Справа № 2-а-147/11
Суддя: Єременко В. М.
Дата ухвалення: 2011-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-147/11
Провадження №
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2011 року

Баришівський районний суд Київської області у складі

головуючого судді Єременка В.М.

при секретарі Котенко Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Баришівка Київської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Баришівського району Київської обл. про оскарження дій суб,єкта владних повноважень, визнання їх незаконними та скасування рішення сільської ради,

В Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулися до суду із адміністративним позовом до ОСОБА_2 сільської ради Баришівського району Київської обл. про оскарження дій суб,єкта владних повноважень, визнання їх незаконними та скасування рішення сільської ради.

Позовні вимоги мотивує тим, що в 1988 році на прохання громади села Веселинівка Баришівського району Київської області, було відновлено богослужіння в приміщенні по вулиці Лесі Українки, 15 в с. Веселинівка Баришівського району Київської області. Це сільська хатина в аварійному стані, яка знаходиться на балансі у ОСОБА_2 сільській раді Баришівського району Київської області.

Даний будинок було відремонтовано для того, щоб було можливо проводити богослужіння та пожертву на будівництво нової церкви. В 1993 році, як передбачається Законодавством України, було проведено реєстрацію релігійної громади та створено Статут даної громади.

08 липня 2003 року, настоятель новоутвореної церкви ОСОБА_3, звернувся з письмовою заявою до ОСОБА_2 сільської ради Баришівського району Київської області з проханням виділення земельної ділянки під будівництво Церкви, на тому місці де церква була збудована у 1943 році, посилаючись на Указ Президента України від 21.03.2002 року за № 279/2002. 18 липня 2003 року на сьомій сесії 24 скликання ОСОБА_2 сільської ради Баришівського району Київської області звернення настоятеля було розглянуто та виділено земельну ділянку під забудову церкви площею 0,30 га та зобов'язано землевпорядника внести відповідні зміни та доповнення до земельного-кадастрової документації.

В листопаді 2007 року, з дозволу голови ОСОБА_2 ради Баришівського району Київської області ОСОБА_4, по невідомим причинам та мотивам, до Церкви було допущено священника іншої конфесії. Просить суд визнати дії ОСОБА_2 сільської ради Баришівського району Київської області незаконними.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засідання позовні вимоги підтримала в повному обсязі та пояснила суду, що позов вона подала до суду сама від себе, а не від громади села. В 1988 році на прохання громади села Веселинівка Баришівського району Київської області, було відновлено богослужіння в приміщенні по вулиці Лесі Українки, 15 в с. Веселинівка Баришівського району Київської області. Зазначена хатина в аварійному стані, яка знаходиться на балансі у ОСОБА_2 сільській раді Баришівського району київської області.

Будинок було відремонтовано для того, щоб було можливо проводити богослужіння та пожертву на будівництво нової церкви. В 1993 році, як передбачається Законодавством України, було проведено реєстрацію релігійної громади та створено Статут даної громади.

08 липня 2003 року, настоятель новоутвореної церкви ОСОБА_3, звернувся з письмовою заявою до ОСОБА_2 сільської ради Баришівського району Київської області з проханням виділення земельної ділянки під будівництво Церкви, на тому місці де церква була збудована у 1943 році, посилаючись на Указ Президента України від 21.03.2002 року за № 279/2002. 18 липня 2003 року на сьомій сесії 24 скликання ОСОБА_2 сільської ради Баришівського району Київської області звернення настоятеля було розглянуто та виділено земельну ділянку під забудову церкви прощею 0,30 га та зобов'язано землевпорядника внести відповідні зміни та доповнення до земельного-кадастрової документації. В 2003 році громадою Української Православної Церкви Свято Троїцької було розпочато будівництво Церкви. Церкву будували за кошти людей, скільки грошей було зібрано, вона не знає і хто привозив будівельні матеріали ій не відомо.

