Справа № 316/1321/15-а(2-а/316/55/15)
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2015-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" жовтня 2015 р. справа № 316/1321/15-а(2-а/316/55/15)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чередниченко В.Є.,

суддів: Коршуна А.О., Панченко О.М.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Дніпропетровську адміністративну справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України у м. Енергодар Запорізької області на постанову Енергодарського міського суду Запорізької області від 23 липня 2015 року в адміністративній справі № 316/1321/15-а(2-а/316/55/15) за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у м. Енергодар Запорізької області про визнання дій протиправними та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 12 червня 2015 року звернулася до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України у м. Енергодар Запорізької області, в якому просить суд визнати протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу у врахуванні матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати до виплат (доходів), що враховується в заробітну плату застрахованої особи та зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсію державного службовця позивачу з 20.11.2014 року (за 6 місяців до звернення), врахувати матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати до виплат (доходів) для застрахованої особи для обчислення пенсії у загальній сумі 17058,27 грн. з збереженням проценту нарахування пенсії на момент виходу на пенсію у 2010 році.

Позов мотивовано тим, що позивач 20.05.2015 року звернулася до відповідача з заявою про перерахунок пенсії, надавши довідку Головного управління юстиції у Запорізької області від 28.04.2015 р. № 2026/08-36 за формою, визначеною Постановою правління Пенсійного Фонду України від 14 лютого 1011 року №5-1 «Про виконання рішення Окружного суду м. Києва по справі №2-а-4753/09/2670 за останні 24 календарні місяці роботи», про складові заробітної плати (за останні 24 календарні місяці за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» для перерахунку призначеної пенсії від більшої заробітної плати з урахуванням допомоги для вирішення соціально-побутових питань та на оздоровлення, індексації заробітної плати відповідно до постанови КМУ № 1078 від 17.07.2003 року (за період з 30.07.2008 року по 30.07.2010 року). Листом від 02.06.2015 року № 18/С-1 позивачу було відмовлено в проведенні перерахунку пенсії від заробітної плати.

Постановою Енергодарського міського суду Запорізької області від 23 липня 2015 року позов задоволено.

Суд визнав неправомірними дії управління Пенсійного фонду України у м. Енергодар Запорізької області щодо відмови ОСОБА_1 у врахуванні матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України у м. Енергодар здійснити перерахунок та виплату пенсії державного службовця ОСОБА_1 з 20.11.2014 року (за 6 місяців до звернення), врахувати матеріальну допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, що враховується в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії у загальній сумі із збереженням проценту нарахування пенсії на момент виходу на пенсію у 2010 році.

Постанова мотивована тим, що стаття 66 Закону України від 05.11.1991 року № 1788-ХП передбачає включення до заробітку для обчислення пенсій всіх видів оплати праці, на які відповідно до Закону України «Про збір загальнообов'язкове пенсійне страхування» нараховується збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату найманих працівників, оподаткованого доходу, сукупного оподаткованого доходу, з яких справляється страхові внески до соціальних фондів, що діяло на день одержання заробітку. Так, відповідно до ст. 41 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховується: суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично обчислені та сплачені страхові внески до Пенсійного фонду в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що частиною 2 статті 33 Закону України «Про державну службу» визначено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранг, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок, при цьому включення в заробітну плату будь-яких інших виплат як складових частин заробітної плати законодавством не передбачено, у зв'язку з чим для перерахунку пенсії немає законних підстав. Також в доводах апеляційної скарги відповідач вказує на те, що у разі перерахунку пенсії відсутні правові підстави для виплати позивачу пенсії в нормі чинній на момент призначення пенсії в розмірі 90 відсотків, також в доводах апеляційної скарги відповідач звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що позивач звернулася до відповідача з заявою про перерахунок пенсії 20.05.2015 року, проте суд першої інстанції не звернув уваги на ці обставини.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м. Енергодар Запорізької області та отримує пенсію з 31.07.2010 року у відповідності до Закону «Про державну службу» пенсія призначена у розмірі 90% від суми заробітної плати державного службовця (а.с.7).

20.05.2015 року позивач звернулася до управління Пенсійного фонду України в м. Енергодар Запорізької області із заявою про перерахунок пенсії, надавши довідку Головного управління юстиції у Запорізькій області від 28.04.2015 року.

Листом від 02.06.2015 року № 18/С-1 позивачу було відмовлено в проведенні перерахунку пенсії, з урахуванням вказаних позивачем виплат, з посиланням на Постанову Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», згідно з яким перерахунок пенсій провадиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця, оскільки Постанови Кабінету Міністрів України, щодо підвищення посадових окладів працівникам апарату органів виконавчої влади, місцевого самоврядування та їх виконавчих органів, органів прокуратури, судів та інших органів після призначення їй пенсії (тобто 30.07.2010 р) не приймалися, то підстави для перерахунку пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» відсутні (а.с. 7).

Відмова відповідача у здійсненні перерахунку та виплати позивачу пенсії з урахуванням виплат на які нараховувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування є предметом спору переданого на вирішення суду.

Суд апеляційної інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при винесенні оскарженої постанови, виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.33 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавку за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

За змістом частини 7 вказаної статті умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Частина 2 статті 2 Закону України «Про оплату праці» вказує, що в структуру заробітної плати входить також додаткова заробітна плата, яка визначена як винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантії і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Аналогічні положення містяться й в п.2.2.2, п.2.2.7 та п.2.3.3 Інструкції по статистиці заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13.01.2004р. №5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27.01.2004р. за №114/8713, де вказано, що до складу фонду додаткової заробітної плати входять премії та винагороди, у тому числі за вислугу років, що мають систематичний характер, суми виплат, пов'язаних з індексацією заробітної плати працівників та матеріальна допомога, що має систематичний характер, надана всім або більшості працівників.

