Справа № 820/14960/14
Суддя: Моторний О.А.
Дата ухвалення: 2015-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2015 року м. Київ К/800/63054/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Головуючого Моторного О.А.,

Суддів Борисенко І.В.,

Кошіля В.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області

на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 11.09.2014

та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 20.11.2014

у справі № 820/14960/14

за позовом Приватного акціонерного товариства «Гідротракторсільгоспмаш»

до Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області

про скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 11.09.2014, яка залишена без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 20.11.2014, задоволено позовні вимоги: скасовано податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області від 15.04.2014 № та № .

В касаційній скарзі відповідач просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що за результатами проведеної відповідачем документальної позапланової виїзної перевірки позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинам з ТОВ «Мегабуд Компані» за грудень 2013 року, складено акт від 01.04.2014 № 1127/20-30-22-03/00236903, в якому встановлені, зокрема, порушення вимог: пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України, що призвело до завищення витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування в сумі 851 020,00 грн. у IV кварталі 2013 року (грудень 2013 року) та заниження податку на прибуток у сумі 161 694,00 грн. у IV кварталі 2013 року (грудень 2013 року); п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.2 ст. 200 Податкового кодексу України, а саме:завищено податковий кредит на суму 170 204,00 грн. за грудень 2013 року, що призвело до заниження податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету, на суму 170 204,00 грн. за грудень 2013 року.

На підставі висновків акта перевірки, відповідачем 15.04.2014 були прийняті спірні податкові повідомлення-рішення: №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість в загальному розмірі на 255 306,00 грн.; №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств в загальному розмірі на 202 117,50 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанцій виходили з наступного, з чим погоджується суд касаційної інстанції.

Пунктом 138.2 ст.138 Податкового кодексу України передбачено, що витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Згідно із пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України, не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів /послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до ст. 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 193.1 ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням товарів з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Датою виникнення права платника ПДВ на віднесення сум податку до податкового кредиту, згідно з п. 198.2 ст. 198 ПК України, вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Не відносяться до податкового кредиту, згідно з пунктом 198.6. цієї статті, суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Судами встановлено, що між позивачем (Замовник) та ТОВ «Мегабуд Компані» (Виконавець) укладено договір №1/07 ПР від 01.07.2013, згідно якого контрагент позивача приймає на себе (на ДП "Ливарно-механічний завод" у м. Ташкент) конструкторські креслення не стандартного обладнання, а саме проектну документацію на суму 1 021 226,00 грн.

Факт здійснення господарських операцій між позивачем та ТОВ «Мегабуд Компані» на виконання умов зазначеного договору, підтверджується первинними документами бухгалтерського обліку та податкової звітності, зокрема, податковими накладними, актами приймання-здачі проектних робіт, платіжними дорученнями.

Виконані роботи позивач використав у своїй подальшій господарській діяльності, що підтверджується договором № ГАЖК.02 від 22.05.2009 на виконання проектних робіт з Державною акціонерною залізничною компанією «Узбекистан темир йуллари» (республіка Узбекистан).

Виконання проектних робіт підтверджується актами виконаних робіт, а їх оплата - меморіальними валютними ордерами, платіжними дорученнями і виписками з банку про продаж валюти.

В матеріалах справи відсутні докази встановлення податковим органом обставин на підтвердження того, що укладаючи спірні договори, учасники договірних відносин діяли з метою, яка є завідомо суперечною інтересам держави та суспільства. Податковим органом не доведено наявності протиправного умислу та мети при укладенні угод позивачем з ТОВ "Мегабуд Компані", що мали місце під час здійснення позивачем підприємницької діяльності.

Слід зазначити, що ТОВ «Мегабуд Компані», на момент здійснення господарських операцій з позивачем, було зареєстровано в Єдиному державному реєстрі та мало свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість.

Посилання податкового органу на акт ДПІ у Дзержинському районі м. Харкова від 03.03.2014 № 71/20-34-22-03/38385243 про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Мегабуд Компані» судами попередніх інстанцій правомірно не прийнято до уваги, оскільки, чинне податкове законодавство України не ставить в залежність податковий облік (стан) певного платника податку від інших осіб, від фактичної сплати контрагентом податку до бюджету, від перебування постачальника за юридичною адресою, а також від його господарських та виробничих можливостей.

Таким чином, вірними є висновки судів першої та апеляційної інстанцій про відсутність у податкового органу підстав для прийняття спірних податкових повідомлень-рішень від 15.04.2014 № та № .

Доводи, наведені скаржником в касаційній скарзі, викладеного не спростовують, а тому колегією суддів відхиляються.

Враховуючи викладене, Вищий адміністративний суд України дійшов висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій належним чином з'ясовані обставини справи та дано їм відповідну правову оцінку. Порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до зміни чи скасування рішень судів, не встановлено.

Керуючись статтями 220-1, 223, 224, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області - відхилити.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 11.09.2014 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 20.11.2014 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута з підстав, у порядку та в строки, встановлені статтями 236 238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: (підпис) О.А. Моторний
Судді(підпис) І.В. Борисенко
(підпис) В.В. Кошіль