Справа № 2-а-988/10
Суддя: Ромахов В. І.
Дата ухвалення: 2010-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2010 року Волноваський районний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Ромахова В. І.

При секретарі - Тлавової Н.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Волноваха адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Волноваської райдержадміністрації про визнання дій протиправними та зобов'язання зробити виплату недорахованої щорічної грошової допомоги на оздоровлення

ВСТАНОВИВ:

22.10.2008 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Посилався на те, що він 2.06. 2008 року звернувся до УПСЗН Волноваської райдержадміністрації з заявою про виплату недорахованої щорічної грошової допомоги на оздоровлення за 2004- 2007 роки. 17.06.2008 р. начальник Управління праці та соціального захисту населення Волноваської районної державної адміністрації Донецької області у своєму листі № 08-П-98/2 вказав, що компенсація на оздоровлення за 2004-2007 роки виплачувалася позивачу згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 26.07.1996р. № 836 „Про компенсаційні виплати особам, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" і Постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року № 562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у наступних розмірах: 90,00 грн. за 2004 - 2007 роки (а.с. 4).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, 1-ї категорії, інвалідом III групи та у відповідності до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має право на отримання щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат. За 2004-2007 роки йому була виплачена така допомога у розмірі, що не відповідає вищезазначеної норми Закону. Розмір недоплати складає 5320.50грн. Відповідач виплачувати недоотриману суму відмовляється, посилаючись при цьому на постанови Кабінету Міністрів України №836 від 27.06.19% року та № 562 від 12.07.2005 року. Позивач вважає такі дії відповідача протиправними, оскільки вони суперечать вимогам ст.ст. 16, 19, 56, 60 Конституції України, ст. 2 Закону України «Про встановлення мінімальної заробітної плати на 2002 рік» і на подальші роки.

Просив стягнути з відповідача недоотриману суму компенсації на оздоровлення за 2004- 2007 роки у розмірі 5320,50 грн. Заслухавши пояснення представника позивача представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Позивач до залу суду не зявився, але надав заяву слухати справу без його участі, на позові наполягає.

Представник позивач до залу суду не з'явився, але надав до суду заяву слухати справу без його участі, позов не визнає.

Судом встановлено та це не оспорюється сторонами, що позивач ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської АЕС 1 категорії, про що свідчить посвідчення серії А №033312 від 13.01.1995 року/а.с.5/.

Згідно ст. 71 КАСУ в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд приходить до висновку, що представник відповідача не доказав правомірність своїх дій.

Позиція відповідача грунтується на Постановах Кабінету Міністрів України від 26.07.1996р. № 836 «Про компенсаційні виплати особам, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» і від 12.07.2005 року № 562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», якими встановлений розмір щорічної грошової допомоги на оздоровлення у розмірі 90 грн. та ст. 62 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", якою встановлено, що роз'яснення порядку застосування цього Закону провадиться у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, рішення якого є обов'язковими для виконання міністерствами та іншими органами.

Відповідно до довідки Управління раці та соціального захисту населення Волноваської районної державної адміністрації Донецької області № 08-П-98/2 від 17.06.2008р., судом встановлено, що відповідачем позивачу щорічна допомога на оздоровлення у 2004-2007р.р. виплачувалася у розмірі 90грн.

Суд не може погодитися з такими діями Управління праці та соціального захисту населення Волноваської районної держаної адміністрації Донецької області з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та Законами України.

Пунктом 1 ст. 92 Конституції України встановлено, що виключно законами України визначаються права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов'язки громадянина.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 48 Закон України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-ХІ1 від 28.02.1991 року щорічна допомога на оздоровлення учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії 3 групи інвалідності - виплачується у розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат. При цьому розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати.

Відповідно до ст. 89 Закону України «Про Державний бюджет України на 2004 рік» розмір мінімальної заробітної плати встановлений з 01 січня 2004 року у розмірі 205 гривень на місяць, а з 01 вересня 2004 року - 237 гривень на місяць.

Згідно зі ст. 83 Закону України «Про Державний бюджет України на 2005 рік» розмір мінімальної заробітної плати встановлений з 01 січня 2005 р. у розмірі 262 гривні на місяць, з 01 квітня 2005 р. - 290 грн. на місяць, з 01 вересня 2005 року - 332 гривні.

У відповідності до ст. 76 Закону України „Про Державний бюджет України на 2007 рік" з 1 січня 2007 року установлений розмір мінімальної заробітної плати 400 гривень на місяць, з 1 квітня 2007 року - 420 гривень, з 1 липня 2007 року - 440 гривень та з 1 жовтня 2007 року - 460 гривень.

Зі змісту вимог Законів України Лро державний бюджет на 2004 рік, «Про державний бюджет на 2005 рік". Про Державний бюджет України на 2007 рік" не вбачається будь-яких обмежень щодо можливостей застосування розміру мінімальної заробітної плати з метою реалізації норми статті 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Постановами Кабінету Міністрів України від 26.07.1996р. № 836 „Про компенсаційні виплати особам, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" і від 12.07.2005 року № 562 всупереч Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", які встановлюють розмір щорічної допомоги як величину, кратну відносно до розміру мінімальної заробітної плати, визначену законом на час здійснення виплати, установлені конкретні розміри такої допомоги в твердій грошовій сумі, зокрема, для інвалідів 2 групи на 2002, 2003 і 2004 роки у розмірі 26,70 грн. і на 2005 рік у розмірі 100,00 грн.

Між тим, з моменту прийняття зазначених Постанов Кабінету Міністрів України встановлені ними розміри щорічної допомоги залишалися незмінними (90,00 грн.), у той час, як Верховною Радою України неодноразово змінювався розмір мінімальної заробітної плати, щорічно затверджувався новий державний бюджет.

Відповідно до ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справ керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування. їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лишена підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. У разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції4 України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Таким чином, оскільки до 01 січня 2006 р. правова норма про розмір щорічної допомоги на оздоровлення, встановлена ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" була діючою, виходячи із загальних засад пріоритетності законів над урядовими нормативними актами, при вирішенні даного спору підлягають застосуванню ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", Закон України «Про Державний бюджет України на 2004 рік», згідно зі ст. 89 якого розмір мінімальної заробітної плати встановлений з 01 січня 2004 року у розмірі 205 гривень на місяць, а з 01 вересня 2004 року - 237 гривень на місяць, Закон України «Про Державний бюджет України на 2005 рік», відповідно до ст. 83 якого розмір мінімальної заробітної плати встановлений з 01 січня 2005 р. у розмірі 262 гривні на місяць, з 01 квітня 2005 р. - 290 грн. на місяць, з 01 вересня 2005 року - 332 гривні, і Закон України „Про Державний бюджет України на 2007 рік", згідно зі ст. 76 якого встановлений розмір мінімальної заробітної плати з 1 січня 2007 року - 400 гривень на місяць, з 1 квітня 2007 року - 420 гривень, з 1 липня 2007 року - 440 гривень та з 1 жовтня 2007 року - 460 гривень, а не Постанови Кабінету Міністрів України від 26.07.1996р. № 836 „Про компенсаційні виплати особам, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" і віз 12.07.2005 року № 562 всупереч Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждати внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що дії Управління праці та соціального захисту населення Волноваської районної державної адміністрації Донецької області щодо виплати компенсації на оздоровлення позивачу за 2004-2005 роки у розмірах, менших від чотирьох мінімальних заробітних плат, є неправомірними.

Що стосується визнання відмови в виплаті різниці на оздоровлення незаконною і стягнення недоплачених сум на оздоровлення за 2006р., суд зазначає наступне. Дія абзацу другого та третього частини четвертої статті 48 зупинена в частині виплати компенсації і допомоги у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати на 2006р. згідно із п. 37 ст. 77 Закону України № 3235 -IV (3235) від 20.12.2005р. «Про Державний бюджет України на 2006р», який до теперішнього часу Конституційним судом України не визнаний неконституційним. За таких обставин в суду не має законних підстав для визнання дій відповідача незаконним та задоволення позову в цій частині.

Згідно ч. 1 ст. 100 КАС України пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін. Позивач разом не навів поважних причин його пропуску.

У звязку з тим, що позивачем пропущено строк звернення до суду з вимогами про зобов'язання зробити виплату недорахованої щорічної грошової допомоги на оздоровлення за 2004-2007р., а відповідач наполягає на застосуванні вказаного строку, суд вважає за необхідне відмовити позивачу в вимогах, які стосуються зобов'язання зробити виплату недорахованої щорічної грошової допомоги на оздоровлення за 2004-2005рр.

За 2007 рік щорічна допомога на оздоровлення була виплачена позивачеві у березні 2007 розмірі 90 грн. Розмір мінімальної заробітної плати на час виплати допомоги складав 400 грн., тобто за 2007 рік допомога мала бути виплачена позивачу у розмірі 1600 грн. (400 грн. х 4). Враховуючи, що у 2007 році позивач отримав 90 грн., то з відповідача підлягає стягненню сума у розмірі 1510 грн.

Враховуючи викладені обставини, суд визнає протиправними дії відповідача щодо відмови у виплаті недоплаченої суми щорічної допомоги на оздоровлення за 2007 рік, виходячи з розміру 4 мінімальних заробітних плат, і зобовязує відповідача зробити перерахунок на користь позивача недоотриманої суми допомоги на оздоровлення за 2007р., що складав 1510 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 1, 2, 4, 5, 6, 10, 11, 14, 15, 17, 23, 48, 58, 69-71,79, 86, 87, 94, 98, 100, 104, 105, 111, 112, 114, 121, 160, 161, 162, 163, 185, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Волноваської районної державної адміністрації Донецької області про визнання дій протиправними, та зобов'язання зробити виплату недорахованої щорічної грошової допомоги на оздоровлення за 2004-2007 роки, - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Волноваської районної державної адміністрації Донецької області щодо відмови ОСОБА_2 у виплаті недоплаченої суми щорічної допомоги на оздоровлення за 2007 рік, виходячи з розміру чотирьох мінімальних заробітних плат.

Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Волноваської районної державної адміністрації Донецької області зробити перерахунок та виплату за рахунок коштів Державного бюджету України ОСОБА_2 недоотриману суму щорічної допомоги на оздоровлення за 200" рік у сумі 1510грн

Апеляційна скарга на постанову суду подається через Волноваський районний суд Донецької області протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя: