Справа № 815/578/15
Суддя: Стас Л.В.
Дата ухвалення: 2015-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 жовтня 2015 р. Справа № 815/578/15

Категорія: 8.3.3 Головуючий в 1 інстанції: Кравченко М.М.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача - судді Стас Л.В.

суддів - Турецької І.О., Косцової І.П.

за участю секретаря - Шановської М.О.

за участю представника позивача -ОСОБА_1

за участю представника апелянта - Бутрик А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 27 травня 2015 року по справі за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень, рішення про застосування штрафних санкцій, та вимоги про сплату боргу

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Фізична особа - підприємець ОСОБА_3 звернулася з позовом до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 25.09.2013 року № , яким позивачеві за порушення ст.177, пп.139.1.12 п. 139.1 ст.139 Податкового кодексу України збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в розмірі 11843,25 грн., в тому числі за основним платежем 9474,60 грн. та штрафними санкціями 2368,65 грн.; № , яким позивачеві збільшено суму грошового зобов'язання по податку з доходів фізичних осіб в розмірі 510,00 грн.; рішення № від 26.12.2014 року про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, яким до позивача за порушення пп.1 п.2 ст.6, пп.2 п.1 ст.7, п.П ст.8, п.2, п.3, абз.3 п.8 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування застосовано штрафні санкції в розмірі 2703,06 грн. та вимоги № від 26.12.2014 року про сплату суми недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне старування в сумі 18020,40 грн, посилаючись на їх протиправність та винесених з порушенням норм чинного законодавства.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 27 травня 2015 року - позов задоволено. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення від 25.09.2013 року № та №.

Визнано протиправним та скасовано рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 26.12.2014 року № .

Визнано протиправною та скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф від 26.12.2014 року.

В апеляційній скарзі, ДПІ у Київському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить постанову суду від 27.05.2015 року -скасувати, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач зареєстрований та перебуває на обліку в Державній податковій інспекції у Київському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області як платник податків з 17.03.2000 року за № 6902.

Відповідно до направлень № 227 від 15.08.2013 (а.с.62) року та № 257 від 23.08.2013 року (а.с.63), на підставі наказів № 149-п від 25.07.2013 року (а.с.60) та № 249-п від 29.08.2013 року (а.с.61) та плану-графіка проведення планових виїзних перевірок суб'єктів господарювання в період з 15.08.2013 року по 05.09.2013 року співробітники Державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області провели документальну планову виїзну перевірку дотримання вимог податкового та іншого законодавства суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_3 за період з 01.04.2011 року по 31.12.2012 року.

За результатами цієї перевірки 12.09.2013 року відповідач склав акт № 355/17-01-НОМЕР_5 (а.с.11-31).

В акті перевірки встановлені наступні порушення з боку позивача:

- п. 177.10 ст.177 Податкового кодексу України, Порядку ведення Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи-підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, затвердженого наказом ДПА України від 24.12.2010 року № 1025, а саме неналежно проводився облік доходів та витрат, що підлягають оподаткуванню за 2011-2012 роки, що призвело до заниження суми податкового зобов'язання по податку з доходів фізичних осіб за 2011 рік та до перекручення даних у деклараціях за 2011 та 2012 роки;

- ст.177, пп. 139.1.12 п. 139.1 ст.139 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено суму податкового зобов'язання по податку з доходів фізичних осіб від провадження господарської діяльності за 2011 рік у розмірі 9474,60 грн.;

- ст.51, п. 176.2 ст.176 Податкового кодексу України, Наказу ДПА України від 24.12.2010 року № 1020 Про затвердження форми податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма 1ДФ) та Порядку заповнення та подання податковими агентами податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку, до податкових розрахунків включені відомості з недостовірними даними, а саме включені неповні та невірні відомості про суми виплаченого доходу фізичним особам-підприємцям за ознакою « 157» у II кв. - IV кв. 2011 року, включені відомості з недостовірними даними у графі 3 «Сума виплаченого доходу» та у графі 4 «Сума перерахованого податку» за II кв. - IV кв. 2011 року; І кв. - IV кв. 2012 року;

- п.185.1 ст.185, п.186.2 ст.186, п.187.1 ст.187, п.188.1 ст.188, п.193.1 ст.193, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено заниження податку на додану вартість у розмірі 1840,00 грн.

