Справа № 22-а/0690/2997/11
Суддя: Матюшенко І. В.
Дата ухвалення: 2011-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Житомирської області
Справа № 22-а/0690/2997/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2011 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Матюшенка І.В.

суддів: Жигановської О.С., Косигіної Л.М.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Житомирі апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Малинської міської ради (далі ОСОБА_1 праці) на постанову Малинського районного суду від 5 червня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 праці про стягнення коштів,

в с т а н о в и л а :

У березні 2009 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом в якому просив стягнути з ОСОБА_1 праці на його користь 2540 грн. 70 коп. не донарахованих коштів, передбачених ст. 37 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі Закон № 796-Х11), за період з 01.07.2007 року по 31.12.2008 року, 18469 грн. 20 коп. коштів, не донарахованих за ч. 1 ст. 39 Закону № 796-Х11 та 1273 грн. 80 коп. за ч. 2 ст. 39 цього ж Закону за період з 01.08.1996 року по лютий 2008 року. На обґрунтування вимог позивач зазначав, що у спірних періодах відповідачем йому проводилися виплата відповідної допомога та доплати, проте у розмірах, встановлених постановою Кабінету Міністрів України № 836 від 26.07.1996 року, що протирічить положенням Закону № 796-Х11.

Постановою Малинського районного суду від 5 червня 2009 року позов задоволено частково: дії ОСОБА_1 праці визнані неправомірними; стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_2 865 грн. 80 коп. допомоги у звязку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 праці, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нову про відмову у задоволенні позову.

Апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Встановлено, що ОСОБА_2 є потерпілим від наслідків аварії на ЧАЕС (категорія 4), з серпня 1996 року, включаючи спірний період, працює на орендному підприємстві „Малинський спецкарєр в м. Малині, яке віднесене до зони посиленого радіоекологічного контролю. У спірному періоді позивачу ОСОБА_1 праці виплачувалися кошти, передбачені ст. ст. 37 та 39 Закону № 796-Х11, у розмірах, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1996 року № 836 (а.с.5-7, 9-10).

Згідно ч. 1 ст. 37 Закону № 796-Х11 громадянам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, виплачується щомісячна грошова допомога у звязку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства у зоні посиленого радіоекологічного контролю 30% мінімальної заробітної плати.

Частиною першою статті 39 Закону № 796-Х11 передбачена доплата громадянам, які працюють на території посиленого радіоекологічного контролю у розмірі однієї мінімальної заробітної плати щомісячно.

Задовольняючи позов про визнання неправомірними дій ОСОБА_1 праці та стягнення невиплачених коштів, передбачених ст. 37 Закону № 796-Х11, суд першої інстанції правильно виходив з того, що згідно положень Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України від 28.12.2007 року № 107-У1 дію ст. 37 Закону № 796-Х11 щодо спірних виплат на 2008 рік було зупинено, проте рішенням Конституційного Суду України від № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року положення Закону України № 107-У1 від 28.12.2007 року в частині зупинення на 2008 р. дії ст. 37 Закону № 796-Х11 визнані неконституційними.

Згідно з ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. А відтак, з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року розмір доплати, передбаченої ст. 37 Закону № 796-Х11, мав становити 30% мінімальні заробітні плати щомісячно. Висновок суду щодо неправомірності дій відповідача у зазначений період є правильним.

Доводи апелянта щодо правомірності його дій у звязку з відсутністю джерел фінансування на вказані виплати та необхідністю застосування до спірних правовідносин положень постанови Кабінету Міністрів України № 836 від 26.07.1996 року є безпідставними, оскільки реалізація встановленого законом права не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань а норми Закону мають приорітетне значення щодо постанов уряду.

Разом з цим, суд першої інстанції невірно визначив період та суму стягнення, зазначивши період з 22 липня по 31 грудня 2008 року, а відтак, постанова суду в цій частині підлягає зміні. За період з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року сума стягнення не донарахованої допомоги, передбаченої ст. 37 Закону № 796-Х11, становитиме 1177 грн. 79 коп. (525 грн. : 31 день х 10 днів х 30% - 1.60 грн. : 31 день х 10 + 525 грн. х 30 % х 4 міс. + 545 грн. х 30% х 2 міс. + 605 грн. х 30% - 1.60 грн. х 7 міс.).

У решті рішення суду постановлене з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207 КАС України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Малинської міської ради задовольнити частково.

Постанову Малинського районного суду від 5 червня 2009 року в частині стягнення з управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Малинської міської ради на користь ОСОБА_2 865 грн. 80 коп. допомоги у звязку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва змінити, збільшивши суму стягнення з 865 грн. 80 коп. до 1177 грн. 79 коп. за період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року.

У решті постанову залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення постанови в повному обсязі.

Повний текст постанови складений 17 червня 2011 року.

Головуючий Судді