Справа № 2а-6714/09/1570
Суддя: Бутенко А. В.
Дата ухвалення: 2015-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-6714/09/1570
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2015 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бутенко А.В.,

за участю секретаря - Філімоненко А.О.,

сторін:

представник позивача - ОСОБА_1 (по довіреності),

представник 1 відповідача - ОСОБА_2 (по довіреності),

представник прокуратури - ОСОБА_3 (за посвідченням),

представник 2 та 3 відповідача - не зявились,

представник 3 особи - не зявився.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом приватного підприємства «Господарь» до Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області, Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області, УДК у м. Херсон Головного управління Державної казначейської служби України в Херсонській області, за участю прокурора Малиновського району м. Одеси, за участю 3-ї особи без самостійних вимог на предмет спору Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Державної фіскальної служби в Херсонській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №/0 від 19.08.2008 року, стягнення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість у розмірі 158830,00 грн. та повернення судового збору,-

В С Т А Н О В И В:

З позовом до суду звернулось приватне підприємство «Господарь» Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області, Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області, УДК у м. Херсон Головного управління Державної казначейської служби України в Херсонській області, за участю прокурора Малиновського району м. Одеси, за участю 3-ї особи без самостійних вимог на предмет спору Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Державної фіскальної служби в Херсонській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №/0 від 19.08.2008 року, стягнення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість у розмірі 158830,00 грн. та повернення судового збору.

Ухвалою від 21 липня 2015 року прийнято до провадження після повернення справи з Вищого адміністративного суду України на новий розгляд в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №/0 від 19.08.2008 року, стягнення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість у розмірі 158 830,00 грн.

В звязку із зміною місця знаходження Позивача за його клопотанням ухвалою суду від 04.08.2015 року залучено до участі у справі другого Відповідача - УДК у м. Херсон Головного управління Державної казначейської служби України в Херсонській області та третю особу без самостійних вимог на предмет спору Державну податкову інспекцію у м. Херсоні Головного управління Державної фіскальної служби в Херсонській області.

В своєму позові позивач зазначав, що ним подавалась податкова декларація за лютий 2008 року, відповідно до якої ним заявлялась сума ПДВ до бюджетного відшкодування у розмірі 158830,00 грн., у звязку з чим було проведено позапланову перевірку ПП Господарь з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника податку, за результатами якої була складена довідка від 05.06.2008 року № 63/23-210/31390566, якою підтверджено право на відшкодування з бюджету податку на додану вартість. У грудні 2008 року стало відомо про проведення іншої перевірки ПП Господарь з питань достовірності, нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку по декларації за лютий 2008 року.

За результатами перевірки складено акт перевірки від 19.08.2008 року № 103/23-210/31390566.

На підставі цього акту перевірки було прийнято податкове повідомлення-рішення від 19.08.2008 року № /0, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за лютий 2008 року на 158830,00 грн.

Позивач, посилаючись на норми п. 1.7 ст. 1, пп. 7.4.1., пп. 7.4.5. п. 7.4, пп. 7.7.1., 7.7.2. п. 7.7. ст. 7 Закону України Про податок на додану вартість, вказував на наявне у нього право на бюджетне відшкодування, зазначивши, що несплата продавцем податку при фактичному здійсненні господарської операції не впливає на податковий кредит покупця та суму бюджетного відшкодування, та жодним нормативно-правовим актом не передбачена відповідальність юридичної особи за зобовязаннями іншої юридичної особи.

02.10.2015 року представник Позивача у судовому засіданні надав додаткові пояснення по справі та зазначив, що заявлена до відшкодування у лютому 2008 р. сума податку на додану вартість в розмірі 158830 грн. складається з сум ПДВ, сплачених Позивачем в січні 2008 року на митниці при імпорті товарів на суму 153567,36 грн. Так, по ВМД від № 500060000/8/201190 від 25.01.2008 р. сплачено ПДВ 79374,37 грн., по ВМД № 500060000/8/201067 від 25.01.2008 р. сплачено ПДВ 74192,99 грн. Сплата зазначених сум підтверджується випискою по рахунку від 25.01.2008 р. Залишок сум ПДВ 5262,86 грн., сплачених Позивачем у січні 2008 року за експедиторські послуги, послуги, повязані з оформленням ВМД, придбання канцтоварів та інш. Сплата цих сум підтверджується платіжними дорученнями №1 від 11.01.2008 р., №7 від 18.01.2008 р.,№ 10 від 10.01.2008 р.,№11 від 10.01.2008 р.,№14 від 28.01.2008 р.,№15 від 28.01.2008 р.,№17 від 29.01.2008 р.,№18 від 29.01.2008 р., №9 від 23.01.2008 р.