Такі висновки відповідача обгрунтовані тим, що позивач включив до складу валових витрат у 2011 році суму 51932,00 грн. у зв'язку з придбанням товарів у фізичних осіб-підприємців, які сплачували єдиний податок, що призвело до заниження податку на доходи фізичних осіб від провадження господарської діяльності у розмірі 9474,60 грн. А також, позивач до податкових розрахунків включив відомості з недостовірними даними, а саме

включив неповні та невірні відомості про суми виплаченого доходу фізичним особам-підприємцям за ознакою « 157» у II кв. - IV кв. 2011 року, включені відомості з недостовірними даними у графі 3 «Сума виплаченого доходу» та у графі 4 «Сума перерахованого податку» за II кв. - IV кв. 2011 року; І кв. - IV кв. 2012 року.

За наслідками перевірки позивача податковий орган прийняв податкові повідомлення-рішення:

- від 25.09.2013 року № , яким позивачеві за порушення ст.177, пп.139.1.12 п. 139.1 ст.139 Податкового кодексу України збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в розмірі 11843,25 грн., в тому числі за основним платежем 9474,60 грн. та штрафними санкціями 2368,65 грн. (а.с.ЗЗ);

- від 25.09.2013 року № , яким позивачеві за порушення ст.51, п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України, Наказу ДПА України від 24.12.2010 року № 1020 Про затвердження форми податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма 1ДФ) та Порядку заповнення та подання податковими агентами податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку, збільшено суму грошового зобов'язання по податку з доходів фізичних осіб в розмірі 510,00 грн. (а.с.32).

У подальшому, на підставі наказу № 725-п від 06.11.2014 року (а.с.174) та плану-графіка проведення документальних планових перевірок суб'єктів господарювання на IV квартал 2014 року, в період з 10.12.2014 року по 23.12.2014 року співробітники Державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області провели документальну планову виїзну перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, дотримання законодавства щодо укладання трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 року по 31.12.2013 року та правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, за період з 01.01.2011 року по 31.12.2013 року.

За результатами цієї перевірки 26.12.2014 року відповідач склав акт № 4790/17-01/НОМЕР_5, яким встановлені порушення позивачем пп.1 п.2 ст.6, пп.2 п.1 ст.7, п.11 ст.8, п.2, п.З, абз.З п.8 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», що призвело до заниження суми єдиного соціального внеску за період з 2011 по 2013 рік у розмірі 18020,40 грн. (а.с.142-166).

Такі висновки відповідача обгрунтовані тим, що за результатами перевірки та даними акту від 12.09.2013 року № 355/17-01-НОМЕР_5 сума чистого доходу ФОП ОСОБА_3 за 2011 рік склала 88773,44 грн., база нарахування ЄСВ становить - 88773,44 грн. В акті перевірки від 12.09.2013 року № 355/17-01-НОМЕР_5 встановлено заниження у 2011 році ФОП ОСОБА_3 суми чистого оподаткованого доходу на який нараховується єдиний соціальний внесок в розмірі 51932,00 грн., що призвело до заниження суми єдиного внеску за 2011 рік у розмірі 18020,40 грн.

На підставі акту перевірки від 26.12.2014 року № 4790/17-01/НОМЕР_5 відповідач прийняв рішення № від 26.12.2014 року про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, яким до позивача за порушення пп.1 п.2 ст.6, пп.2 п.1 ст.7, п.П ст.8, п.2, п.З, абз.З п.8 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» застосовано штрафні санкції в розмірі 2703,06 грн. (а.с. 167).

