Справа № 820/10252/15
Суддя: Тітов О.М.
Дата ухвалення: 2015-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

13 жовтня 2015 р. № 820/10252/15

Харківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Тітова О.М., розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Харкові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Київському районі м.Харкова Головного управління ДФС у Харківський області про скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить суд скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Київському районі м.Харкова Головного управління ДФС у Харківський області форми «Ф» №389-17 від 30.06.2015 року (з урахуванням рішення ГУ ДФС у Харківський області від 18.08.2015 року №1394/Т/20-40-10-04-14, прийнятого за розглядом скарги).

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що відповідачем прийнято оскаржуване податкове повідомлення - рішення форми «Ф» №389-17 від 30.06.2015 року, яким нараховано транспортний податок у сумі 25000,00 грн. У власності позивача знаходиться автомобіль «Mercedes-Benz», 2010 року випуску, об'єм двигуна 5461 куб.см., державний номер НОМЕР_1, придбаний позивачем у 2010 році. Згідно з нормами Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовуються до 5 років і мають об'єм циліндрів двигуна понад 3000 куб.см. Базовий податковий період дорівнює календарному року. Таким чином, обов'язок щодо транспортного податку виникав би у позивача з 2010 року по 2014 рік. А тому, податкове повідомлення-рішення не відповідає вимогам Податкового кодексу України та чинному Законодавству України, у зв'язку із чим підлягає скасуванню.

Позивач в судове засідання не зявився, проте разом з позовною заявою надав до суду клопотання про розгляд справи без його участі на підставі наявних доказів.

Представник відповідача в судове засідання 13.10.2015 року не зявився. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Через канцелярію суду надав письмові заперечення проти позову, зазначивши, що позивач повинен сплачувати транспортний податок, оскільки у його власності знаходиться автомобіль «Mercedes-Benz», 2010 року випуску, об'єм двигуна 5461 куб.см., державний номер НОМЕР_1. Враховуючи, що автомобіль зареєстровано у серпні 2010 року, то до серпня 2015 року позивач повинен сплатити транспортний податок за легковий автомобіль, який використовується до 5 років і має об'єм циліндра двигуна понад 3000 куб.см. У зв'язку із чим просив у задоволенні позову відмовити.

Частиною 5 статті 265 КАС України встановлено, що неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Відповідно до частини 6 статті 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути заяву про поворот виконання судового рішення в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, контролюючим органом винесено податкове повідомлення-рішення форми «Ф» №389-17 від 30.06.2015 року, яким позивачу визначено суму грошового зобов'язання по транспортному податку з фізичних осіб у розмірі 25000 грн.

ОСОБА_1 звернулась до контролюючого органу зі скаргою від 10.08.2015 року, в якій просила скасувати оскаржуване податкове повідомлення-рішення повністю із врахуванням того, що придбаний ним автомобіль зареєстровано у вересні 2010 року та вже не може бути обєктом оподаткування.

На підставі скарги позивача, Основ'янською об'єднаною державною податковою інспекцією м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області прийнято рішення №1394/Т/20-40-10-04-14 від 18.08.2015 року яким було відмовлено в скасуванні податкового повідомлення-рішення в повному обсязі, проте було проведено перерахунок транспортного податку та зменшено суму грошового зобов'язання по транспортному податку з фізичних осіб до розміру 16666,60 грн. з тих підстав, що вказаний транспортний засіб було зареєстровано у серпні 2010 року, тому до сплати підлягає лише 8 місяців користування у 2015 році.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням Позивач 26.08.2015 року повторно звертається зі скаргою до Відповідача та просить скасувати оскаржуване податкове повідомлення-рішення №389-17 від 30.06.2015 року та Рішення за результатами розгляду скарги №1394/Т/20-40-10-04-14 від 18.08.2015 року.

Рішенням №8585/Т/99-99-10-01-03-14 від 11.09.2015 року про результати розгляду повторної скарги Позивачу було відмовлено в скасуванні зазначеного податкового повідомлення-рішення.

Судом встановлено, що у власності ОСОБА_1 перебуває легковий автомобіль «Mercedes-Benz», 2010 року випуску, об'єм двигуна 5461 куб.см., державний номер НОМЕР_1, який зареєстрований 14.08.2010 року, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрації серії САА 917484, копія якого міститься в матеріалах справи.

Відповідно до п.п. 267.1.1 п. 267.1 ст. 267 Податкового кодексу України, платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування.

Підпунктом 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 Податкового кодексу України передбачено, що об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають об'єм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см.

Згідно з п.п. 267.5.1 п. 267.5 ст. 267 Податкового кодексу України, базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Так, судом встановлено, що автомобіль «Mercedes-Benz», 2010 року випуску зареєстрований 14.08.20010 року.

При цьому, календарний рік - це проміжок часу з 1 січня по 31 грудня, який триває 365 або 366 (у високосному році) календарних днів.

Річний обсяг повинен обчислюватися за календарний рік, а не за будь-які 12 місяців за вибором податкового органу.

Вказана позиція викладена у Постанові Верховного Суду України №21-94а13 від 16.04.2013 року.

Таким чином, враховуючи, що автомобіль позивача зареєстрований у 2010 році, а об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років, та факт того, що базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року, суд приходить до висновку, що у 2015 році автомобіль позивача вже не є об'єктом оподаткування відповідно до ст. 267 Податкового кодексу України, оскільки рахуються календарні роки з 01.01.2010 року по 31.12.2010 рік, з 01.01.2011 року по 31.12.2011 року, з 01.01.2012 року по 31.12.2012 року, з 01.01.2013 року по 31.12.2013 року, з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що контролюючим органом неправомірно нараховано транспортний податок ОСОБА_1.

Крім того, позивач придбав автомобіль у 2010 році та ним сплачено усі податки та збори, які необхідно було сплатити у відповідності до діючого законодавства на момент придбання транспортного засобу.

За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Тобто щодо юридичної відповідальності застосовується новий закон чи інший нормативно-правовий акт, що пом'якшує або скасовує відповідальність особи за вчинене правопорушення під час дії нормативно-правового акта, яким визначались поняття правопорушення і відповідальність за нього.

Вказана позиція викладена у рішенні Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року у справі № 1-7/99.

Таким чином, контролюючим органом неправомірно застосовано норми Податкового кодексу України для нарахування транспортного податку щодо ОСОБА_1.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. З огляду на припис наведеної норми процесуального права при розгляді судом спору щодо правомірності рішення органу державної податкової служби, яким платнику податків донараховані податкові зобов'язання чи зменшені податкові вигоди, презумується добросовісність платника податків, якщо зазначеним органом не доведено інше.

Відповідачем вказаного процесуального обов'язку стосовно податкового повідомлення рішення форми «Ф» №389-17 від 30.06.2015 року, не виконано, тому суд приходить до висновку про невідповідність прийнятого відповідачем податкового повідомлення-рішення дійсним обставинам справи та вимогам діючого законодавства, а отже є таким, що підлягає скасуванню.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 94, 159-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України Харківський окружний адміністративний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Київському районі м.Харкова Головного управління ДФС у Харківський області про скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити у повному обсязі.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Київському районі м.Харкова Головного управління ДФС у Харківський області форми «Ф» №389-17 від 30.06.2015 року (з урахуванням рішення ГУ ДФС у Харківський області від 18.08.2015 року №1394/Т/20-40-10-04-14, прийнятого за розглядом скарги).

Постанова може бути оскаржена в Харківський апеляційний адміністративний суд через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення, копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Тітов О.М.