Справа № 804/13841/15
Суддя: Коренев Андрій Олексійович
Дата ухвалення: 2015-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Коренева А.О., розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпропетровську в приміщенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом Криворізької південної ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області (далі позивач, ОДПІ) до ПАТ "НАУКОВО-ДОСЛІДНИЙ ТА ПРОЕКТНО-КОНСТРУКТОРСЬКИЙ ІНСТИТУТ ГІРНИЧОРУДНОГО МАШИНОБУДУВАННЯ З ДОСЛІДНИМ ЗАВОДОМ" (далі відповідач) про стягнення податкового боргу, -
Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача коштів в рахунок погашення податкового боргу в сумі 460 765,37 грн. На обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що відповідачем не сплачені грошові зобовязання з земельного податку в розмірі 292 483,37 грн. та з податку на додану вартість в розмірі 168 282 грн., які набули статус узгоджених. До суду від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника ОДПІ.
Відповідач в судове засідання не прибув, направив до суду заперечення, за змістом яких відповідач не заперечує наявність податкового боргу в розмірі 460 765,37 грн., але з огляду на порушення 13.02.09 Господарським судом Дніпропетровської області провадження у справі про банкрутство відповідача та введення мораторію, а також зупинення 16.03.10 провадження у такій справі про банкрутство, відповідач просить розгляд питання по суті відкласти до врегулювання такого питання в законодавчому порядку.
Вивчивши доводи позову та заперечень, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд при винесенні постанови виходить з наступних підстав та мотивів.
За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців відповідач пройшов передбачену чинним законодавством процедуру державної реєстрації, набув правового статусу юридичної особи за ідентифікаційним кодом 04819211, на обліку як платник податків та зборів перебуває у позивача.
Як свідчать матеріали справи, спірна сума заборгованості складається з суми грошового зобовязання з: - податку на додану вартість в розмірі 168 282 грн., визначених відповідачем в поданих ним податкових деклараціях від 20.02.15, 19.01.15, 18.12.14, 18.11.14, 17.10.14; з земельного податку в розмірі 292 483,37 грн., терміном сплати з 30.10.14 по 30.06.15, визначених відповідачем в податкових розрахунках земельного податку від 03.02.14 та від 11.02.15.
Суд зазначає, що за приписами ст.203 ПК України, яка визначає порядок надання податкової декларації з ПДВ та строки розрахунків з бюджетом, платник податку зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.
Відповідно до п.287.3. ст.287 ПКУ податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.
Відповідачем не заперечується та визнається факт наявності податкового боргу у вказаній сумі.
Згідно з пп.14.1.175 п. 14.1 ст.14 ПКУ податковий борг це сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.
Порядок стягнення податкового боргу платників податків, крім фізичних осіб, регулюється статтями 95 99 Податкового кодексу України. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадиться не раніше ніж через 60 календарних днів з моменту надіслання такому платнику податкової вимоги (пункт 95.2 статті 95 Податкового кодексу України).
Факт направлення відповідачеві першої податкової вимоги від 07.11.08 № 1/635 та другої податкової вимоги від 11.12.08 № 2/736, а також безперервне існування у відповідача з цього часу податкового боргу останнім не заперечується та не спростовується.
Посилання відповідача на відкриття Господарським судом Дніпропетровської області ухвалою від 13.02.09 провадження у справі про банкрутство відносно відповідача та введення мораторію, не має правового значення для вирішення даного спору з огляду на наступне.
Приписами п. 1.3 ст. 1 ПКУ передбачено, що цей Кодекс не регулює питання погашення податкових зобов'язань або стягнення податкового боргу з осіб, на яких поширюються судові процедури, визначені Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", з банків, на які поширюються норми розділу V Закону України "Про банки і банківську діяльність", та погашення зобов'язань зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.
Разом з тим, відповідно до ч.4 ст.10 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.
Відповідно до ч.5 ст.19 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не поширюється на вимоги поточних кредиторів. Стягнення грошових коштів за вимогами кредиторів за зобовязаннями, на які не поширюється дія мораторію, провадиться з рахунку боржника в установі банку. Контроль за такими стягненнями здійснює арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор).
Аналіз наведених законодавчих приписів, які визначають підвідомчість податкових спорів та справ про банкрутство, дозволяють стверджувати, що питання відносно визначення та стягнення податкового боргу вирішується за правилами Податкового кодексу України та належить до компетенції адміністративного суду, а власне ж порядок стягнення такого боргу з платника, який перебуває у процедурі банкрутства, використання його активів для погашення боргу, тощо визначається положеннями Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".
Беручи до уваги наведене, за відсутності доказів погашення відповідачем заявленої до стягнення суми податкового боргу суд доходить до висновку про наявність підстави для задоволення позову ОДПІ.
Керуючись ст.ст. 2, 8-12, 69, 71, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов задовольнити.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку відповідно до ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова набирає законної сили згідно зі ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_1