Також, згідно зі ст.66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподаткованого доходу (прибутку), сукупного оподаткованого доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Відповідно до ч.1 ст.41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення, допомога для вирішення соціально-побутових питань та індексація доходів входили до системи оплати праці державного службовця, крім того, суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Аналогічна позиція викладена і в постановах Верховного Суду України від 20.02.2012 року у справі №21-430а11, від 28.05.2013 року у справі №21-97а13, від 04.03.2014 року у справі №21-14а14.

Відповідно до статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення Верховного Суду України, Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

При цьому суд апеляційної інстанції вважає помилковими посилання відповідача в доводах апеляційної скарги на те, що у разі перерахунку пенсії відсутні правові підстави для виплати позивачу пенсії в нормі чинній на момент призначення пенсії в розмірі 90 відсотків, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» (в редакції яка була чинною на час призначення позивачу пенсії) на одержання пенсії державних службовців, мають право особи, що досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявністю страхового стажу для чоловіків - не менш 25 років, для жінок - не менш 20 років, у тому числі стажу державної служби-не менш 10 років, та на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, що мають не менш 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державних службовців - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 % від суми їх заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на 1% заробітку, але не більше 90% заробітної плати.

Підстави та порядок перерахунку пенсій державним службовцям регулює стаття 37-1 Закону України «Про державну службу», положення якої щодо перерахунку пенсії на час звернення позивача до відповідача за здійсненням такого перерахунку змін не зазнали.

Отже, при перерахунку пенсії державним службовцям має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а зміни до статті 37 Закону України «Про державну службу» щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії державним службовцям у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

Крім того, згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані, а при прийняті нових законів, або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, неприпустимістю обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція та закони України виокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, яким пенсія призначається за спеціальними законами. У рішеннях Конституційного Суду України зазначалося, що пільги, компенсації, гарантії є видом соціальної допомоги і необхідною складовою конституційного права на достатній життєвий рівень, тому звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за статтею 22 Конституції України не допускається (рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999р. №8-рп/99, від 20.03.2002р. №5-рп/2002, від 17.03.2004р. №7-рп/2004, від 01.12.2004р. №20-рп/2004).

Між тим, при прийнятті оскаржуваної постанови суд першої інстанції не звернув уваги на те, що відповідно до частин 1,2 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Закон України «Про державну службу» та зміни до нього офіційно публікуються в періодичних виданнях після їх прийняття. Отже, положення цього правового акту є загальнодоступними для ознайомлення всіма громадянами, і можливість обізнаності людини про те чи інше положення законодавства залежить виключно від бажання такої людини.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права, також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строку для звернення до суду за захистом порушених прав.

Враховуючи те, що позивач звернувся до суду з позовом 12 червня 2015 року, а також те, що позивач просить задовольнити позов починаючи з 20 листопада 2014 року, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне позов ОСОБА_1 за період з 20 листопада 2014 року по 11 грудня 2014 року, включно, залишити без розгляду у зв'язку з пропуском строку звернення до адміністративного суду.

Разом з цим, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що за змістом абзаців 1, 2 частини 4 статті 45 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-IV) перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п'ятою статті 48 цього Закону, провадиться у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Аналогічне правило встановлено статтею 84 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі Закон № 1788-XII), у відповідності до якої перерахунок призначеної пенсії провадиться при виникненні права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15-го числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15-го числа.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернулася до управління Пенсійного фонду України у м. Енергодар Запорізької області з заявою про перерахунок пенсії та довідкою із зазначенням виплат на які нараховувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування виданої Головним територіальним управлінням юстиції у Запорізькій області від 28.04.2015 року вих. №2026/08-36 - 20 травня 2015 року.

Враховуючи те, що позивач з заявою про перерахунок пенсії та відповідною довідкою звернулась до управління Пенсійного фонду України у м. Енергодар Запорізької області 20 травня 2015 року, суд апеляційної інстанції зробив висновок про те, що позов ОСОБА_1 , з урахуванням положень статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та статті 84 Закону України «Про пенсійне забезпечення» підлягає задоволенню починаючи з 01 червня 2015 року.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про часткове задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись пунктом 3 частини 1 статті 198, статтями 202, 207 КАС України, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у м. Енергодар Запорізької області - задовольнити частково.

Постанову Енергодарського міського суду Запорізької області від 23 липня 2015 року у справі №316/1321/15-а(2-а/316/55/15) - скасувати та прийняти нову постанову, якою позов - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України у м. Енергодар Запорізької області щодо не здійснення ОСОБА_1 перерахунку та виплати пенсії державного службовця починаючи з 01 червня 2015 року з урахуванням у складі заробітної плати матеріальної допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, суми індексації заробітної плати зазначених у довідці Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 28.04.2015 року вих. №2026/08-36.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України у м. Енергодар Запорізької області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії державного службовця починаючи з 01 червня 2015 року з урахуванням у складі заробітної плати матеріальної допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, суми індексації заробітної плати зазначених у довідці Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 28.04.2015 року вих. №2026/08-36.

Позов ОСОБА_1 за період з 20 листопада 2014 року по 11 грудня 2014 року, включно, - залишити без розгляду.

У задоволенні іншої частини позову - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: В.Є. Чередниченко

Суддя: А.О. Коршун

Суддя: О.М. Панченко