Справа № 13921/11/2070
Суддя: Зоркіна Ю.В.
Дата ухвалення: 2011-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2011 р. № 2а- 13921/11/2070

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Зоркіної Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Мелконяна А.П.

за участі представників сторін:

позивача ОСОБА_1, відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом Українсько-болгарського товариства з обмеженою відповідальністю "Пірана" до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у місті Харкові про скасування податкового повідомлення-рішення, -

встановив:

Українсько-Болгарське ТОВ Пірана звернулося до суду з позовом до СДПІ по роботі з ВПП у м. Харкові, в якому просить скасувати податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 13.10.2011 року.

У судовому засіданні представник позивача заявлений позов підтримав у повному обсязі, пославшись на те, що підприємством своєчасно та відповідно до положень діючого податкового законодавства включено до складу податкового кредиту суму податку, сплаченого у складі вартості товарів, придбаних у контрагента, а посилання податкової інспекції на нікчемність укладених договорів є необґрунтованими та такими, що не відповідають вимогам діючого законодавства.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував у повному обсязі пославшись на те, що при проведенні перевірки позивача встановлено, що відносини між позивачем та ТОВ Промтехноопт здійснені без мети настання реальних наслідків, є нікчемними і не створюють юридичних наслідків, внаслідок чого зроблено висновок про порушенням позивачем п.198.3, п.198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, що призвело до заниження ПДВ на загальну суму 88419,57 грн., у т.ч. за квітень 2011 р. на суму 49 121,97 грн. та за травень 2011 року на суму 39 297,60 грн.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Позивач, УБТОВ Пірана зареєстроване виконавчим комітетом Харківської міської ради 19.10.1994 року, свідоцтво про державну реєстрацію від 28.07.2000 року №04059243Ю-0010607 та взятий на податковий облік у СДПІ по роботі з ВПП з 01.01.2002 року. Згідно свідоцтва № 30008956 від 10 лютого 2003 року УБТОВ Пірана є платником податку на додану вартість.

Судовим розглядом встановлено, що фахівцями відповідача у період з 03.10.2011 року проведено документальну позапланову невиїзну перевірку УБ ТОВ Пірана з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість по відносинам з ПП Укрбуд ПБК 21, за травень 2010р. та ТОВ Промтехноопт за квітень-травень 2011р. За результатами перевірки складений акт №2048/44-016/22699101 від 03.10.2011р., яким встановлено порушення вимог п.198.3, п.198.6 ст. 198 ПК України, що призвело до заниження ПДВ на загальну суму 88 419, 57 грн., у т.ч. за квітень 2011 р. на суму 49 121,97 грн. та за травень 2011 року на суму 39 297,60 грн.

Порушення, встановлені актом перевірки, стали підставою для прийняття податкового повідомлення -рішення від 13.10.2011 року № НОМЕР_1, яким підприємству визначена сума грошового зобовязання за основним платежем (податок на додану вартість) у розмірі 88420,00 грн. та нарахована штрафна санкція у розмірі 1,00 грн.

Перевіряючи оскаржуване рішення на відповідність положенням ч.3 ст.2 КАС України, суд зазначає наступне.

Судовим розглядом встановлено, що між позивачем та ТОВ Промтехноопт укладено договір поставки товару від 15.03.2011 року № 36, за вказаним договором підприємством придбані сировина та матеріали для парфюмерно - косметологічної продукції (а.с.68)

Із пояснень представників відповідача в судовому засіданні встановлено, що за результатами перевірки контрагента позивача ТОВ «Промтехноопт»( акти ДПІ у Жовтневому районі м. Харкова від 01.06.2011 року № 1/37092055 та від 01.07.2011 року № 1489/23-03-05/37092055) встановлено, що усі операції купівлі продажу за вказаним підприємством не спричиняють реального настання правових наслідків, а отже мають ознаки нікчемності по ланцюгу до «вигодонабувача»

Приписами підпунктів 14.1.181 ст.14, п.198.3, 198.6. ст.19 ПК України визначено, що податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу. Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду в тому числі у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

Крім того суд зауважує, що згідно ч. 1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства, недійсним згідно приписів аб. 1 ч. 2 ст. 215 ЦК України визначається правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Відповідно до абзацу 1 ч. 1 ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що повязані з його недійсністю.

Згідно із ч. 1 ст. 228 ЦК України, правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Відповідно до ч. 2 ст. 228 ЦК України, правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Суд зазначає, що підставою недійсності правочину, згідно із ч. 1 ст. 215 ЦК України, є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені статтею 203 ЦК України, згідно із якою зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

На виконання вказаного вище договору ТОВ Промтехноопт виписані податкові накладні від 29.03.2011 року № 429 на загальну суму 117892,80 грн., в т.ч. ПДВ -19648,80 грн.; від 21.03.2011 року № 322 на загальну суму 176839,00 грн., в т.ч. ПДВ 29473,17 грн.; від 22.04.2011 року № 414 на загальну суму 117892,80 грн., в т.ч. ПДВ 19648,80 грн.; від14.04.2011 року № 288 на загальну суму 117892,80 грн., в т.ч. 19648,80 грн. (а.с.74-77)

Дослідивши вказані податкові накладні суд встановив, що вони відповідають вимогам ст..201 ПК та наказу ДПВ України від 21.12.2010 року № 969 «Про затвердження форми Податкової накладної та Порядку її заповнення»(зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29 грудня 2010 р. за №1401/18696), тобто у суду відсутні підстави вважати зазначені податкові документи недійсними. На підставі зазначених податкових накладних позивачем сформовано податковий кредит

Суд погоджується з висновком відповідача стосовно того, що наявність у покупця належно оформлених документів, які відповідно до Податкового кодексу України необхідні для віднесення певних сум до податкового кредиту, зокрема виданих продавцями податкових накладних, не є безумовною підставою для відшкодування податку на додану вартість та відповідно до частини другої статті 3 Закону України від 16 липня 1999 року № 996-ХІV Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні бухгалтерський облік є обовязковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Щодо посилань представників відповідача на ненадання до перевірки товарно-транспортних накладних, як на підставу підтвердження відсутності поставки товару за договором укладеним між позивачем та ТОВ Промтехноопт, то суд погоджується з твердженням відповідачів стосовно того, що здійснення поставки товару на будь-яких умовах поставки не звільняє учасників господарської операції від складання первинних документів, які передбачені законодавством про бухгалтерський облік, проте зауважує, що наявність товарно-транспортних накладних не є достатньою та безумовною підставою для визнання реальності поставки.

Так, судовим розглядом встановлено, що згідно умов договору № 36 від 15.03.2011 року, укладеного між позивачем та ТОВ «Промтехноопт»вивезення товару здійснюється самовивозом (п.4.2), у користуванні позивача знаходиться транспортний засіб SEAT номер шасі VSSZZZ9KZYR010047, отримання товару проводилося уповноваженою особою позивача згідно Генеральної довіреності № 95, оформленої відповідно до вимог Інструкції про порядок реєстрації виданих, повернутих і використаних довіреностей на одержання цінностей, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 16 травня 1996 року № 99 і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 12 червня 1996 року за № 293/1318. Крім того суд зауважує, що наявними у матеріалах справи звітами виробництва, картками складського обліку, приходними ордерами (а.с.82-87, 97-100) підтверджено факт придбання та подальшого використання товару позивачем у його господарській діяльності.

Враховуючи викладене вище відповідно до приписів ч.ч. 4-5 ст. 11 КАС України суд з власної ініціативи витребував у позивача первинні бухгалтерські документи на підтвердження обставин придбання товарів за договорами із зазначеними вище контрагентами, сплати їх вартості тощо.

Так із досліджених в судовому засіданні копій платіжних доручень, проведених банком, видаткових накладних, копії яких наявні у матеріалах справи, вбачається, що позивачем по справі сплачено ПДВ на придбані товари у їх вартості (а.с.78-81,92-96)

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що угода, укладена між позивачем та ТОВ Промтехноопт мала реальний характер, висновки про нікчемність договору є помилковими, а підприємство правомірно віднесло до складу податкового кредиту минулих періодів суму податку на додану вартість за договором, укладеним з ТОВ Промтехноопт

Суд також звертає увагу, що чинним законодавством України на учасників цивільно-правових відносин, які є платниками податків, не покладено обов'язку та не визначено право перевірки відповідності законодавству установчих документів контрагентів товару та дотримання ними вимог податкового законодавства. Суд також зазначає, що діючим податковим законодавством не встановлено обмежень по включенню до складу податкового кредиту сум податку на додану вартість по товарах, послугах отриманих від продавця, окрім випадку, коли такий продавець був позбавлений статусу платника податку на додану вартість. В судове засідання доказів виключення ТОВ Промтехноопт з реєстру платників податку на додану вартість та оприлюднення на web-сайті Державної податкової адміністрації України даних про анульовані його свідоцтва платника податку на додану вартість на момент укладення договорів та видачі податкових накладних суду не надано та судом при виконанні вимог ст. 11 КАС України не виявлено.

В судове засідання представником відповідача по справі в силу положень ст.71 КАС України не надано суду доказів на підтвердження факту анулювання свідоцтва платника податку на додану вартість ТОВ Промтехноопт на момент укладення договорів з позивачем та судом при виконанні вимог ст. 11 КАС України не виявлено.

Відповідно до ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене вище суд приходить до висновку, що відповідачем по справі не доведено правомірності та обґрунтованості прийняття оскаржуваного податкового повідомлення - рішення та вважає його таким, що підлягає скасуванню. Судові витрати підлягають розподілу в порядку, визначеному ст. 94 КАС України.

Керуючись ст.ст.8-14,35,71,94,160-163,167,186,254 КАС України, суд -

постановив:

Адміністративний позов Українсько-болгарського товариства з обмеженою відповідальністю "Пірана" до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у місті Харкові про скасування податкового повідомлення - рішення задовольнити у повному обсязі.

Скасувати податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 13.10.2011 року, прийняте СДПІ по роботі з ВПП у м.Харкові

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлено 08.11. 2011 року

Суддя Зоркіна Ю.В.