Справа № 826/538/13-а
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2015-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" вересня 2015 р. м. Київ К/800/57385/13

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Усенко Є.А.

суддів: Веденяпіна О.А., Вербицької О.В.,

при секретарі: Корецькому І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні
касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління Міндоходів у м. Києві

на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 31.10.2013

у справі № 826/538/13-а Окружного адміністративного суду м. Києва

за позовом громадянки ОСОБА_2

до Державної податкової інспекції у Дарницькому районі м. Києва Державної податкової служби (ДПІ)

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень та скасування акту перевірки,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 04.04.2013 у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 31.10.2013 постанову суду першої інстанції скасовано в частині відмови у задоволенні позову про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень ДПІ у Дарницькому районі м. Києва від 30.08.2012 № /5724 та від 01.11.2012 № /7996; позов в цій частині задоволено; в іншій частині постанову суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ДПІ у Дарницькому районі м. Києва просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції, посилаючись на порушення цим судом норм матеріального права.

Позивач, заперечуючи проти касаційної скарги, просить залишити її без задоволення як безпідставну.

Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню.

Фактичною підставою для збільшення ОСОБА_2 грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб та для застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) згідно з податковими повідомленнями-рішеннями, з приводу правомірності яких виник спір, стали висновки контролюючого органу, викладені в акті позапланової невиїзної перевірки майнового стану і доходів громадянки ОСОБА_2 від 10.08.2012 № 3878/17/4/НОМЕР_1. Згідно з цими висновками позивач порушила норми підпункту 120.1.1 пункту 120.1 ст. 120, пункту 176.1 ст. 176, ст. 179 Податкового кодексу України (далі - ПК) внаслідок неподання податкової декларації про доходи за 2011 рік, недекларування доходу від здійснення операцій із інвестиційними активами в розмірі 15139228,00 грн., неутримання з цього доходу та неперерахування до бюджету податку в розмірі 2573668,76 грн.

За наслідками перевірки та процедури адміністративного оскарження ДПІ відносно позивача прийнято податкові повідомлення-рішення від 30.08.2012 № /5724 про збільшення грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб у сумі 2573668,76 грн. за основним платежем та 643587,19 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) та від 01.11.2012 № /7996 про збільшення грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб у сумі 2573480,56 грн. за основним платежем та 643540,14 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

У судовому процесі встановлено, що ОСОБА_2 в 2011 році отримала від ТОВ «Фондова компанія «Авангард» грошові кошти в сумі 15139228,00 грн., виплачені їй на підставі договорів купівлі-продажу цінних паперів, укладених між нею як продавцем та цим товариством як покупцем: 14300000,00 грн. - за договором від 18.08.2011 № Б-2011/447 купівлі-продажу 17875000 акцій простих іменних ПАТ «Червоне ремонтне підприємство», 479528,00 грн. - за договором від 25.08.2011 №Б-2011/457 купівлі-продажу простих векселів ТОВ «Оптіма-лізинг»; 359700,00 грн. - за договором від 30.09.2011 № Б-2011/535 купівлі-продажу простого векселя ТОВ «ПН-Авто». Згідно з листом від 10.07.2012 та карткою рахунку 6852 (оборотно-сальдова відомість), направлених ТОВ«Фондова компанія «Авангард» на адресу ДПІ у Дарницькому районі м. Києва, грошові кошти в зазначених сумах перераховані ОСОБА_2 на її поточний банківський рахунок (а.с. 71-72).

Позивач визнає як факт отримання грошових коштів у сумі 15139228,00 грн., так і факт, що цей доход вона не задекларувала, податок з нього не сплатила, декларацію про доходи за 2011 рік до ДПІ не подала.

Відповідно до пункту 164.1 ст. 164 ПК (у редакції, чинній на час виникнення відносин, з приводу прав і обов'язків в яких виник спір) базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

До загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються: інвестиційний прибуток від проведення платником податку операцій з цінними паперами, деривативами та корпоративними правами, випущеними в інших, ніж цінні папери, формах, крім доходу від операцій, зазначених у підпунктах 165.1.2 і 165.1.40 пункту 165.1 статті 165 цього Кодексу (підпункт 164.2.9 пункту 164.2 цієї статті).

Підпунктом 170.2.1 пункту 170.2 ст. 170 ПК встановлено, що облік загального фінансового результату операцій з інвестиційними активами ведеться платником податку самостійно, окремо від інших доходів і витрат. Для цілей оподаткування інвестиційного прибутку звітним періодом вважається календарний рік.

Відповідно до абзацу першого підпункту 170.2.2 цієї статті інвестиційний прибуток розраховується як позитивна різниця між доходом, отриманим платником податку від продажу окремого інвестиційного активу, та його вартістю, що визначається із суми витрат на придбання такого активу з урахуванням норм підпунктів 170.2.4 - 170.2.6 цього пункту.

Підпунктом 170.2.6 цієї статті встановлено, що до складу загального річного оподатковуваного доходу платника податку включається позитивне значення загального фінансового результату операцій з інвестиційними активами за наслідками такого звітного (податкового) року.

Загальний фінансовий результат операцій з інвестиційними активами визначається як сума інвестиційних прибутків, отриманих платником податку протягом звітного (податкового) року, зменшена на суму інвестиційних збитків, понесених платником податку протягом такого року.

Якщо загальний фінансовий результат операцій з інвестиційними активами має від'ємне значення, його сума переноситься у зменшення загального фінансового результату операцій з інвестиційними активами наступних років до його повного погашення.

Запровадження обов'язку податкового агента для професійного торговця цінними паперами, включаючи банк, не звільняє платника податку від обов'язку декларування результатів усіх операцій з купівлі та продажу інвестиційних активів, здійснених протягом звітного (податкового) року як на території України, так і за її межами, за винятком випадків, зазначених в підпункті 170.2.8 цього пункту (абзац четвертий цього підпункту).

Суд першої інстанції, застосувавши наведені норми, дійшов висновку, що ОСОБА_2 має обов'язок подати декларацію про доходи за 2011 рік, в якій повинна задекларувати дохід, отриманий від ТОВ «Фондова компанія «Авангард» від продажу цінних паперів, у сумі 15139228,00 грн. та сплатити податок на доходи фізичних осіб із суми цього доходу. Такий висновок суду першої інстанцій обґрунтований тим, що ДПІ у судовому процесі доведено, що позивач не підтвердила витрати на придбання цінних паперів, які були предметом договорів купівлі-продажу цінних паперів від 18.08.2011 № Б-2011/447, від 25.08.2011 №Б-2011/457 та від 30.09.2011 № Б-2011/535, з огляду на відсутність у неї розрахункових, платіжних документів щодо сплати вартості цих цінних паперів при їх придбанні, зокрема щодо сплати 27996500,00 грн. громадянину ОСОБА_3 за 35000000 акцій простих іменних ПАТ «Червоне ремонтне підприємство» за договором купівлі-продажу цінних паперів від 02.08.2011 № 078/02-11Б, на що позивач посилається в обґрунтування доводів про відсутність у неї доходу від операцій з інвестиційними активами.

Апеляційний суд, скасовуючи постанову суду першої, та задовольняючи позов про скасування податкових повідомлень-рішень, виходив з того, що факт здійснення позивачем витрат при придбанні цінних паперів у ОСОБА_3 є встановленим у справі. Доказами, на підставі яких цей факт визнано встановленим, суд апеляційної інстанції вказав договір купівлі-продажу цінних паперів від 02.08.2011 № 078/02-11Б, акт виконання цього договору, згідно з яким кожна із сторін зазначеного договору визнає виконання зобов'язань за договором іншою стороною без жодних претензій щодо виконання умов договору (а.с.11). При цьому, апеляційний суд визнав такими, що відповідають дійсності пояснення позивача щодо розрахунку нею з ОСОБА_3 25 серпня 2011 року в приміщенні ПАТ «Авант Банк» в м. Києві на вул. Клименка, 23, з передачею готівки в сумі 27996500,00 грн., які перед цим отримала за договором купівлі-продажу цінних паперів № Б-2011/457 від 25.08.2011 (а.с. 139).

Однак, з висновком суду апеляційної інстанції щодо встановлених обставин у справі та їх юридичної оцінки не можна погодитись, оскільки такий висновок зроблений без дотримання апеляційним судом норм процесуального і матеріального права.

Запровадження законодавцем окремого обліку операцій з інвестиційними активами передбачає можливість зменшення доходу, отриманого платником податку від реалізації інвестиційного активу, на суму витрат, понесених у зв'язку з їх попереднім придбанням. При цьому, оподатковуваний доход від таких операцій (інвестиційний прибуток) визначається окремо по кожному виду інвестиційних активів, тобто на зменшення доходу від продажу інвестиційного активу враховуються витрати, пов'язані з придбанням цього інвестиційного активу, про що свідчить зміст норми абзацу першого підпункту 170.2.2 пункту 170.2 ст. 170 ПК. У зв'язку з цим суд апеляційної інстанції при оцінці доводів позивача, що її витрати на придбання цінних паперів більші, ніж доход від їх продажу, повинен був виходити, перш за все з того, що доход позивач отримала від продажу акцій та векселів, тоді як витрати вона обґрунтовує фактом придбання акцій.

Договір купівлі-продажу цінних паперів не може бути свідченням понесення стороною такого договору тих чи інших витрат, оскільки в договорі вказуються лише наміри та зобов'язання сторін здійснити юридично значимі дії. Розрахунки між сторонами договору мають підтверджуватись документами розрахункового характеру (квитанціями про оплату, письмовими розписками тощо). Підпунктом 3.2.3 договору від 02.08.2011 № 078/02-11Б встановлено строк оплати за договором протягом 30 календарних днів з моменту підписання договору, що свідчить про помилковість висновку апеляційного суду, що договір є доказом сплати ОСОБА_3 27996500,00 грн. Це ж саме стосується і оцінки апеляційним судом акту виконання договору від 02.08.2011 № 078/02-11Б. Апеляційний суд не звернув увагу, що зміст цього акта, який підписаний, в тому числі, представником ТОВ «Трансфербутик», торговця цінними паперами, за посередництва якого укладено зазначений договір, щодо виконання сторонами договору зобов'язань суперечить поясненням позивача щодо дати розрахунку між нею та ОСОБА_3 Поза увагою апеляційного суду при оцінці пояснень позивача залишилося й те, що, як свідчить надана ТОВ«Фондова компанія «Авангард» картка рахунку 6852 (оборотно-сальдова відомість) з посиланням на банківські виписки станом на 25.08.2011 на користь ОСОБА_2 перераховано 14151000,00 грн., що спростовує вище наведені пояснення позивача щодо дати, джерела коштів та порядку розрахунку за придбані акції. Зазначене свідчить, що апеляційний суд при встановленні обставин у справі порушив норми статей 70, 86 Кодексу адміністративного судочинства України, внаслідок чого обставини у справі були встановлені неправильно.

Натомість, суд першої інстанції, врахувавши відсутність доказів, які б свідчили про понесення позивачем витрат при придбанні цінних паперів, які були предметом договорів з ТОВ «Фондова компанія «Авангард» (договори від 18.08.2011 № Б-2011/447, від 25.08.2011 №Б-2011/457 та від 30.09.2011 № Б-2011/535), зробив правильний висновок про правомірне визначення контролюючим органом грошового зобов'язання із податку на доходи фізичних осіб, виходячи із суми отриманих позивачем від ТОВ «Фондова компанія «Авангард» коштів. Враховуючи розбіжності між поясненнями позивача щодо розрахунку за договором від 02.08.2011 № 078/02-11Б та іншими доказами у справі, суд першої інстанції взяв до уваги доводи ДПІ щодо заперечення громадянином ОСОБА_3 в письмових поясненнях від 25.07.2012 на ім'я начальника ДПІ у Дарницькому районі м. Києва розрахунку за цим договором.

Правильно встановивши обставини у справі, суд першої інстанції дав їм правильну юридичну оцінку, в тому числі і стосовно обов'язку позивача подати податкову декларацію за 2011 рік.

Згідно з пунктом 179.1 ст. 179 ПК платник податку зобов'язаний подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до цього Кодексу або інших законів України.

Відповідно до цього розділу обов'язок платника податку щодо подання податкової декларації вважається виконаним, якщо він отримував доходи: виключно від податкових агентів, крім випадків, прямо передбачених цим розділом; від операцій продажу (обміну) майна, дарування, при нотаріальному посвідченні договорів за якими був сплачений податок відповідно до цього розділу (пункт 179.2 цієї статті).

Відповідно до статті 226 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.

Керуючись ст. ст. 220, 221, 223, 226, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, Вищий адміністративний суд України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління Міндоходів у м. Києві задовольнити, скасувати постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 31.10.2013, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 04.04.2013 залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку, передбачених статтями 236-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: ПідписЄ.А. Усенко
Судді: ПідписО.В. Вербицька
підписО.А. Веденяпін