Справа № 2-а-5845/10
Суддя: Рахманкулова І. П.
Дата ухвалення: 2010-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Деснянський районний суд м.Чернігова
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2010 року м. Чернігів

Суддя Деснянського районного суду м. Чернігова Рахманкулова І.П., розглянувши у порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Чернігова про визнання неправомірними дій, зобов'язання вчинити певні дії,-

встановив:

15.12.2010 року позивач звернулася до суду з позовом до управління Пенсійного Фонду України в Деснянському районі міста Чернігова про визнання неправомірними дій відповідача та зобов'язання провести перерахунок пенсії, як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" починаючи з 01.01.2010 року. Позивач також просить зобов'язати відповідача виплачувати в подальшому пенсію у визначеному законом розмірі

Відповідач подав заперечення на позов, в яких просить відмовити позивачу в задоволенні позову.

Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 16 грудня 2010 року залишено без розгляду частину позовних вимог позивача про зобов'язання відповідача зробити перерахунок пенсії та стягнення недоплаченої пенсії за період з 01.01.2010 року по 14.06.2010 року з підстав пропуску позивачем строку звернення до суду за захистом своїх прав, передбаченого ст. 99 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що вимоги позивача щодо захисту порушеного права за період з 15.06.2010 року по 30.12.2010 року, тобто по день розгляду справи судом, підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом, позивач відноситься до І категорії осіб, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується копією посвідчення та є інвалідом 2 групи. ( а.с. 4).

Закон України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 року № 796 встановлює право осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи на отримання державної (стаття 54) та додаткової (стаття 50) пенсії. Зазначеним Законом передбачено, що пенсія для інвалідів 2 групи, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути меншою за 8 мінімальних пенсій за віком, а додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю для цієї категорії громадян - 75 % мінімальної пенсії за віком.

Статтею 6 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" встановлено, що у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, призначений відповідно до ст. 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії, розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок здійснюється з дня встановлення нового прожиткового мінімуму.

Суд вважає необгрунтованим посилання відповідача на те, що основна і додаткова пенсія повинна нараховуватись у відповідності із постановами Кабінету Міністрів України № 654 від 16.07.2008 року та №530 від 289.05.2008 року.

Пунктом 28 розділу II Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28.12.2007 року внесені зміни до Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року визнані таким, що не відповідають Конституції України положення, зокрема п. 28 розділу II Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України.

Отже з 22.05.2008 року відновлена дія ст. ст. 49, 50, 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Виходячи із загальних засад пріоритету законів над підзаконними актами при вирішенні цього спору, суд приходить до висновку, що при розрахунку державної та додаткової пенсії, передбаченої ст.ст.50, 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", застосуванню підлягають розміри пенсії, визначені Законом, а не розміри, визначені постановою КМУ №654 та №530, якими керувався відповідач.

За таких підстав, суд вважає, що позовні вимоги позивача про визнання дій відповідача неправомірними та зобов"язання здійснення перерахунку і виплати пенсії підлягають задоволенню за період 15.06.2010 року по 30.12.2010 року.

Проте, суд не вбачає правових підстав для задоволення вимоги позивача про зобов'язання відповідача у майбутньому виплачувати певний розмір пенсії, оскільки суд здійснює захист порушеного права, а не права, яке може бути порушено в майбутньому. Крім того, рішення суду ґрунтується на чинному правовому регулюванні і не може впливати на майбутні зміни у правовому регулюванні певних суспільних відносин.

Керуючись статтями 2, 3, 94, 158 - 163, 186 КАС України,- постановив:

адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України у Деснянському районі м. Чернігова щодо відмови в здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1, починаючи з 15 червня 2010 року по 30 грудня 2010 року у розмірах відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Зобов"язати Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Чернігова здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1, починаючи з 15 червня 2010 року по 30 грудня 2010 року у розмірах відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та здійснити відповідні виплати за відрахуванням вже виплачених сум.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова, прийнята у порядку скороченого провадження, підлягає негайному виконанню.

Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів, які обчислюються з моменту отримання копії постанови.

Суддя