Справа № 826/10200/13-а
Суддя: Горбатюк С.А.
Дата ухвалення: 2015-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2015 року м. Київ К/800/11753/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючого, суддіГорбатюка С.А. (доповідач),
СуддівМороз Л.Л.
Шведа Е.Ю.
провівши у касаційному порядку попередній розгляд адміністративної справи за позовом ОСОБА_4 до Київської міської ради, заступника директора департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Тютюнник Олени Вячеславівни про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 05 вересня 2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2014 року

в с т а н о в и л а :

У червні 2013 року ОСОБА_4 в Окружному адміністративному суді

м. Києва пред'явила позов до Київської міської ради, заступника директора департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Тютюнник О.В. про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позову зазначила, що у березні 2013 року вона звернулася до Київської міської ради з клопотанням та доданими до нього графічними матеріалами для отримання безоплатно у власність земельної ділянки. Просила визначити та виділити їй земельну ділянку без її погодження, орієнтовною площею до 0,10 га в межах м. Києва, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

Листом від 11 березня 2013 року № за підписом заступником директора земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради Тютюнник О.В. їй запропоновано подати додаткові документи та доопрацювати клопотання.

Вважає, що, такі дії відповідачів порушують її права та законні інтереси гарантовані Конституцією та нормами чинного законодавства України.

Просила:

- визнати протиправними дії Київської міської ради щодо порушення процедури розгляду клопотань про надання безоплатно у власність земельних ділянок для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у межах норм безоплатної приватизації згідно з нормами статті 118 Земельного кодексу України та не внесення на розгляд сесії Київської міської ради її клопотання про надання безоплатно у власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка);

- зобов'язати Київську міську раду винести на засідання чергової сесії Київської міської ради та розглянути подане нею клопотання про виділення та передачу у власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд у межах норм безоплатної приватизації орієнтовною площею 0,10 га в межах м. Києва;

- визнати протиправними дії заступника директора департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Тютюнник О.В. щодо порушення останньою процедури розгляду її клопотання про надання безоплатно у власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка);

- зобов'язати відповідачів відшкодувати солідарно на користь позивача шкоду, завдану протиправними діями у розмірі 1 000,00 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 05 вересня 2013 року, залишеною без зміни ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2014 року, у задоволенні позову відмовлено.

Посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, ОСОБА_4 просить скасувати рішення судів та ухвалити нову постанову про задоволення її позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_4 звернулася з клопотанням від 16 червня 2013 року до Київської міської ради про визначення та виділення земельної ділянки орієнтовним розміром до 0,10 га в межах м. Києва з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування і житлового будинку, господарських будівель, споруд. Та розглянути дане клопотання на сесії ради і у встановлений законодавством місячний термін з прийняттям об'єктивного та обґрунтованого рішення.

Департамент земельних ресурсів Виконавчого органу Київської міської ради листом від 11 березня 2013 року № повідомив ОСОБА_4, що за дорученням заступника Київського міського голови - секретаря Київради - Гереги Г.Ф. її клопотання щодо надання земельної ділянки розглянуто. В листі зауважено, що клопотання від 16 червня 2013 року не відповідає вимогам пункту 2 статті 15 рішення Київради від 15 липня 2004 року № 457/1867 "Про порядок передачі (надання) земельних ділянок в користування або у власність у місті Києві" а саме відсутні наступні документи: графічні матеріали (М 1:2000), на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, матеріали фотофіксації земельної ділянки та розташованих на ній будівель і споруд у разі якщо такі розташовані на земельній ділянці; викопіювання з кадастрового плану міста; копії рішень уповноважених органів про передачу (надання) земельної ділянки в користування або довідка Головного управління містобудування та архітектури виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) про відсутність в архіві документів щодо відведення відповідної земельної ділянки; погодження землекористувача у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб (підпис землекористувача посвідчується нотаріально у встановленому порядку); копія документів про право власності на житловий будинок, будівлю або споруди, якщо такі розташовані на земельній ділянці (нотаріально засвідчені копії); копія матеріалів технічної інвентаризації, підготовлених Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна; копія довіреності, на підставі якої інтереси заявника представлятиме його уповноважена особа (у разі якщо клопотання подається представником). Вказане клопотання повернуто позивачеві на доопрацювання.

Відмовляючи у задоволенні позову, суди першої та апеляційної інстанцій прийшли до висновку про правомірність дій відповідачів при розгляді клопотання ОСОБА_4

Така правова позиція судів є правильною, оскільки вона ґрунтується на повно та всебічно встановлених обставинах справи та відповідає вимогам чинного законодавства.

Статтею 3 Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 73 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" встановлено, що акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов'язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Згідно з частиною першою статті 118 Земельного кодексу України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Частиною шостою статті 118 Земельного кодексу України встановлено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних утворень, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Згідно зі змістом статті 118 Земельного кодексу України у клопотанні про надання земельної ділянки має бути чітко визначено місце розташування бажаної земельної ділянки, і до клопотання додаються викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки.

З матеріалів даної справи вбачається, що клопотання ОСОБА_4 за дорученнями заступника міського голови - секретаря Київради Гереги Г.Ф. передано на розгляд до Департаменту земельних ресурсів, який листом від 11 березня 2013 року повернув клопотання позивачу на доопрацювання з відповідними роз'ясненнями.

Згідно з статтею 15 Тимчасового порядку передачі (надання) земельних ділянок у користування або у власність у м. Києві, затвердженого рішенням Київської міської ради від 15 липня 2004 року № 457/1867, Головне управління земельних ресурсів за результатами опрацювання клопотання готує проект рішення Київської міської ради про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (або проект відмови у наданні такого дозволу), який приймається Київською міською радою в порядку, встановленому Регламентом Київської міської ради.

Отже клопотання повернуто позивачу на доопрацювання, проекти відповідного рішення Київської міської ради про задоволення клопотання або про відмову у задоволенні клопотання не готувалися і на розгляд сесії Київської міської ради не передавалися.

При цьому, суд вірно вказав на те, що на засіданні Київської міської ради має розглядатися не клопотання про надання земельної ділянки, а підготовлений за результатами його опрацювання проект рішення.

Таким чином, вимоги ОСОБА_4 про обов'язковість розгляду її клопотання на сесії Київської міської ради є необґрунтованими.

Обґрунтовано відмовлено й у задоволені позовних вимог в частині відшкодування збитків у розмірі 1 000 грн., оскільки встановлено відсутність порушення відповідачами вимог законодавства під час розгляду клопотання позивача про надання земельної ділянки.

Висновки судів першої та апеляційної інстанцій є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни судових рішень відсутні.

Доводи касаційної скарги правильність висновків судів не спростовують.

Відповідно до частини першої статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

На підставі викладеного, керуючись статтями 210, 220, 220-1, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а оскаржувані постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 05 вересня 2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2014 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_4 до Київської міської ради, заступника директора департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Тютюнник Олени Вячеславівни про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії - без зміни.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

Судді Горбатюк С.А.

Мороз Л.Л.

Швед Е.Ю.