації, надісланої митними органами Республіки Туреччина яка становить 88 448,75грн..

Положеннями ч.1 ст.485 МК України визначено, що заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

З наведеного вбачається, що відповідальність, передбачена санкцією даної статті, настає у разі, зокрема, за наявності мети неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру.

Під час з'ясування обставин по справі, встановлено, що при поданні митної декларації в режимі «ІМ40ДЕ» яка була зареєстрована за №500040001/2012/015333, коносамент від 22.09.2012р. за №2821 на товар «чорнила до принтерів», який надійшов з Республіки Туреччина на адресу ТОВ «ТАИМТРЕИДІНГ» на підставі контракту від 15.06.2012р. №ТТ-СО, декларант ОСОБА_2 надала відповідачу всі необхідні документи передбачені ч.2 ст.53 МК України, які підтверджують заявлену митну вартість товарів та обраний метод її визначення. Надані до перевірки документі були прийнятті митним органом, а товар розмитнений.

Крім того, як встановлено судом першої інстанції та не заперечувалось сторонами, митний орган не звертався до позивачки з вимогою надати додаткові документи, як це передбачає п.7 ч.3 ст.53 МК України.

Таким чином, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що у позивачки не було підстав для сумніву щодо достовірності інформації, яку вона надає.

Під час апеляційного розгляду справи митним органом не доведено, що безпосередньо саме цей товар, про який йшла мова у листі Республіки Туреччина, був оформлений, і під час оформлення навмисно була занижена митна вартість товару. Крім того, не надано будь-яких доказів наявності умислу в діях позивачки.

Відповідно до ст.293 КУпАП орган при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і може прийняти рішення про скасування постанови і закриття провадження у справі.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що відповідачем не доведений той факт, що позивачка мала на меті вчинити дії щодо зменшення вартості товару і митних платежів та заявила неправдиві відомості, а тому притягнення позивачки до адміністративної відповідальності є безпідставним та незаконними.

Виходячи з наведеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного та обґрунтованого висновку про скасування постанови та закриття провадження у справі про порушення митних правил.

В доводах апеляційної скарги апелянт посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

За таких обставин, судова колегія вважає, що постанова суду ухвалена з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для її скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.198, 200, 206 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Одеської митниці ДФС - залишити без задоволення.

Постанову Іллічівського міського суду Одеської області від 16 червня 2015р. - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді: К.В. Кравченко

О.В. Лук`янчук