Також, на підставі цього акту перевірки відповідач 26.12.2014 року склав та направив на адресу позивача податкову вимогу № Ф про сплату суми недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне старування в сумі 18020,40 грн.

З матеріалів справи вбачається, що в періоді, який перевірявся, контрагентами позивача були ФОП ОСОБА_4 та ФОП ОСОБА_5

Позивач з зазначеними контрагентами уклав договори постачання товару від 01.01.2010 року № 101/10 та від 13.10.2011 року.

На виконання умов зазначених договорів позивач здійснював оплату за поставлені товари, що підтверджується наявними в матеріалах справи видатковими накладними, прибутковими накладними, податковими накладними та реєстром отриманих та виданих податкових накладних (а.с.39-47, 106-109).

Судом також встановлено, що на час здійснення господарських операцій контрагенти позивача були платниками податку на прибуток на загальних підставах, що підтверджується наданими до суду первинними документами, і спростовується висновок податкового органу про те, що в 2011 році вказані контрагенти були платниками єдиного податку.

На підставі викладених обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду, що витрати за цими договорами позивач правомірно включив до складу витрат.

Відповідно до пп.14.1.27 п.14.1 ст.14 ПК України: «Витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником)».

Відповідно до п. 138.1 ст.138 Податкового Кодексу України витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із:

витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті;

інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу;

крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Відповідно до п. 198.1 ст.198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно з п. 198.2 ст.198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до п. 198.6 ст.198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Таким чином, відповідно до зазначених правових норм, з моменту отримання позивачем зазначених податкових накладних від контрагентів, у позивача виникло право на віднесення податку по операціях з цими контрагентами до складу свого податкового кредиту.

При цьому факт виконання вказаними контрагентами позивача передбачених укладеним договором послуг підтверджується наданими до суду первинними документами, що знаходяться в матеріалах справи.

Згідно з п. 177.2 ст.177 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Відповідно до п. 177.4 ст.177 Податкового кодексу України до переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, належать документально підтверджені витрати, що включаються до витрат операційної діяльності згідно з розділом III цього Кодексу.

Встановлене відповідачем заниження суми єдиного соціального внеску за 2011 рік у розмірі 18020,40 грн. позивачем внаслідок завищення валових витрат у 2011 році та заниження суми чистого оподаткованого доходу, на який нараховується єдиний соціальний внесок в розмірі 51932,00 грн. спростовується на підставі встановлених вище обставин.

З огляду на наведене, колегія суддів також вважає, що оскільки позивач правомірно включив до складу витрат суму 51932,00 грн. по придбанню товарів у контрагентів, чим достовірно визначив суму чистого оподаткованого доходу на який нараховується єдиний соціальний внесок, то доводи відповідача про заниження позивачем суми єдиного внеску за 2011 рік у розмірі 18020,40 грн. є необгрунтованими, а тому рішення від № від 26.12.2014 року про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску та вимога № Ф від 26.12.2014 року про сплату суми недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне старування належать до скасування.

Крім того, суд вірно зазначив, що необґрунтованими є доводи відповідача щодо порушення позивачем ст.51, п. 176.2 ст.176 Податкового кодексу України, Наказу ДПА України від 24.12.2010 року № 1020 Про затвердження форми податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма 1ДФ) та Порядку заповнення та подання податковими агентами податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку, оскільки відповідачем в акті перевірки не зазначено в чому саме полягає порушення позивачем вказаних норм.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач всупереч нормам Податкового кодексу України безпідставно прийняв спірні рішення та вимогу.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив всі обставини справи, прийняв постанову з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ч. 1 ст. 195, п.1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. 254 КАС

України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області - залишити без задоволення.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 27 травня 2015 року по справі за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень, рішення про застосування штрафних санкцій, та вимоги про сплату боргу - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів з моменту виготовлення її в повному обсязі.

Головуючий:

Судді: