Справа № 2а-7/12
Суддя: Горбатюк С.А.
Дата ухвалення: 2015-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" жовтня 2015 р. м. Київ К/800/22908/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючого, суддіГорбатюка С.А. (доповідач)
СуддівМороз Л.Л.
Шведа Е.Ю.
провівши у порядку письмового провадження касаційний розгляд адміністративної справи за позовом ОСОБА_4 до Сінгурівської сільської ради Житомирського району Житомирської області про скасування рішення сесії та державного акту на право власності на земельну ділянку за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Житомирського районного суду Житомирської області від 19 грудня 2012 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 03 квітня 2013 року

в с т а н о в и л а :

У травні 2010 року ОСОБА_4 у Житомирському районному суді Житомирської області пред'явив позов до Сінгурівської сільської ради Житомирського району Житомирської області про скасування рішення сесії та Державного акту на право власності на земельну ділянку.

Просив:

- скасувати рішення 28 сесії Сінгурівської сільської ради IV скликання від 29 квітня 2005 року;

- скасувати рішення 29 сесії IV скликання від 17 червня 2005 року;

- скасувати Державний акт на право власності на земельну ділянку видану ОСОБА_4 від 08 червня 2006 року серія НОМЕР_1;

- скасувати запис про право власності на землю № 64 в книзі записів державних актів.

Постановою Житомирського районного суду Житомирської області від 19 грудня 2012 року, залишеною без зміни ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 03 квітня 2013 року, позов залишено без задоволення.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить їхні рішення скасувати та ухвалити нову постанову про задоволення позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Суди першої та апеляційної інстанцій, розглядаючи справу по суті позовних вимог, виходили із того, що даний спір є публічно-правовим й підлягає вирішенню у порядку адміністративного судочинства.

Колегія суддів вважає, що такий правовий висновок судів не відповідає вимогам чинного законодавства з огляду на таке.

Кодекс адміністративного судочинства України, нормами якого керувалися суди першої та апеляційної інстанцій, набрав чинності з 01 вересня 2005 року.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній на час звернення позивача до суду з позовом) компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб'єкт владних повноважень" позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Також згідно зі статтею 15 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

З матеріалі справи вбачається, що рішенням 28 сесії IV скликання Сінгурівської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 29 квітня 2005 року ОСОБА_5 передано у власність земельну ділянку площею 0,065 га, розташовану в с. Сінгури Житомирського району Житомирської області.

З витягу із рішення Сінгурівської сільської ради Житомирського району від 24 березня 1994 року вбачається, що ОСОБА_4 безоплатно передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,275 га.

Рішенням 29 сесії IV скликання Сінгурівської сільської ради Житомирського району від 17 червня 2005 року погоджено межі земельної ділянки, площею 0,065 га, яка належить ОСОБА_5

Рішенням 29 сесії IV скликання Сінгурівської сільської ради Житомирського району від 17 червня 2005 року, погоджено межі земельної ділянки, площею 0,065 га, згідно з поданим планом, яка належить ОСОБА_5

ОСОБА_4 12 листопада 2009 року на підставі рішення 37 сесії V скликання Сінгурівської сільської ради Житомирського району Житомирської області виданий Державний акт на право власності на вказану земельну ділянку серії НОМЕР_2.

Оскаржувані рішення ради реалізовані шляхом видачі ОСОБА_4 державного акту на право власності на земельну ділянку, а отже, вичерпали свою дію.

Ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання.

У зв'язку із цим даний спір не є публічно-правовим і не може бути вирішений відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України.

У разі прийняття суб'єктом владних повноважень рішення про передачу земельних ділянок у власність чи оренду (тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після його реалізації), подальше оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою спірної земельної ділянки має вирішуватися у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про право цивільне.

Тому, рішення судів першої та апеляційної інстанцій у цій справі підлягають скасуванню внаслідок неправильного застосування норм процесуального закону із закриттям провадження в адміністративній справі

Відповідно до частини першої статті 228 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі з підстав, встановлених статтями 155, 157 цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись статтями 210, 220, 222, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Постанову Житомирського районного суду Житомирської області від 19 грудня 2012 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 03 квітня 2013 року скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до Сінгурівської сільської ради Житомирського району Житомирської області про скасування рішення сесії та державного акту на право власності на земельну ділянку, закрити.

Роз'яснити ОСОБА_4, що даний спір може бути вирішений загальним судом у порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді Горбатюк С.А.

Мороз Л.Л.

Швед Е.Ю.