Справа № 804/9162/15
Суддя: Коренев Андрій Олексійович
Дата ухвалення: 2015-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 жовтня 2015 р. Справа № 804/9162/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Коренева А.О., розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпропетровську в приміщенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (далі позивач) до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання дій протиправними (далі відповідач-1) та Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Камбіо» ОСОБА_2 (далі відповідач-2, уповноважена особа), третя особа на стороні відповідача ПАТ «Банк Камбіо» (далі третя особа) про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, -
Миколаївну (ІПН НОМЕР_1) до Загального реєстру вкладників, які мають право на
відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «БАНК КАМБІО» за рахунок Фонду гарантування
вкладів фізичних осіб.
До канцелярії суду від позивача надійшло клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.
Відповідач-1 проти задоволення позову заперечував, зазначивши, що у переданому Уповноваженою особою переліку вкладників ПАТ «БАНК КАМБІО» інформація про Позивача відсутня, в звязку з чим дані про Позивача не могли бути враховані при складанні Загального реєстру. Проти розгляду справи в порядку письмового провадження відповідач-1 не заперечував, про що подав відповідну заяву до суду.
До канцелярії суду від відповідача-2 надійшло клопотання про розгляд справи у відсутності уповноваженої особи.
Третя особа, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, правом участі в судовому засідання не скористалась, заперечення/пояснення з приводу заявлених позовних вимог до суду не надала.
Вивчивши доводи позову та заперечень, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, суд при винесенні постанови виходить з наступних підстав та мотивів.
Судом також встановлено, що на підставі постанови Правління Національного банку України від 04.12.2014 № 782 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «БАНК КАМБІО» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 04.12.2014 № 140 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «БАНК КАМБІО», згідно з яким з 05.12.14 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «БАНК КАМБІО».
За наслідками діяльності тимчасової адміністрації банку, відповідно до постанови Правління НБУ від 27.02.15 № 144 виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 02.03.15 прийнято рішення № 46 про початок здійснення процедури ліквідації ПАТ «БАНК КАМБІО» та призначення ОСОБА_2 уповноваженою особою Фонду на ліквідацію вказаного банку.
04.03.15 на офіційному сайті Фонду було розміщено оголошення проте, що у звязку з прийняттям виконавчою дирекцією Фонду рішення № 46 від 02.03.15 про початок ліквідації ПАТ «БАНК КАМБІО» Фонд з 06.03.15 розпочинає виплати коштів вкладникам даного банку. Для отримання коштів вкладники ПАТ «БАНК КАМБІО» з 06.03.15 по 17.04.15 можуть звертатись до установ банку-агенту Фонду - Публічного акціонерного товариства «УКРІНБАНК». Виплати гарантованої суми відшкодування здійснюватимуться відповідно до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.
Наказом уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію ПАТ «БАНК КАМБІО» від 17.02.15 №157, на підставі п.3 ч.2 ст. 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Методичних рекомендацій стосовно процедури тимчасового обмеження уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію у неплатоспроможному банку банківських операцій щодо виплати коштів вкладникам, затвердженої протоколом виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 10.02.2015р. № 036/15, було призначено проведення в ПАТ «Банк Камбіо» перевірки документів, повязаних укладенням банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, договорів банківського вкладу (депозиту) та договорів банківського рахунку (поточних рахунків, в тому числі карткових) з вкладниками, а також обставин зарахування грошових коштів на рахунку таких осіб (а.с.47-48). Результати роботи комісії були оформлені Протоколом від 27 лютого 2015 року, за змістом якого комісією виявлено, зокрема безготівкове перерахування грошових коштів з банківський рахунків фізичних осіб та банківській рахунків фізичних осіб в ПАТ «Банк Камбіо» у серпні-вересні 2014р. (загальна сума залишків по яким станом на 05.12.14 складає 222 079 798,70 грн) (а.с.49-50).
Враховуючи наведене, наказом уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію ПАТ «БАНК КАМБІО» від 27.02.15 №171, на підставі п.3 ч.2 та п.2 ч.3 ст. 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Методичних рекомендацій стосовно процедури тимчасового обмеження уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію у неплатоспроможному банку банківських операцій щодо виплати коштів вкладникам, затвердженої протоколом виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 10.02.2015р. № 036/15, було тимчасово обмежено здійснення ПАТ «БАНК КАМБІО» на час тимчасової адміністрації банківських операцій щодо виплат коштів вкладникам за рахунками вкладників.
Як свідчать матеріали справи, позивач листом від 17.03.15 звернулась до уповноваженої особи із заявою про включення її до Загального реєстру вкладників ПАТ «БАНК КАМБІО».