В листопаді 2007 року, за дозволу голови ОСОБА_2 ради Баришівського району Київської області ОСОБА_4, по невідомим причинам та мотивам, до Церкви було допущено священника іншої конфесії. Просить суд визнати дії ОСОБА_2 сільської ради Баришівського району Київської області незаконними та скасувати рішення № 178-13 -У від 03.07.2008 року ОСОБА_2 сільської ради Баришівського району Київської області про відмову парафіянам Свято-Троїцької Української Православної Церкви ( канонічної) у передачі земельної ділянки розміром 0,30 га на якій була побудована Церква у приватну власність. Скасувати рішення № 179-13 - У від 03.07.2008 року ОСОБА_2 сільської ради Баришівського району Київської області про відмову парафіянам Свято-Троїцької Української Православної Церкви ( канонічної) у наданні дозволу на виготовлення проектно-вишукувальні роботи для реконструкції будівлі школи під церкву. Скасувати рішення № 180-13 -У від 03.07.2008 року ОСОБА_2 сільської ради Баришівського району Київської області про відмову парафіянам Свято-Троїцької Української Православної Церкви ( канонічної) у наданні дозволу на виготовлення технічної документації на церкву. Скасувати рішення № 181-13-У від 03.07.2008 року ОСОБА_2 сільської ради Баришівського району Київської області про відмову парафіянам Свято-Троїцької Української Православної Церкви ( канонічної) у наданні дозволу на реконструкції школи під церкву. Окрім того ОСОБА_1 зазначила суду, що позовну заяву подала до суду від себе і від імені ОСОБА_5 та поставила свій підпис за неї в позовній заяві. ОСОБА_5 до суду не з»явилася і відмовилася від поданого від її імені позову.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Баришівського району Київської області ОСОБА_4 Татаєвич в судовому засіданні на розгляді справи позовні вимоги не визнав та пояснив, що з 2000 року він є сільським головою ОСОБА_2 сільської ради Баришівського району Київської області. Йому відомо, що в 1943 році в с. Веселинівка була спалена церква поліцаями і до 60- років церкви в селі не було. 2003 рік був тяжкий для села, і грошей відповідно на будівництва не було, Московський патріархат на будівництво церкви не виділив жодної копійки. Люди на протязі 3 років зібрали певну грошову суму. Він віддав свою земельну ділянку розміром 0,16 га для будівництва церкви. Ініціативна група по будівництву храму повідомила йому, що на території села є школа, яка недобудована і яку люди почали розбирати на будівельні матеріали, тому церкву можна збудувати на місці недобудованої школи, а також на тому місці було знайдено завісу від старої церкви і тому було вирішено будувати церкву. Церкву будували самі люди своїми силами це приблизно 7-8 чоловік- пенсіонери-будівельники. Батюшка на будівництво з»являвся в нетверезому стані і нічого на будівництві не допомагав, а лише заважав. Позивачку ОСОБА_1 він там не бачив. Він попросив підприємців, щоб вони допомогли грошима на будівництво церкви, і вони перерахували грошові кошти на завод по виробництву цегли м. Обухів і він 2 рази їздив за цеглою на будівництво церкву. Дерево на будівництво вони брали, де могли. Дуже багато допомогли добрі люди, які скільки могли по стільки і давали на будівництво церкви гроші. А позивачка навіть не

знає хто допомагав будувати храм. З м. Львова приїздили люди, які зробили розпис церкви, постановили іконостас. Біля 30 чоловік на кожну службу збираються у старій церкві у них є претензії до позивачки ОСОБА_1, яка під час служби заважає їм, зриває службу, влаштовує бійки. Позивачка ОСОБА_1 є неадекватною людиною, і не являється старостою церкви інтереси якої хоче відстоювати особисто. В храмі є настоятель, який позивачці ОСОБА_1 ніколи ніякого права на ведення справи від громади церкви в суді не надавав.

Заслухавши пояснення позивачки, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, заявлений адміністративний позов є не обґрунтованим та таким, що не підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що в 1943 році в с. Веселинівка була спалена церква до 60-років церкви в селі не було. 2003 рік був тяжкий для села, і грошей відповідно на будівництво не було, Московський патріархат на будівництво церкви не виділив коштів. Люди на протязі 3 років зібрали певну грошову суму для будівництва храму Київського патріархату. У 2003 році було вирішено громадою збудувати церкву на місці недобудованої школи, а також на тому місці було знайдено завісу від старої церкви і тому було вирішено будувати церкву. Церкву будували самі люди своїми силами це приблизно 7-8 чоловік. Батюшка на будівництво з»являвся в нетверезому стані і нічого на будівництві не допомагав, а лише заважав. Позивачка ОСОБА_1 на будівництві також жодного разу не була.

Встановлені судом обставини підтверджуються:

- ксерокопією статуту Української православної церкви с. Веселинівка

Баришівського району Київської області Свято-Троїцької парафії;

- ксерокопією свідоцтва про реєстрацію статуту релігійної громади;

- ксерокопією рішення № 160 від 30.09.1991 року «Про реєстрацію статутів

релігійних громад Української православної та Української автокефальної

православної церкви;

- ксерокопією рішення ОСОБА_2 сільської ради Баришівського району

Київської області № 105-7-24 від 18.07.2003 року «Про виділення земельної

ділянки під забудову церкви»;

- ксерокопією рішення ОСОБА_2 сільської ради Баришівського району

Київської області № 181-13-У від 03.07.2008 року;

- ксерокопією рішення ОСОБА_2 сільської ради Баришівського району

Київської області № 179-13-У від 03.07.2008 року;

- заявою ОСОБА_5Г.М. від 07.02.2011 року.

Таким чином ОСОБА_1 виявила бажання особисто без представлення інтересів церковної громади, не маючи на те відповідного доручення з»ясовувати в суді питання громади поза їх відомом, що суперечить обставинам справи і здоровому глузду.

За таких підстав позовні вимоги не підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 6-12, 18, 19, 159, 160, суд

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Баришівського району Київської обл. про оскарження дій суб,єкта владних повноважень, визнання їх незаконними та скасування рішення ОСОБА_2 сільської ради Баришівського району Київської області відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її проголошення через Баришівський районний суд Київської області

Суддя Баришівського районного суду ОСОБА_6