Справа № 405/5417/15-а
Суддя: Плохотніченко Л. І.
Дата ухвалення: 2015-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 405/5417/15-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.10.2015 року Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі

головуючого судді Плохотніченко Л.І.

при секретарі Волошиній І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді адміністративний позов Секретаря Кіровоградської міської ради ОСОБА_1 до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області про визнання дій державного виконавця протиправними та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження

В С Т А Н О В И В:

Позивач з вказаним позовом звернувся в Ленінський районний суд м. Кіровограда зазначивши, що 13.07.2015 року на його адресу надійшла постанова старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_2 від 10.07.2015 року ВП № 48094728 про відкриття виконавчого провадження з виконання постанови про накладення штрафу від 06. 07. 2015 року.

Дії з відкриття старшим державним виконавцем Борисенко Л.П. виконавчого провадження позивач вважає протиправними виходячи з того, що постанова про стягнення з нього штрафу не відповідає вимогам ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження».

З урахуванням вказаних вище обставин позивач з даним позовом звернувся до суду.

Представник позивача у судове засідання з`явився, надав пояснення, згідно з якими позовні вимоги підтримав та посилаючись на викладені в позові обставини позовні вимоги просив задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання з`явилася, надала пояснення та письмові заперечення проти позову, згідно з якими позов не визнала та в його задоволенні просила відмовити.

Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи та надавши оцінку доказам у їх сукупності суд вважає позовну заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконання постанови Ленінського районного суду м. Кіровограда від 16.04.2015 року в частині поновлення ОСОБА_3 на посаді першого заступника міського голови м. Кіровограда з 28 жовтня 2014 року, яка підлягала негайному виконанню, старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_2 вживалися заходи щодо виконання рішення суду, про що зазначено в постанові про накладення штрафу від 06. 07. 2015 року.

У звязку з невиконанням секретарем Кіровоградської міської ради ОСОБА_1 вказаного вище рішення суду, 06. 07. 2015 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_2 винесено постанову про накладення на секретаря Кіровоградської міської ради ОСОБА_1 штрафу.

Відповідно до п. 3 резолютивної частини постанови від 06. 07. 2015 року зазначено, що постанова може бути оскаржена в 10-денний строк в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», а згідно з п. 6 резолютивної частини постанови від 25.06.2015 року, зазначено дату набрання чинності 06. 07. 2015 року.

10.07.2015 року, старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_2 на підставі постанови про накладення на ОСОБА_1 штрафу, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копію якої направлено боржнику та отримано ним 13.07.2015 року, про що свідчить штамп та вхідний номер загального відділу Кіровоградської міської ради.

Разом з тим, суд вважає, що дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_2 є протиправними виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище та ініціали посадової особи, що його видали; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо;4) резолютивна частина рішення; 5) дата набрання законної (юридичної) сили рішенням; 6) строк пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Зясованими фактичними даними встановлено, що винесена старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_2 постанова про накладення на позивача штрафу у виконавчому провадженні ВП №47867351 від 06.07.2015 року не відповідає вимогам ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: у постанові, яка є виконавчим документом відсутній індивідуальний ідентифікаційний номер боржника ОСОБА_1

Згідно з ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Крім цього, відповідно до п. 3 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець наділений повноваженнями на збір інформації, у тому числі й конфіденційної, під час здійснення виконавчого провадження, а тому повинен був використати своє право на отримання від відповідних органів інформації щодо індивідуального ідентифікаційного номеру боржника у виконавчому провадженні.

Таким чином, суд вважає, що державним виконавцем не було вжито всіх передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів щодо приведення у відповідність до вказаного закону виконавчого документу, а саме постанови про накладення на боржника штрафу.

Крім того, як зазначено вище, у виконавчому документі повинно бути зазначено) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб.

Згідно з п 1 резолютивної частини постанови про накладення штрафу, в постанові зазначено: «За повторне невиконання без поважних причин рішення суду накласти на боржника: Секретаря Кіровоградської міської ради ОСОБА_1, адреса: вул. В. Перспективна, 41 м. Кіровоград 25006, штраф у розмірі 680,00 грн.». Відповідно до п. 4 резолютивної частини цієї ж постанови вказано: «Штраф перерахувати на користь стягувача держави за наступними реквізитами: рахунок №3934 в ГУ ДКСУ в Кіровоградській області, МФО 823016, одержувач: Головне територіальне управління юстиції у Кіровоградській області, код 34894735».

Таким чином, відповідно до постанови про накладення штрафу від 06.07.2015 року, державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_2 було визначено стягувача державу та зазначено, що кошти слід перерахувати Головному територіальному управлінню юстиції у Кіровоградській області.

В розумінні ст.8 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник (ч. 1 ст.8)

Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом (ч. 2 ст.8) .

За виконавчим документом про стягнення в дохід держави коштів або про вчинення інших дій на користь чи в інтересах держави від її імені виступає орган, за позовом якого судом винесено відповідне рішення, або орган державної влади (крім суду), який відповідно до закону прийняв таке рішення. За іншими виконавчими документами про стягнення в дохід держави коштів або про вчинення інших дій на користь чи в інтересах держави від її імені виступають органи доходів і зборів( ч. 3 ст.8).

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження»

державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону, зокрема: за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Тобто, визначивши у виконавчому документі та у постанові про відкриття виконавчого провадження ВП № 48094728 від 10.07.2015 року стягувача, старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_2 не було направлено виконавчий документ стягувачу державі, від імені, якої, відповідно до ч. 3 ст. 8 вказаного вище закону виступають органи доходів і зборів та в порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження» самостійно було вирішено питання про відкриття виконавчого провадження, без заяви стягувача.

Таким чином, суд вважає заявлений позов обґрунтованим, таким, що ґрунтується на законі та підлягає задоволенню.

Згідно з ч.2 ст. 21 вищевказаного Закону на відділ примусового виконання рішень управлінь державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головного управління юстиції в області, містах Києві та Севастополі покладається виконання рішень, за якими: боржниками є територіальні підрозділи центральних органів виконавчої влади, місцеві суди, міські, районні або селищні ради чи районні державні адміністрації та їх структурні підрозділи, міські, районні, міжрайонні, інші прирівняні до них прокуратури, інші територіальні підрозділи органів державної влади та їх посадові особи.

Вимоги державного виконавця щодо виконання рішень обов'язкові для всіх органів, організацій, посадових осіб, фізичних і юридичних осіб на території України. Державному виконавцю повинні бути безоплатно надані у встановлений ним строк інформація, документи або їх копії, необхідні для здійснення його повноважень. Невиконання законних вимог державного виконавця тягне за собою відповідальність згідно із законом (ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження»).

У відповідності до ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

У відповідності до ч. ч. 1, 2 та 3 ст. 181 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Позовну заяву може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби.

У відповідності до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до законодавства України пріоритетним напрямком діяльності державної виконавчої служби є виконання державної правової політики у сфері виконання рішень судів та рішень інших, не судових органів у повній відповідності до Конституції України, Закону України «Про державну виконавчу службу», Закону України «Про виконавче провадження» , Закону України «Про державну службу» та інших законів і підзаконних актів.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суду перевіряють чи прийнятті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

У відповідності до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з ч. ч. 1 та 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.. 72 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно зі ст. 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ст.. 10 КАС України усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом. Не може бути привілеїв чи обмежень прав учасників адміністративного процесу за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ст. 11 КАС України).

Згідно з ч. 3 ст. 12 КАС України розгляд справ в адміністративних судах проводиться відкрито

Відповідно до ст. 13 КАС України Особам, які беруть участь у справі, а також особам, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки, забезпечується право на апеляційне та касаційне оскарження рішень адміністративного суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом

Судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом (ст.. 14 КАС України).

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 2, 71, 8-14, 94, 162, 163 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги секретаря Кіровоградської міської ради ОСОБА_1 до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області про визнання дій державного виконавця протиправними та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження задовольнити повністю.

Визнати дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_2 щодо винесення постанови від 10.07.2015 року ВП № 48094728 про відкриття виконавчого провадження протиправними.

Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_2 щодо винесення постанови від 10.07.2015 року ВП № 48094728 про відкриття виконавчого провадження.

Стягнути з Головного управління юстиції у Кіровоградській області на користь виконавчого комітету Кіровоградської міської ради судовий збір у сумі 121,80 грн.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд м. Кіровограда протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Л. І. Плохотніченко