Справа № 2а-22/11
Суддя: Майор Г.І.
Дата ухвалення: 2011-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
УХВАЛА

іменем України

"29" березня 2011 р. Справа № 2а-22/11

номер рядка статистичного звіту 10.3.1

Колегія суддів Житомирського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Майора Г.І.

суддів: Євпак В.В.

ОСОБА_1,

розглянувши в порядку письмового провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Попільнянському районі Житомирської області на постанову Попільнянського районного суду Житомирської області від "28" січня 2010 р. справу № 2а-22/11 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Попільнянському районі Житомирської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії ,

ВСТАНОВИЛА:

27 грудня 2010 року ОСОБА_3 звернувся до Попільнянського районного суду Житомирської області з адміністративним позовом до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Попільнянському районі Житомирської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Попільнянського районного суду Житомирської області від 28 січня 2011 року позов задоволено: визнано відмову відповідача у перерахунку доплати до пенсії як "дитині війни" неправомірною; зобов'язано ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Попільнянському районі здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_3 надбавку до пенсії згідно ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" - в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, за період з 27.06.2010 року по 27.12.2010 року; зобов'язано ОСОБА_4 казначейство виділити та перерахувати необхідні кошти управлінню Пенсійного фонду України в Попільнянському районі для виплати ОСОБА_3 нарахованої надбавки до пенсії як дитині війни за період з 27.06.2010 року по 27.12.2010 року відповідно до Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Не погоджуючись прийнятим рішенням, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову. В апеляційній скарзі відповідач посилається на незаконність, необєктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Сторони в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду.

Згідно з п.2 ч.1 ст.197 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала можливим розглядати справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з такого.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 має статус дитини війни.

Таким чином ОСОБА_3 є особою, що належить до соціальної категорії громадян "діти війни" в розумінні статті 1 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", а відтак, на нього повністю розповсюджуються всі пільги та соціальні гарантії, передбачені зазначеним вище Законом України.

Згідно статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" особам, що належать до соціальної категорії громадян "діти війни", з 01.01.2006 року відповідач повинен був нараховувати та виплачувати щомісячне підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Розмір мінімальної пенсії за віком визначений статтею 28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року №1058, згідно якої мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму, встановленому для осіб, що втратили працездатність.

Розмір прожиткового мінімуму для осіб щорічно встановлюється Законом України "Про ОСОБА_4 бюджет України" на відповідний рік.

Законом України "Про ОСОБА_4 бюджет України на 2010 рік" збільшено розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Відповідно зріс і розмір мінімальної пенсії. Мінімальна пенсія у 2010 році становила: з 01.01.2010 року - 695,00 грн., з 01.04.2010 року - 706,00 грн., з 01.07.2010 року - 709,00 грн., з 01.10.2010 року -723 грн., з 01.12.2010 року - 734 грн.

На момент звернення позивача до суду, нарахування доплати до його пенсії в розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком, відповідно до положень статті 6 вищезазначеного Закону відповідачем не здійснено, у звязку з чим він звернувся до суду за захистом своїх прав.

Всупереч статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" позивачу щомісячне підвищення до пенсії виплачувалась відповідно до пункту 8 Постанови Кабінету Міністрів України "Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян" від 28.05.2008 року №530, якою встановлено, що дітям війни до пенсії або щомісячного довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення проводиться у твердих розмірах.

З огляду на загальні засади пріоритетності законів над підзаконними актами, Закону України "Про соціальний захист дітей війни" має вищу юридичну силу в порівнянні з Постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року №530. Отже, відповідач неправомірно виплачував щомісячне підвищення до пенсії в меншому розмірі ніж це передбачено статтею 6 зазначеного Закону.

Крім того, відповідно до частини 4 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Щодо рішення суду в частині зобов'язання Державного казначейства України виділити та перерахувати необхідні кошти управлінню Пенсійного фонду України в Попільнянському районі для виплати ОСОБА_3 нарахованої надбавки до пенсії як дитині війни за період з 27.06.2010 року по 27.12.2010 року відповідно до Закону України "Про соціальний захист дітей війни" слід зазначити таке.

Відповідно до Положення про ОСОБА_4 казначейство України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.12.2005 року №1232, ОСОБА_4 казначейство України є окремою юридичною особою, утримується за рахунок державного бюджету в межах коштів, передбачених на утримання Мінфіну.

Відповідно до своїх повноважень встановлених Бюджетним кодексом України, Законом України "Про ОСОБА_4 бюджет України" та Положенням про ОСОБА_4 казначейство України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.12.2005 року №1232 ОСОБА_4 казначейство України:

- не є головним розпорядником бюджетних коштів;

- не здійснює заходи щодо виплат та перерахунку пенсій згідно з Законом України "Про соціальний захист дітей війни";

- рахунків управління Пенсійного фонду України в Попільнянському районі не обслуговує.

ОСОБА_4 казначейство України не має права встановлювати чи змінювати видатки Державного бюджету, до того ж не розпоряджається коштами, які призначені для виплати пенсій.

ОСОБА_4 казначейство України, як юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями, прав та охоронюваних законом інтересів позивача не порушувало, тому не може бути відповідачем у справі.

Тобто суд першої інстанції не правомірно прийняв рішення в частині зобов'язання Державного казначейства України виділити та перерахувати необхідні кошти управлінню Пенсійного фонду України в Попільнянському районі для виплати ОСОБА_3 нарахованої надбавки до пенсії як дитині війни за період з 27.06.2010 року по 27.12.2010 року відповідно до Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Враховуючи вищевикладене колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині зобов'язання Державного казначейства виділити та перерахувати необхідні кошти управлінню Пенсійного фонду України в Попільнянському районі для виплати ОСОБА_3 нарахованої надбавки до пенсії як дитині війни за період з 27.06.2010 року по 27.12.2010 року відповідно до Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 197, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу управлінняПенсійного фонду України в Попільнянському районі Житомирської області залишити без задоволення.

Постанову Попільнянського районного суду Житомирської області від 28 січня 2011 року у справі №2а-22/11 скасувати в частині зобов'язання Державного казначейства України виділити та перерахувати необхідні кошти управлінню Пенсійного фонду України в Попільнянському районі для виплати ОСОБА_3 нарахованої надбавки до пенсії як дитині війни за період з 27.06.2010 року по 27.12.2010 року відповідно до Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

В решті постанову Попільнянського районного суду Житомирської області від 28 січня 2011 року у справі №2а-22/11 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Г.І. Майор

судді: В.В. Євпак

ОСОБА_1

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_3 вул.Польова,21,смт.Корнин,Попільнянський район, Житомирська область,13515

3- відповідачу ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Попільнянському районі Житомирської області вул.Б.Хмельницького, 9,смт.Попільня,Житомирська область, Попільнянський район,13501

4 - відповідачу ОСОБА_4 казначейство України вул. Бастіонна,6, м. Київ, 01601