Справа № 521/7598/13-а
Суддя: Буран О. М.
Дата ухвалення: 2015-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 521/7598/13-а
№пр.2а/521/116/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2015 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Буран О. М.

при секретарі Янкул Г. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Малиновському районі м.Одеси про скасування рішень, зобов*язання повернути надмірно стягнуті кошти, стягнення моральної шкоди, суд

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси, звернувся позивач, ОСОБА_1 із позовом до Управління пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси про скасування рішення, зобовязання повернути надмірно стягнуті кошти, стягнення моральної шкоди, зазначаючи, що з 2005 року не працює, є пенсіонером та не займається підприємницькою діяльністю, про що нею подані відповідні заяви реєстратору та до податкової інспекції за місцем її проживання. Позивач зазначала, що нею було отримано з УПФ України в Малиновському районі м. Одеси і фонду соціального страхування та передано до податкової інспекції обхідний лист про відсутність заборгованості зі сплати податків. При цьому, незважаючи на те, що позивач з 2005 року припинила свою підприємницьку діяльність, рішенням УПФ України в Малиновському районі м. Одеси № 86 від 07.02.2013 року їй була встановлена сума переплати пенсії в розмірі 1091, 32 грн., що утворилась за період з 01.04.2009 року по 31.12.2009 року та з 01.10.2011 року по 28.02.2013 року у звязку з реєстрацією ОСОБА_1, як ФОП.

Оскільки згідно довідки ДПІ у Малиновському районі м. Одеси № 4863/18-120 від 26.02.2013 ОСОБА_1 перебувала на обліку в ДПІ у Малиновському районі м. Одеси з 04.08.1999 року та станом на 19.02.2013 року., згідно ІС «Податковий блок» ФОП припинено, ліквідовано, закрито в ДПІ в Малиновському районі 29.12.2009 року, позивач вважає, що за наявності довідки податкового органу про припинення підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1 ще в 2009 році, рішення УПФ України в Малиновському районі м. Одеси № 86 від 07.02.2013 р. про утримання з неї сум пенсій, надміру виплачених пенсіонерам внаслідок зловживань з її сторони є незаконним.

04.04.2013 року позивач оскаржила рішення № 86 від 07.02.2013 року до УПФ України в Малиновському районі м. Одеси та отримала відповідь, згідно якої стягнення з її пенсії надміру виплачених коштів є правомірними. Не погоджуючись з такими діями УПФ України в Малиновському районі м. Одеси, позивач звернулась до суду та просила суд винести рішення, яким скасувати рішення УПФ України в Малиновському районі м. Одеси № 86 від 07.02.2013 року, зобовязати УПФ України в Малиновському районі м. Одеси повернути їй надмірно стягнути з її пенсії кошти та стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду.

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 25.11.2013 року в задоволені адміністративного позову було відмовлено, проте постановою Одеського адміністративного апеляційного суду ухвалено нову постанову, якою позов було задоволено, рішення УПФ України в Малиновському районі м. Одеси № 86 від 07.02.2013 року про утримання з ОСОБА_1 пенсії в розмірі 1091 грн. 32 коп. визнано протиправним та скасовано, зобовязано УПФ України в Малиновському районі повернути ОСОБА_1 надмірно стягнути з її пенсії кошти за рішенням № 86 від 07.02.2013 року. В задоволенні вимог в частині стягнення моральної шкоди було відмовлено. Проте, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 15.01.2015 року постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 25.11.2013 року та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 01.10.2014 року в цій справі скасовано, справу направлено на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Справа, в порядку ст. 15-1 КАС України, була розподілена судді Мдалиновського районного суду м. Одеси Буран А.М.

Позивач, надав заяву про зміну підстави позову, згідно якої, зазначила, що рішення Управління пенсійного фонду України в Малиновському районі було прийнято з порушенням норм чинного законодавства, а саме КпАП України, у звязку з чим, було порушено її право на справедливий розгляд справи. Позивач зазначає, що з 2005 року не працює, не займається підприємницькою діяльністю за станом здоровя, звернулась із заявою про припинення підприємницької діяльності до державного реєстратора, до податкової інспекції, до пенсійного фонду, фонду соціального страхування від нещасних випадків і професійних захворювань України, Одеського міського центру зайнятості, фонду соціального страхування по тимчасовій втраті працездатності Одеського обласного відділення, де були отримані довідки про відсутність заборгованості по сплаті податків, які були передані державному реєстратору. Подальшу реєстрацією припинення підприємницької діяльності, позивач не могла здійснити за станом здоровя. З 2005 року оплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування позивач не здійснював, звітів не здавав.

У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала, просила позов задовольнити.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечувала з підстав, викладених у запереченнях із доповненнями, посилаючись на представлені УПФ України в Малиновському районі м. Одеси документи та матеріали в обґрунтування вказаних заперечень.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази у їх сукупності, суд вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що позивач, ОСОБА_1 є одержувачем пенсії за віком в УПФ України в Малиновському районі м. Одеси. 07.02.2013 року УПФ України в Малиновському районі м. Одеси було ухвалено Рішення № 86 про утримання з позивачки сум пенсій, надмірно виплачених їй внаслідок зловживань з її сторони, яке було направлено ОСОБА_1 в день його прийняття. Підставою прийняття вказаного рішення було виявлення факту переплати позивачу пенсії в сумі 1091, 32 грн., яка утворилась за період з 01.04.2009 року по 31.12.2009 року та з 01.01.2011 року по 28.02.2013 року, внаслідок того, що остання не повідомила УПФ України в Малиновському районі м. Одеси про реєстрацію її як ФОП. Вказаним рішенням з пенсії ОСОБА_1 утримується переплата в розмірі 20 % пенсії щомісячно.

04.04.2013 року позивач звернувся до УПФ України в Малиновському районі м. Одеси зі скаргою на рішення управлення № 86 від 07.02.2013 року, проти листом № 135/д-1 від 15.04.2013 року позивачу було відмовлено в скасуванні вказаного рішення, зазначено, що рішення № 86 від 07.02.2013 року було прийнято відповідно до вимог чинного законодавства та не підлягає скасуванню. Вказаним листом, позивача було повідомлено, що для закриття підприємницької діяльності їй необхідно звернутися до Виконавчого комітету Одеської міської ради у відділ державних реєстраторів та після отримання довідки про скасування державної реєстрації фізичної особи підприємця необхідно дану інформацію надати до управління.

На підставі зазначеного рішення з пенсії ОСОБА_1 утримується переплата в розмірі 20% пенсії щомісячно.

Дійсно, судом встановлено, що ОСОБА_1 19.08.1999 року була зареєстрована як фізична особа-підприємець, що підтверджується копією свідоцтва про державну реєстрацію субєкта підприємницької діяльності фізичної особи, при цьому, державна реєстрація припинення підприємницької діяльності була здійснена лише 16.07.2014 року.

Разом з тим, відповідно до змісту довідки ДПІ у Малиновському районі м. Одеси від 26.02.2013 року № 4863/18-120 ОСОБА_1 припинила свою підприємницьку діяльність 29.12.2009 року.

Суд вважає, що моментом припинення підприємницької діяльності треба вважати момент внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію запису про припинення підприємницької діяльності, а не момент повідомлення інших органів державної влади про намір припинити таку діяльність.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 46 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців» фізична особа позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця.

Таким чином, позивач, дійсно, не може бути визнана безробітною та такою, що припинила підприємницьку діяльність на період до 16.07.2014 року, у звязку з чим, суд вважає, що ухвалене рішення № 86 від 07.02.2013 року є законним.

Надаючи оцінку твердженням позивача щодо порушення відповідачем вимог КпАП України при ухваленні вказаного рішення № 86, суд зазначає, що рішення про утримування сум пенсій не ухвалювалось в межах правової процедури притягнення особи до адміністративної відповідальності, а отже правовідносини що виникли між сторонами, не регулюються положеннями КпАП України.

На виконання ухвали Вищого адміністративного суду України від 15.01.2015 року, УПФ України в Малиновському районі м. Одеси було надано протокол від 05.02.2013 року індивідуального перерахунку пенсії ОСОБА_1 (а.с. ) з якого вбачається розмір помісячної виплати, призначеної суми та розмір боргу за місяць у період з 01.04.2009 по 28.02.2013роки.

Крім того слід зазначити, що на виконання постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 01.10.2014 по справі №521/7598/13-а, якою Рішення №86 від 07.02.2013 було скасовано, управлінням утримані кошти в розмірі 1091,32 грн. було повернуто стягувачу, що підтверджується Рішенням № 123830 від 24.10.2014року.

Відповідно до ч.1 ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свобод в наданні ними суду доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з положеннями частини 1 статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 66 КАС України суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Таким чином, суд вважає, що права позивача порушені не були, Рішення № 86 УПФ України в Малиновському районі м. Одеси про утримання з позивачки сум пенсій, надмірно виплачених їй внаслідок зловживань з її сторони - було ухвалено з дотриманням норм законодавства, тому підстави для відшкодування моральної шкоди у позивача відсутні.

Керуючись ст. , 7-9, 69-71, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Малиновському районі м.Одеси про скасування рішень, зобов*язання повернути надмірно стягнуті кошти, стягнення моральної шкоди відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського адміністративного апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня її проголошення.

Суддя: О.М. Буран