Справа № 2а-2252/10/2670
Суддя: Шейко Т.І.
Дата ухвалення: 2010-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

18 лютого 2010 року № 2а-2252/10/2670

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Шейко Т.І.,

ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами

за позовомОСОБА_1
до Київської міської державної адміністрації, Київської міської Ради
прозобовязання надати у приватну власність земельну ділянку та видати державний акт на землю

встановив:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва в порядку адміністративного судочинства з позовом до Відповідачів, в якому просить зобовязати Відповідачів надати Позивачу безоплатно шляхом приватизації будь-яку одну вільну земельну ділянку (з зазначенням її адреси) у будь-якому районі м. Києва із земель державної або комунальної власності для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в розмірі 0,10 га в межах м. Києва та виготовити безоплатно і надати Позивачу державний акт на земельну ділянку.

Статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

За змістом ст. 3 цього ж Кодексу справою адміністративної юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Вжитий у Кодексі адміністративного судочинства України термін «субєкт владних повноважень»означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший субєкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі при виконанні делегованих повноважень.

Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка правильності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб) відповідно до прийнятих або вчинених при здійсненні ними владних управлінських функцій.

Відповідно до ч. 3 ст. 78 Земельного кодексу України земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності.

Статтею 80 Земельного кодексу України визначені субєкти права власності на землю: громадяни та юридичні особи на землі приватної власності, на землі державної власності - держава, яка реалізує це права через відповідні органи державної влади, а на землі комунальної власності територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.

Статтею 12 Земельного кодексу визначені повноваження сільських, селищних, міських рад щодо розпорядження землями територіальної громади, а статтею 17 цього Кодексу повноваження місцевих державних адміністрацій щодо розпорядження землями державної власності.

Таким чином, ради та місцеві державні адміністрації мають рівні права з громадянами та юридичними особами, з якими вони вступають у відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею.

Із наведеного випливає, що при здійсненні повноважень власника землі міська рада чи місцева державна адміністрація є не субєктом владних повноважень у тому значенні цього терміна, в якому його вжито у пункті 1 частини першої статті 17 КАС України, а рівноправним субєктом земельних відносин, дії якого спрямовано на реалізацію свого права розпоряджатися землею.

З позову вбачається, що ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом про примушення відповідачів до прийняття рішення про безоплатну передачу у приватну власність земельної ділянки та виготовлення і видачі державного акту на таку земельну ділянку. При цьому обрала спосіб захисту порушеного права, визначеному Цивільним процесуальним кодексом України.

Таким чином, дана справа не є публічно-правовим спором, а отже, й не підлягає вирішенню у відповідності з нормами КАС України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 109 Кодексу адміністративного судочинства України суд відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

На підставі наведеного, керуючись п.1 ч.1 ст.109, ст. 165 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,-

УХВАЛИВ:

1.Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі.

2.Ухвалу про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі надіслати позивачу.

Ухвала може бути оскаржена особою, яка подала позовну заяву.

Ухвала відповідно до ч.1 ст. 254 КАС України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом пяти днів з дня її отримання особою, яка оскаржує ухвалу, за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом десяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Шейко Т.І.