Крім того, позивач вважає, що довідка від 05.06.2008 року № 63/23-210/31390566, складена за результатами перевірки, та якою підтверджено достовірність нарахування податку на додану вартість, що підлягає бюджетному відшкодуванню за лютий 2008 року, є носієм доказової інформації про не встановлення фактів порушень вимог податкового, валютного та іншого законодавства. Однак, станом на 02.10.2015 року підтверджена сума ПДВ позивача не відшкодована.

В судовому засіданні представник Позивача заявлені вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві.

Представник Відповідача ДПІ у Малиновському районі м. Одеси заперечував проти задоволення позову в повному обсязі з підстав, зазначених у письмових запереченнях на адміністративний позов (т.1. а.с.49-52) та зазначав, що ним була проведена позапланова виїзна перевірка ПП Господарь з питання достовірності нарахування суми, що підлягає бюджетному відшкодуванню податку на додану вартість за лютий 2008 року у відповідності із пп.7.7.5. п.7.5. ст. 7 Закону України Про податок на додану вартість, п. 9 ч. 6 ст. 11-1 Закону України Про державну податкову службу в Україні. За результатами проведеної перевірки була складена довідка від 05.06.2008 року № 63/23-210/31390566, У п. 4 цієї довідки зазначено, що висновки даної перевірки можуть бути переглянути згідно з результатами зустрічних перевірок контрагентів позивача.

19.08.2008 року результати зазначеної перевірки були переглянуті та складено акт у звязку з отриманням результатів зустрічних перевірок, з яких вбачалось, що ПДВ з боку ТОВ МНДВО Прогрес, який є основним постачальником Позивача, до бюджету не сплачувався, а також отримано інформацію щодо участі ПП Господарь у схемі позазаконного формування податкового кредиту.

Зазначений акт був складений за результатами проведених зустрічних перевірок та на підставі службової записки ВПМ ДПІ у Малиновському районі м. Одеси від 14.08.2008 року № 681/7/223-104.

Представники Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області, УДК у м. Херсон Головного управління Державної казначейської служби України в Херсонській області, 3-я особа без самостійних вимог на предмет спору ДПІ у м. Херсоні Головного управління Державної фіскальної служби в Херсонській області до судового засідання не зявились, про день,час та місце засідання повідомлені належним чином (а.с. 40-42 т. 4).

Від УДК у м. Херсон Головного управління Державної казначейської служби України в Херсонській області надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника та письмові пояснення, в яких зазначено, що до повноважень органів казначейства входить здійснення безспірного списання коштів Державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду, тому просили вирішити справу з урахуванням викладених пояснень (а.с. 132-133, т. 3).

Представник прокуратури Малиновського району м. Одеси у судовому засіданні повністю підтримав позицію представника відповідача та просив у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Суд, заслухавши осіб, що зявились в судове засідання, дослідивши доводи адміністративного позову та заперечень на нього, матеріали справи та обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, встановив наступне.

20.03.2008 року ПП Господарь було подано податкову декларацію з податку на додану вартість за лютий 2008 року (т.1 а.с. 30-33), в якій було заявлено про бюджетне відшкодування суми ПДВ на рахунок платника у банку у розмірі 158830,00 грн.

05.06.2008 року Відповідачем складена довідка від № 63/23-210/31390566 з питань достовірності нарахування суми ПДВ по декларації за лютий 2008 року з наступним висновком: відємне значення виникло у звязку з придбанням на митній території України товарів, які підлягають оподаткуванню за ставкою 20% та реалізацією автомобільних запчастин на експорт, а також оплатою живими коштами митним органам при імпорті товарів. У п. 4 цієї довідки зазначено, що висновки даної перевірки можуть бути переглянути за результатами зустрічних перевірок (а.с. 22, т. 1).

19.08.2008рокуДПІ у Малиновськомурайон м. Одеси складений акт №103/23-0/31390566 про результати проведення невиїзної перевірки ПП Господарь з питань достовірності нарахування бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку по декларації за лютий 2008 року (т.1 а.с. 23-25).

Як вбачається із акта, головним державним податковим інспектором відділу контролю за відшкодуванням ПДВ управління податкового контролю ДПІ у Малиновському районі м. Одеси були переглянуті результати перевірки згідно отриманих результатів зустрічної перевірки основного постачальника ТОВ МНДВО Прогрес від 09.06.2008 р. та службової записки ВПМ ДПІ у Малиновському районі м. Одеси від 14.08.2008 року.

На підставі цих документів Відповідачем встановлено порушення п.1.8. ст. 1 Закону України Про податок на додану вартість, а саме завищення позивачем суми бюджетного відшкодування по декларації за лютий 2008 року на суму 158830,00 грн.

19.08.2008 року ДПІ у Малиновському районі м. Одеси прийнято податкове повідомлення-рішення №/0, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість ПП Господарь у розмірі 158830,00 грн. (т. 1 а.с. 26).

Не погоджуючись із вищезазначеним податковим повідомленням-рішенням ДПІ у Малиновському районі м. Одеси, Позивач оскаржив його в судовому порядку.

При вирішенні даного спору, суд враховує, що в силу п. 1.8 ст. 1 Закону України «Про податок на додану вартість»№168/97-ВР від 03.04.1997 року(далі Закон №168/97-ВР), що діяв в податкових періодах, за які заявляється сума до відшкодування, бюджетне відшкодування - це сума, що підлягає поверненню платнику податків з бюджету у зв'язку з надмірною сплатою податку у випадках, визначених цим Законом.

Враховуючи вимоги пп. 7.7.1, пп. 7.7.2, пп. 7.7.4 п. 7.7 ст. 1 Закону України №168/97-ВР від 03.04.1997 року, які регулювали визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню та право на одержання такого бюджетного відшкодування, суд зазнає, що позивач - платник податку, має право на одержання бюджетного відшкодування, якщо прийняв рішення про повернення повної суми бюджетного відшкодування, подав відповідному податковому органу податкову декларацію та заяву про повернення такої повної суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Підпунктом 7.7.5 п. 7.7 ст. 7 зазначеного Закону встановлено, що протягом 30 днів, наступних за днем отримання податкової декларації, податковий орган проводить документальну невиїзну перевірку (камеральну) заявлених у ній даних. За наявності достатніх підстав вважати, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, податковий орган має право протягом такого ж строку провести позапланову виїзну перевірку (документальну) платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування.

Податковий орган зобов'язаний у п'ятиденний термін після закінчення перевірки надати органу державного казначейства висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Також, пп.7.7.6 п.7.7 ст. 7 Закону №168/97-ВР встановлено, що на підставі отриманого висновку відповідного податкового органу орган державного казначейства надає платнику податку зазначену у ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунку на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п'яти операційних днів після отримання висновку податкового органу.

При цьому, відповідно до п. 200.1 ст. 200 Податкового кодексу України (далі ПК України) сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Платник податку може прийняти самостійно рішення про зарахування в повному обсязі належної йому суми бюджетного відшкодування або її частини у зменшення податкових зобов'язань з цього податку, що виникли протягом наступних звітних (податкових) періодів, за наявності умов, передбачених пунктом 200.4 цієї статті. Зазначене рішення відображається платником податку у податковій декларації, яку він подає за результатами звітного (податкового) періоду, в якому виникає право на подання заяви про отримання бюджетного відшкодування згідно з нормами цієї статті. У разі прийняття такого рішення зазначена сума не враховується при розрахунку сум бюджетного відшкодування наступних звітних (податкових) періодів (п.200.6 ст.200 Кодексу).

В силу п. 200.10 та п. 200.11 ст. 200 ПК України протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, податковий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних. За наявності достатніх підстав, які свідчать, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, податковий орган має право провести документальну позапланову виїзну перевірку платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном проведення камеральної перевірки. Згідно п. 200.12 ст. 200 ПК України орган державної податкової служби зобов'язаний у п'ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу Державного казначейства України висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

На підставі отриманого висновку відповідного органу державної податкової служби орган Державного казначейства України видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п'яти операційних днів після отримання висновку органу державної податкової служби (п. 200.13 ст. 200 ПК України).

Відповідно до п. 200.15 ст. 200 ПК України, у разі якщо за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку або орган державної податкової служби розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, орган державної податкової служби не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов'язаний повідомити про це орган Державного казначейства України. Орган Державного казначейства України тимчасово припиняє процедуру відшкодування в частині оскаржуваної суми до набрання законної сили судовим рішенням.

Після закінчення процедури адміністративного або судового оскарження орган державної податкової служби протягом п'яти робочих днів, що настали за днем отримання відповідного рішення, зобов'язаний подати органу Державного казначейства України висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Таким чином, норми Закону №168/97-ВР, повністю кореспондують нормам Податкового кодексу України, який набрав чинності з 01.01.2011 року. При цьому, законодавство чинне на час заявлення сум ПДВ до відшкодування та законодавство чинне на час розгляду справи ставить в залежність перерахування сум ПДВ органами державного казначейства від отримання від органів державної податкової служби висновку про відшкодування ПДВ із зазначенням суми такого відшкодування.

Судом встановлено, що ПП «Господарь» до ДПІ у Малиновському районі м. Одеси подавалась податкова декларація з ПДВ з розрахунком та заявою про повернення суми бюджетного відшкодування ПДВ за лютийь 2008 року, яка виникла також за рахунок від'ємного значення ПДВ за січень 2008 року.

Згідно з податковою декларацією з податку на додану вартість за січень 2008 року, загальний податковий кредит склав 684147 грн. (а.с.34, т.1). В графі 12.1 декларації зазначено ПДВ, сплачений митний органам в сумі 260502 грн. Залишок податкового кредиту 423645 грн., з них на підставі податкових накладних, виданих ТОВ МНДВО Прогрес до складу податкового кредиту віднесено 417959,46 грн. Податкові забовязання задекларовано у сумі 269647 грн.

Згідно з податковою декларацією з податку на додану вартість, поданою позивачем за лютий 2008 року (а.с. 30, т. 1), загальний податковий кредит склав 941014 грн., враховуючи при цьому у складі податкового кредиту суму ПДВ у розмірі 510840 грн. на підставі податкових накладних, виданих в тому числі ТОВ МНДВО Прогрес.

До складу податкового кредиту ПП Господарь були віднесені суми ПДВ за наступними податковими накладними, виданими ТОВ МНДВО Прогрес: від 01.02.2008 року № 196 на суму ПДВ 87517,87 грн. ; від 06.02.2008 року № 226 на суму ПДВ 89432,48 грн. ; від 11.02.2008 року № 243 на суму ПДВ 74384,10 грн. ; від 20.02.2008 року № 313 на суму ПДВ 69857,47 грн. ; від 25.02.2008 року № 340 на суму ПДВ 86551,66 грн.; від 29.02.2008 рок № 359 на суму ПДВ 92445,26 грн.

Також задекларовано ПДВ, сплачений митним органам 430174 грн., податкові забовязання у сумі 456666 грн., відємне значення у розмірі 484348 грн. та сума що підлягає бюджетному відшкодуванню 158830 грн.

Зазначена сума бюджетної відшкодування з ПДВ у розмірі 158830 грн. заявлена згідно з податковою декларацією з ПДВ за лютий 2008 року від 20.03.2008 року, розрахунком суми бюджетного відшкодування за лютий 2008 року від 20.03.2008 року (а.с. 32,т.1); заявою про повернення суми бюджетного відшкодування ПДВ за лютий 2008 року від 20.03.2008 року (а.с. 33,т.1).

Як пояснив у судовому засіданні представник Позивача, сума бюджетного відшкодування в розмірі 158830 грн. складається з сум ПДВ, сплачених Позивачем в січні 2008 року на митниці при імпорті товарів на суму 153567,36 грн. Інші суми ПДВ у розмірі 5262,86 грн., сплачені Позивачем у січні 2008 року за експедиторські послуги, послуги, повязані з оформленням ВМД, придбання канцтоварів та інші. Тобто, заявлена до відшкодування сума не стосується взаємовідносин по придбанню товарів від ТОВ МНДВО Прогрес.

Дійсно, при імпорті товарів по ВМД від № 500060000/8/201190 від 25.01.2008 р. сплачено ПДВ 79374,37 грн., по ВМД № 500060000/8/201067 від 25.01.2008 р. сплачено ПДВ 74192,99 грн. Сплата зазначених сум підтверджується випискою по рахунку від 25.01.2008 р. та актом перевірки від 30.05.2008 року, що не заперечується представниками відповідача та прокуратури.

Сплата інших сум підтверджується платіжними дорученнями №1 від 11.01.2008 р., №7 від 18.01.2008 р.,№ 10 від 10.01.2008 р.,№11 від 10.01.2008 р.,№14 від 28.01.2008 р.,№15 від 28.01.2008 р.,№17 від 29.01.2008 р.,№18 від 29.01.2008 р., №9 від 23.01.2008 р.

Однак, представники відповідача та прокуратури вважають необґрунтованими пояснення позивача, оскільки не визнано правомірність віднесення Позивачем до складу податкового кредиту за січень 417959,46 грн., тому різниця між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту з ПДВ за січень 2008 року повинна мати позитивне значення, що позбавляло права на бюджетне відшкодування.

З метою перевірки фактів реального здійснення операцій з придбання товарів та використання в оподатковуваних операціях, судом встановлено, що 01.10.2007 року між ПП Господарь(покупець) та ТОВ МНДВО Прогрес(поставщик) було укладено договір поставки № 01/10/1-2007, відповідно до якого поставщик зобовязується поставити, а покупець прийняти та оплатити автомобільні запчастини у кількості, асортименті, за ціною і на суму накладних, які додаються до цього договору . Поставка за вказаним договором повинна здійснюватися на умовах EXW шляхом вивезення товару зі складу поставщика протягом 10 календарних днів з моменту поставки.

Судом досліджено службову записку ВПМ ДПІ у Малиновському районі м. Одеси, на підставі якої проведено перевірку(а.с. 59,т. 1), та встановлено, що вона містить загальні відомості про отримання інформації щодо участі підприємства у схемі позазаконного формування податкового кредиту на підставі того, що ТОВ МНДВО Прогрес не є виробником продукції, торгівельна націнка мінімальна, що свідчить про відсутність факту переробки. При цьому Відповідачу доручено організувати проведення перевірок по ланцюгу постачання до виробника сировини, в обовязковому порядку відобразити наявність необхідного для виробництва обладнання та технічних умов на виробництво кожного різновиду відвантаженого на адресу Позивача товару, перевірити калькуляцію виробничих витрат.

В ході проведення перевірки Відповідачем не встановлено фактичне місцезнаходження позивача за місцем реєстрації та направлено доручення до ДПІ у Білозерскому районі Херсонської області про проведення зустрічної перевірки.

За результатами дослідження довідки від 09.06.2008 року про результати перевірки ТОВ МНДВО Прогрес з питань відносин з Позивачем за січень 2008 року (а.с. 63,т. 1) встановлено, що ТОВ МНДВО Прогрес фактично здійснює виробництво устаткування для автомобілів, складські приміщення є його власністю, на балансі підприємства обліковуються певні основні засоби (наведено перелік майна), транспортні засоби відсутні, орендує землі загальною площею 24,8 га, за 1 квартал 2008 р. чисельність працюючих 270 осіб. По взаєморозрахункам з ПП «Господарь» підприємство укладало письмову угоду від 01.10.2007 р., за якою відвантажено товарів та продукції на суму 2507756,77 грн. Суми ПДВ по виданих податкових накладних включені до податкових зобовязань відповідного періоду, відображених в реєстрі виданих накладних та відповідають даним податкової декларації з ПДВ за січень 2008 р. Відвантаження товарів здійснено на суму накладних, продукцію одержав особисто директор ПП «Господарь» по довіреності від 08.01.2008 р.,від 22.01.2008 р., транспортування товару та вантажні роботи проводились за рахунок ПП «Господарь», в рахунок оплати за товар отримано кошти на розрахунковий рахунок, кредиторська заборгованість по розрахунках з ПП «Господарь» складає 2139609,30 грн., підприємство є виробником продукції.

Зазначені відомості, викладені в довідці ДПІ у Білозерському районі Херсонської області, при складанні акта від 19.08.2008 р. та при прийнятті рішення, яке оскаржено, Відповідачем не враховані.

Позивачем також надано суду копію договору оренди та акту прийому-передачі складських приміщень площею 800 кв. м. у ТОВ МНДВО Прогрес від 3.10.2007 р., надано видаткові накладні та пояснено, що придбана продукція залишалась в орендованих складських приміщеннях контрагента згідно з договором, тому відсутні товарно-транспортні накладні. Зі складу товари були експортовані, за наявними у справі деклараціями та транспортними накладними, що не заперечується сторонами та підтверджено матеріалами справи.

Також, судом встановлено, що постановою Одеського окружного адміністративного суду від 31.08.2010 року у справі № 2а-7822/09/1570, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 26.05.2011 року, та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 31 березня 2014 року, за адміністративним позовом ПП «Господарь» до ДПІ у Малиновському районі м. Одеси, Головного управління Державного казначейства в Одеській області про стягнення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість; визнання протиправними дій; визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 19.08.2008 року № /0 у задоволенні позову відмовлено.

Суди виходили з того, що надані копії платіжних доручень щодо перерахування позивачем коштів на адресу ТОВ МНДВО Прогрес за поставку товару згідно з договором від 01.10.2007 року № 01/10/1-2007 року, підтверджують сплату податку на додану вартість лише у сумі 233745,66 грн., тоді як до складу податкового кредиту за січень 2008 року позивачем віднесено суму ПДВ, сплачену постачальнику ТОВ МНДВО Прогрес, у розмірі 417959,46 грн.

Крім того, неможливо встановити товарність господарських операцій через недоведеність фактів придбання товарів позивачем.

Таким чином, суди дійшли висновку, що позивачем не доведена фактична сплата повної суми ПДВ, заявленої ним у податковій декларації з податку на додану вартість, тому неправомірно до складу податкового кредиту за січень 2008 року було віднесено суму податку на додану вартість у розмірі 417959,46 грн.

Однак судами встановлено та підтверджено сплату Позивачем на адресу ТОВ МНДВО Прогрес податку на додану вартість у сумі 233745,66 грн.

Крім того, постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 20.01.2011 року по справі № 2а-6433/09/1570 визнано протиправними дії ДПІ у Малиновському районі м. Одеси щодо проведення 19.08.2008 року позапланової невиїзної перевірки ПП «Господарь», також визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси №/0 від 19.08.2008 року про зменшення ПП «Господарь» суми бюджетного відшкодування ПДВ за грудень 2007 року, що підтверджує правомірність формування відємного значення різниці між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту з ПДВ за попередній звітний період. Рішення суду набрало законної сили.

Згідно ч.1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, тобто рішення суду по вищезазначеній справі має преюдиціальне значення. Відповідно до ст.255 КАС України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Отже, зазначені судові рішення є обов'язковими для суду, як в силу положень норм матеріального права, так і в силу приписів ч.1 ст. 72 та ст. 255 КАС України.

Посилання представника ДПІ у Малиновському районі м. Одеси на подання касаційної скарги на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 20.01.2011 року по справі № 2а-6433/09/1570, суд не приймає до уваги, оскільки відповідно до положень ст. 255 КАС України постанова від 20.01.2011 року набрала законної сили і є обовязковою для виконання.

Таким чином, враховуючи фактичну сплату Позивачем в січні, лютому 2008 року ПДВ при імпорті товарів, сплату ПДВ по іншим взаємовідносинам, не повязаним з ТОВ МНДВО Прогрес, що не заперечується представниками сторін, наявністю висновків суду про підтвердження формування відємного значення різниці між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту з ПДВ за грудень 2007 року та частково за січень 2008 року по взаємовідносинам з ТОВ МНДВО Прогрес, суд дійшов висновку про наявність відємного значення різниці між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту за січень, лютий 2008 р.,що надавало право Позивачу на формування суми бюджетного відшкодування у сумі 158830 грн.

Крім того, суд зазначає, що в силу п. 200.23 ст. 200 ПК України суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування ПДВ, у держави виникає обовязок здійснити бюджетне відшкодування. Відповідно, якщо відшкодування заявленої суми податку на додану вартість своєчасно не здійснено, належним засобом захисту порушенного права є стягнення сум заборгованості з Державного бюджету України.

Згідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.ст. 11, 71 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням встановлених у судовому засіданні фактів, суд прийшов до висновку, що Позивач довів суду ті обставини, на які посилався в обґрунтування своїх позовних вимог,тому вони підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України. В звязку з цим з Державного бюджету України на користь Позивача необхідно стягнути сплачене ним державне мито в сумі 1590,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 86, 159-163 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов приватного підприємства «Господарь» до Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області, Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області, УДК у м. Херсон Головного управління Державної казначейської служби України в Херсонській області, за участю прокурора Малиновського району м. Одеси, за участю 3-ї особи без самостійних вимог на предмет спору Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Державної фіскальної служби в Херсонській області - задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №/0 від 19.08.2008 року.

3. Стягнути з Державного бюджету України на користь приватного підприємства «Господарь» (73000, м. Херсон, вул. Гагаріна, 121, , п/р № 5 в ПАТ «ОСОБА_4 ОСОБА_2» м. Київ, МФО 380805) суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість за лютий 2008 року у розмірі 158830,00 грн.

4. Повернути з Державного бюджету України на користь приватного підприємства «Господарь» (73000, м. Херсон, вул. Гагаріна, 121, , п/р № 5 в ПАТ «ОСОБА_4 ОСОБА_2» м. Київ, МФО 380805) судовий збір у розмірі 1590,00 грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний суддею 05.10.2015 року.

Суддя Бутенко А.В.

.