Справа № 22-а/0690/1648/11
Суддя: Матюшенко І. В.
Дата ухвалення: 2011-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Житомирської області
Справа № 22-а/0690/1648/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2011 року року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Матюшенка І.В.

суддів: Жигановської О.С., Косигіної Л.М.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Житомирі апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Попільнянському районі (далі Пенсійний фонд) на постанову Попільнянського районного суду від 6 травня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Пенсійного фонду та Державного казначейства України про визнання дій неправомірними та стягнення коштів,

в с т а н о в и л а :

У березні 2009 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом в якому, посилаючись на порушення Пенсійним фондом положень ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни в частині визначення розміру доплати до пенсії, просила визнати дії відповідача неправомірними та стягнути з Пенсійного фонду на її користь 711 грн. 11 коп. невиплаченої допомоги за період з травня по грудень 2008 року.

У процесі розгляду справи за ініціативою суду в якості співвідповідача залучене Державне казначейство України.

Постановою Попільнянського районного суду від 6 травня 2009 року позов задоволено частково: зобовязано Державне казначейство України виділити та перерахувати необхідні кошти управлінню Пенсійного фонду України в Попільнянському районі Житомирської області для виплати ОСОБА_1 нарахованої надбавки до пенсії як дитині війни за період з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року відповідно до Закону України „Про соціальний захист дітей війни; зобовязано Пенсійний фонд нарахувати та виплатити ОСОБА_1 надбавку до пенсії як дитині війни за період з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року відповідно до Закону України „Про соціальний захист дітей війни.

У поданій апеляційній скарзі Пенсійний фонд, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції. Апелянт зазначає, що судом не враховано, що виплати, які отримує позивачка, фінансуються з коштів Державного бюджету України, а кошти Пенсійного фонду не відносяться до таких, судом не застосовано положень постанови КМУ від 28.02.2008 року № 530, суд безпідставно застосував положення ст. 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування при визначенні розміру доплати. Крім того, на думку апелянта, Пенсійний фонд не може бути відповідачем у справі.

Апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Встановлено, що ОСОБА_1 користується пільгами відповідно до Закону України „Про соціальний захист дітей війни і протягом 2008 року отримувала від Пенсійного фонду підвищення до пенсії в розмірі, що не відповідає розміру, встановленому ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни 30% мінімальної пенсії за віком.

Суд першої інстанції повно та обєктивно зясував обставини справи та, з урахуванням положень ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни, ст. 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 року №10-рп/2008, дійшов правильного висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 про неправомірність дій Пенсійного фонду та зобовязав його провести перерахунок та виплату на користь позивача не донарахованої підвищеної пенсії за період з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року.

Доводи апеляційної скарги про те, що Пенсійний фонд не може проводити виплату спірних сум, оскільки це є бюджетні кошти, яких не вистачає на фінансування видатків, передбачених ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни, а кошти Пенсійного фонду України не включаються до складу Державного бюджету України є безпідставними, оскільки саме на територіальні управління Пенсійного фонду України, згідно Положення „Про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України №121/2001 від 01.03.2001 року, покладені такі функції і питання фінансування цих видатків не є предметом цього спору. Крім того, проблеми надання бюджетних коштів Пенсійному фонду для виконання покладених на нього обовязків у справах цієї категорії виходять за межі заявлених вимог і судом першої інстанції не розглядалися.

Безпідставними є також посилання відповідача на можливість нецільового використання коштів Пенсійного фонду, оскільки судом не ухвалене рішення про проведення виплат з власних джерел фінансування останнього.

Вихідним критерієм обрахунку доплати до пенсії дітям війни виступає мінімальна пенсія за віком, розмір якої, згідно ст. 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Будь-яких інших нормативно-правових актів, які б визначали механізм вирахування мінімальної пенсії за віком або встановлювали її розмір, немає. А відтак, положення ч.3 ст. 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування щодо застосування мінімального розміру пенсії за віком, встановленого частиною першою цієї статті тільки стосовно визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, не є перешкодою для застосування даної величини для обрахування доплат, передбачених ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни. Тому, доводи апеляційної скарги щодо неправильного застосування вище вказаних норм матеріального права є також безпідставними.

Разом з цим, суд першої інстанції, покладаючи на Державне казначейство України обовязок виділити та перерахувати необхідні кошти управлінню Пенсійного фонду України в Попільнянському районі Житомирської області для виплати ОСОБА_1 нарахованої надбавки до пенсії як дитині війни за період з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року відповідно до Закону України „Про соціальний захист дітей війни, не врахував, що чинне законодавство не передбачає таких зобовязань Державного казначейства. А відтак, постанова суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нової про відмову у задоволенні позову.

Крім того, оскільки у спірному періоді виплати ОСОБА_1 Пенсійним фондом проводилися у розмірі 48.10 грн. з травня по вересень та у розмірі 49.80 грн. з жовтня по грудень 2009 року, абзац третій резолютивної частини постанови суду першої інстанції підлягає доповненню словами: „з урахуванням виплачених у вказаному періоді коштів.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207 КАС України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Попільнянському районі задовольнити частково.

Постанову Попільнянського районного суду від 6 травня 2019 року в частині зобовязання Державного казначейство України виділити та перерахувати необхідні кошти управлінню Пенсійного фонду України в Попільнянському районі Житомирської області для виплати ОСОБА_1 нарахованої надбавки до пенсії як дитині війни за період з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року відповідно до Закону України „Про соціальний захист дітей війни скасувати, ухваливши в цій частині нову постанову про відмову у задоволенні позову.

Абзац третій резолютивної частини постанови Попільнянського районного суду доповнити словами: „з урахуванням виплачених у вказаному періоді коштів.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Судді