Не погодившись із відмовою відповідачів включити позивача до загального реєстру вкладників, вона звернулась до суду з цим позовом.
Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість наведених доводів відповідача та здійсненої на їх підставі відмови позивачу на відповідність вимогам ч.3 ст.2 КАС України, проаналізувавши положення законодавчих актів, якими врегульовані спірні правовідносини, суд зауважує на наступному.
Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі Закон №4452).
Приписами ч.1, 2 ст. 4 Закону №4452 визначено, що основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. На виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює такі функції: веде реєстр учасників Фонду; здійснює заходи щодо організації виплат відшкодувань за вкладами в разі прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; здійснює процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, організовує відчуження активів і зобов'язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку.
Відповідно до ст.26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом; Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку; Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000,00 грн.; Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами; вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
Положеннями п.4 ч.1 ст.2 Закону №4452 визначено, що вкладником є фізична особа (у тому числі фізична особа - підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.
Порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, визначений ст.27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Так, уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.
Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.
Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур'єр» або «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до ч.4 ст. 26 цього Закону.
Перелік складається станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується, виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів (зменшених на суму податку), але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.
Визначений у Переліку залишок гарантованої суми надається з урахуванням розрахункових сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у неплатоспроможному банку.
Якщо вкладник не отримав свої вклади у межах граничного розміру суми відшкодування протягом дії тимчасової адміністрації за рахунок цільової позики Фонду, така сума відшкодування включається до Переліку.
Перелік складається в алфавітному порядку за прізвищами вкладників та подається до Фонду на паперових та електронних носіях разом із супровідним листом.
Перелік на паперових носіях (пронумерованих, прошитих) засвідчується підписом уповноваженої особи Фонду та відбитком печатки банку, що ліквідується, на електронних носіях подається на CD-дисках у csv файлі. Дані на паперових та електронних носіях повинні бути ідентичними.
Як передбачено у пунктах 2, 3 розділу IV Положення, Фонд складає на підставі Переліку загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення (далі Загальний Реєстр).
Загальний Реєстр складається на паперових та електронних носіях.
Загальний Реєстр на паперових носіях (пронумерованих, прошитих) підписується відповідальною особою, яка його склала, та засвідчується підписом директора-розпорядника та відбитком печатки Фонду, на електронних носіях - на СО-дисках у сзу файлі. Дані на паперових та електронних носіях повинні бути ідентичними.
На підставі приписів наведених нормативно-правових актів суд зазначає, що процедура визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, включає наступні етапи: 1) складення уповноваженою особою Фонду переліку вкладників та визначення розрахункових сум відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду; 2) передача уповноваженою особою Фонду сформованого переліку вкладників до Фонду; 3) складення Фондом на підставі отриманого переліку вкладників Загального Реєстру; 4) затвердження виконавчою дирекцією Фонду Загального реєстру.
Крім того, аналіз викладених законодавчих положень дозволяє стверджувати, що вкладник має право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду за наявності таких умов: 1) має бути здійснений вклад до прийняття рішення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних; 2) вклад повністю або частково повинен бути неповернутим банком; 3) НБУ має прийняти рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку.
Суд зазначає, що, як свідчать обставини справи, зазначені умови відносно позивача настали, а отже наявні.
Також суд відмічає, що з метою забезпечення прав Фонду, уповноважена особа забезпечує перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними (ч.2 ст.38).
За змістом ч.3 ст.38 Закону, правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: - банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; - банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; - банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; - банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; - банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність»; - банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; - банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; - банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.
Аналіз наведених приписів дозволяє дійти висновку, що уповноважена особа наділена правом перевірки правочинів на предмет виявлення серед них нікчемних. Втім, суд зважує на те, що дане право не є абсолютним, а кореспондується з обовязком встановити перед прийняттям рішення обставини, з якими Закон повязує нікчемність правочину, тобто саме по собі твердження про нікчемність правочину недостатньо для визнання його таким, оскільки воно у даному випадку нівелюється протилежним твердженням вкладника про дійсність вкладу.
Отже, за обставин відсутності у розпорядчому рішенні (повідомленні) уповноваженої особі посилань на передбачені Законом підстави визнання правочину нікчемним, таке рішення субєкта владних повноваження не є обґрунтованим, а вкладник має бути включений уповноваженою особою до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.
Таким чином, суд зауважує, що приписи ст.26, 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначають виключні підстави для не включення вкладника до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду та обовязок уповноваженої особа Фонду протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляти сторони за договорами про нікчемність цих договорів.
В ході розгляду справи уповноваженою особою не надано належних та допустимих доказів на підтвердження надіслання позивачу повідомлення саме про нікчемність договору на відкриття та обслуговування поточного рахунку від 17.09.15 та наявності правових підстав для не включення позивача до переліку вкладників ПАТ «БАНК КАМБІО» з посиланням на передбачені Законом підстави.
Не надано відповідачем-2 до суду належних та допустимих доказів визнання судом недійсними або наявності ознак нікчемності, визначених Цивільним кодексом України, Договору позики (поворотної фінансової допомоги) від 16.09.15 на виконання якого від ТОВ «Весташляхбуд» позивачу надійшли кошти на його рахунок в розмірі 195 460 грн.
Суд зазначає про безпідставність доводів відповідачів щодо наявності зареєстрованих кримінальних проваджень за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 364 , 364-1 та 190 КК України, адже ст.62 Конституцією України гарантує, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Отже, в даному випадку, лише вирок суду саме у відношенні позивача, який набере законної сили, може бути підставою щодо не включення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.
З приводу доводів відповідачів щодо наявності у Фонду обовязку забезпечити перевірку договорів (інших правочинів), укладених банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення договорів (правочинів), що є нікчемними, суд зазначає, що такий обовязок має бути виконаний Фондом протягом дії тимчасової адміністрації. Адже приписи ч.2 ст.38 Закону чітко визначаються, що саме протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобовязаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.
Як вбачається з рішення виконавчої дирекції Фонду від 04.12.14 №140, тимчасова адміністрація ПАТ «Банк Камбіо» запроваджена строком на три місяці з 05.12.14 по 04.03.15 включно (а.с.42). Як зазначено вище, відповідачами не надано до суду доказів виявлення протягом означеного часу нікчемних правочинів позивача ані з підстав, визначених ч.3 ст.38 Закону, ані у розумінні вимог цивільного законодавства України.
Стосовно покликань відповідача-2 щодо неотримання від правоохоронних органів інформації, яка б підтверджувала законність або незаконність операцій позивача, суд зазначає, що за змістом п.6 розділ ІІІ Положення уповноважена особа Фонду протягом процедури ліквідації наділена правом надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників, в тому числі як щодо збільшення, так і щодо зменшення кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування або зміни розміру належних їм сум тощо.
Враховуючи наведені обставини, з огляду на відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності відмови відповідачем-1 включити позивача до переліку вкладників, зважуючи на закінчення процедури тимчасової адміністрації та початок процедури ліквідації ПАТ «Банк Камбіо», а також на приписи ч.7 ст.26 Закону, відповідно до яких Фонд завершує виплату гарантованих сум відшкодування коштів за вкладами у день подання документів для внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб запису про ліквідацію банку як юридичної особи, суд доходить до висновку, що позовні вимоги щодо визнання протиправною відмову Уповноваженої особи щодо не включення позивача до повного переліку вкладників ПАТ «Банк Камбіо», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, а також щодо зобовязання уповноваженої особи включити позивача до такого повного переліку вкладників та надати до відповідача-1 інформацію щодо позивача, як вкладника, підлягають задоволенню, адже відмова відповідача-2 не відповідає критеріям правомірності, визначеним в ч.3 ст.2 КАС України.
Щодо позовної вимоги про зобовязання Фонду прийняти рішення про включення позивача до реєстру вкладників ПАТ «Банк Камбіо» на підставі повного переліку вкладників ПАТ, наданого уповноваженою особою, суд зазначає таке.
Як зазначено вище, відповідно до ст.27 Закону уповноважена особа гарантування вкладів фізичних осіб складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню. Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур'єр» або «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
Оскільки в Переліку вкладників відсутні дані про позивача, так як такі відомості до Переліку внесені уповноваженою особою не були, враховуючи вимоги ч.2 ст.11 КАС України, суд доходить до висновку, що позовні вимоги в означені частині мають бути задоволені шляхом зобов'язання Фонд здійснити необхідні дії для включення позивача в загальний реєстр вкладників Публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо», які мають право на отримання відшкодування за вкладами за рахунок коштів Фонду, за договором на відкриття та обслуговування банківського рахунку від 17.09.14.
Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст.94 КАС України.
Керуючись ст.ст. 2, 8-12, 69, 71, 128, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Адміністративний позов задовольнити.
Визнати протиправною відмову Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів
Зобовязати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів
Стягнути на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) 73,08 грн. (сімдесят три гривні 08 коп.) сплачений судовий збір за рахунок бюджетних асигнувань Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку відповідно до ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова набирає законної сили згідно зі ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_3