Справа № 22-а/0690/4515/11
Суддя: Матюшенко І. В.
Дата ухвалення: 2011-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Житомирської області
Справа № 22-а/0690/4515/11
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2011 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Матюшенка І.В.

суддів: Жигановської О.С., Косигіної Л.М.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Житомирі апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Андрушівському районі (далі Пенсійний фонд) на постанову Андрушівського районного суду від 3 листопада 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Пенсійного фонду про стягнення коштів,

в с т а н о в и л а :

У поданій апеляційній скарзі Пенсійний фонд, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції, якою позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені частково: зобовязано Пенсійний фонд нарахувати та виплатити позивачу надбавку до пенсії як дитині війни в сумі 679 грн. 20 коп. за період з червня по грудень 2008 року. У решті позовних вимог відмовлено за безпіставністю. Апелянт зазначає, що суд не врахував, що фінансування виплат, передбачених ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни, має здійснюватися за рахунок коштів Державного бюджету України, а не з коштів Пенсійного фонду, не враховане судом рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007 року внаслідок чого до участі у справі не було залучено ОСОБА_3 Міністрів України, при визначенні розміру мінімальної пенсії за віком суд безпідставно застосував положення ст. 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Встановлено, що ОСОБА_1 користується пільгами відповідно до Закону України „Про соціальний захист дітей війни (а.с.3) і протягом 2008 року отримував від Пенсійного фонду підвищення до пенсії в розмірі, що не відповідає розміру, встановленому ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни 30% мінімальної пенсії за віком.

Суд першої інстанції повно та обєктивно зясував обставини справи та, з урахуванням положень ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни, ст. 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування та рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 року №10-рп/2008, дійшов правильного висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 про зобовязання відповідача нарахувати та виплатити позивачу надбавку до пенсії за період з 1 червня 2008 року по 31 грудня 2008 року.

Доводи апеляційної скарги про те, що Пенсійний фонд не може проводити виплату спірних сум, оскільки це є бюджетні кошти, яких не вистачає на фінансування видатків, передбачених ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни, а кошти Пенсійного фонду України не включаються до складу Державного бюджету України є безпідставними, оскільки саме на територіальні управління Пенсійного фонду України, згідно Положення „Про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України №121/2001 від 01.03.2001 року, покладені такі функції і питання фінансування цих видатків не є предметом цього спору. Суд обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання відповідача про залучення до участі у справі в якості належного відповідача ОСОБА_3 Міністрів України, оскільки до компетенції останнього не відносяться питання нарахування та виплатити спірних грошових коштів. Крім того, проблеми надання бюджетних коштів Пенсійному фонду для виконання покладених на нього обовязків у справах цієї категорії виходять за межі заявлених вимог і судом першої інстанції не розглядалися.

Безпідставними є також посилання відповідача на можливість нецільового використання коштів Пенсійного фонду, оскільки судом не ухвалене рішення про проведення виплат з власних джерел фінансування останнього.

Вихідним критерієм обрахунку доплати до пенсії дітям війни виступає мінімальна пенсія за віком, розмір якої, згідно ст. 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Будь-яких інших нормативно-правових актів, які б визначали механізм вирахування мінімальної пенсії за віком або встановлювали її розмір, немає. А відтак, положення ч.3 ст. 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування щодо застосування мінімального розміру пенсії за віком, встановленого частиною першою цієї статті тільки стосовно визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, не є перешкодою для застосування даної величини для обрахування доплат, передбачених ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни. Тому, доводи апеляційної скарги щодо неправильного застосування вище вказаних норм матеріального права є також безпідставними.

Постанова суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог не оскаржується.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Андрушівському районі залишити без задоволення, а постанову Андрушівського районного суду від 3 листопада 2009 року без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Судді