Справа № 805/1434/15-а
Суддя: Шишов Олег Олексійович
Дата ухвалення: 2015-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Олішевська В.В.
Суддя-доповідач - Шишов О.О.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2015 року справа №805/1434/15-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі: головуючого судді Шишова О.О., суддів Гаврищук Т.Г., Міронової Г.М., при секретарі судового засідання Святодух О.Б. участю представника позивача Прищепи Д.О., представника відповідача Радченя Д.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 20 липня 2015р. у справі № 805/1434/15-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК СХІДЕНЕРГО" до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг третя особа Державне підприємство "Енергоринок" про визнання незаконною та нечинною Постанову Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 01.04.2015р. № 1173 «Про внесення змін до Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики від 21.12.2011 року №2 з 01.04.2015 року , -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Східенерго" (надалі товариство, позивач у справі) звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, (далі - НКРЕКП, відповідач, апелянт у справі) за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Державного підприємства "Енергоринок" м.Київ про визнання незаконною та нечинною Постанову Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 01.04.2015р. №1173 "Про внесення змін до Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики від 21.12.2011 р. № 2" з 01.04.2015 р.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 01.04.2015р. №1173, Товариство з обмеженою відповідальністю "ДТЕК СХІДЕНЕРГО" як виробник електричної енергії, установки (устаткування та/або енергетичне обладнання) яких знаходяться на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, всупереч законодавству України про електроенергетику, фактично позбавлено права одержувати кошти за продаж виробленої електричної енергії на ОРЕ. Також позивач зазначає, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням вимог Закону України "Про електроенергетику", а саме відповідач не мав повноважень, щодо її прийняття. Не було визначено переліку, визначеного центральним органом виконавчої влади, що формує та забезпечує реалізацію державної політики в електроенергетичному комплексі, по установках (устаткуванню та/або енергетичному обладнанню), що знаходиться на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження. Крім того, постановою яка оскаржується порушуються вимоги законодавства про економічну конкуренцію у відношенні позивача, та позивач позбавлений права на отримання грошових коштів за відпущену електроенергію згідно договору №1034/01 від 01.04.2002р. з ДП "Енергоринок".

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 20 липня 2015 року визнано протиправною та нечинною Постанову Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 01.04.2015 року № 1173 "Про внесення змін до Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики від 21.12.2011 року № 2" з моменту її прийняття.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг приймаючи Постанову від 01.04.2015р. №1173 "Про внесення змін до Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики від 21.12.2011 р. № 2" з 01.04.2015 р. вийшла за межі наданих повноважень. Також зазначив, що при зміні до алгоритму оптового ринку електричної енергії всупереч вимогам постанови Кабінету Міністрів України від 19 лютого 2002 р. № 200, не була проведена експертиза.

Не погодившись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що постанова суду першої інстанції є необґрунтованою, винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим підлягає скасуванню та просив прийняти нове рішення, яким скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені зазначеного позову у повному обсязі.

В доводах апеляційної скарги апелянт посилається на те, що постанова НКРЕКП від 01.04.2015 р. № 1173 "Про внесення змін до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики, від 21 грудня 2011 року № 2" прийнята Комісією в межах повноважень, та на підставі Розпорядження КМ України від 31.03.2015 р. № 280 - р "Про вжиття тимчасових заходів на ринку електричної енергії".

Крім того, апелянт зазначив, що судом першої інстанції в якості однієї з підстав для скасування постанови НКРЕКП від 01.04.2015 р. № 1173 зазначено порушення комісією при її прийнятті вимог Тимчасового порядку внесення змін до алгоритму оптового ринку електричної енергії та здійснення контролю за його дотриманням, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 лютого 2002р. № 200, в частині не проведення експертизи з метою визначення можливих наслідків та економічної доцільності змін до алгоритму оптового ринку електричної енергії. Проте, вказаний Тимчасовий порядок змін до алгоритму оптового ринку електричної енергії та здійснення контролю за його дотриманням не діє з 22.01.2005 року. Так, відповідно до п. 2 постанови Кабінету Міністрів України № 200 тимчасовий порядок діє до законодавчого врегулювання платіжно-розрахункових відносин на оптовому ринку електричної енергії а платіжно-розрахункові відносини на оптовому ринку електричної енергії законодавчо врегульовані шляхом внесення змін до статті 15 Закону України "Про електроенергетику", які набули чинності 22.01.2005 р.

В судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити. Вважав, що Постанова НКРЕКП від 01.04.2015р. № 1173 прийнята в межах наданих повноважень, на виконання Розпорядження КМ України від 31.03.2015 р. № 280 - р "Про вжиття тимчасових заходів на ринку електричної енергії". Крім того Постанова НКРЕКП від 01.04.2015р. № 1173 відповідає вимогам Закону України «Про електроенергетику».

Представник позивача у судовому засіданні зазначив, що суд першої інстанції прийняв рішення з дотриманням норма матеріального та процесуального права. Просив залишити апеляційну скаргу без задоволення а постанову суду першої інстанції без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши доводи апеляційної скарги матеріалами справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "ДТЕК СХІДЕНЕРГО" зареєстровано в якості юридичної особи 17.12.2001 року за № 0003409, , та має в своїй структурі Відокремлений підрозділ "Зуївська теплова електрична станція" (, 86783, м. Харцизьк, м.Зугрес, вул. 60 років Жовтня, буд.100).

Товариство з обмеженою відповідальністю "ДТЕК СХІДЕНЕРГО"- енергогенеруюча компанія, до складу якої входять три теплові електростанції: Зуївська, Курахівська та Луганська. Встановлена потужність станцій ТОВ "ДТЕК СХІДЕНЕРГО" становить 4157 МВт., а також має ліцензії на постачання електричної енергії за нерегульваними тарифами.

01.04.2002 р. між ДПЕ та позивачем на виконання зобов'язань за ДЧОРЕ укладено двосторонній договір № 1034/01, предметом якого є зобов'язання ТОВ «ДТЕК Східенерго» продавати, а ДПЕ - купувати електричну енергію та здійснювати її оплату відповідно до умов цього договору (арк.справи 29-31).

З метою виробництва електроенергії позивач спалює на Зуївській ТЕС вугілля, яке закуповує з ресурсу вугледобувних підприємств, що розташовані на території, де органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі. Вказане вугілля видобувається ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», що знаходиться за адресою: 51400, м. Павлоград Дніпропетровської області, вул. Леніна, 76; ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля», що знаходиться за адресою: 85000, м. Добропілля Донецької області, пр. Шевченка, 2.

Наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 18.02.2015 р. N 100 «Про затвердження переліку виробників електроенергії» визначений перелік виробників електричної енергії, установки (устаткування та/або енергетичне обладнання) яких знаходиться на території, де органи державної влади не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, відповідно до додатку, в якому зазначена Зуївська ТЕС ТОВ «ДТЕК Східенерго».

Постановою НКРЕКП від 01.04.2015р. № 1173 «Про внесення змін до постанов Національної комісії регулювання електроенергетики України від 21 грудня 2011 року № 2 «Про алгоритм розподілу коштів з поточного рахунка із спеціальним режимом використання оптового постачальника електричної енергії» внесені такі зміни:

у пункті 1-1 абзац перший доповнений словами «а також не поширюється на виробників електричної енергії у частині перерахування коштів виробникам електричної енергії, які нараховані по установках (устаткуванню та/або енергетичному обладнанню), що знаходяться на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють, або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження відповідно до переліку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що формує та забезпечує реалізацію державної політики в електроенергетичному комплексі»;

пункт 1-1 доповнений новим абзацом такого змісту: «Визначення суми коштів виробникам електричної енергії, що працюють за ціновими заявками по установках (устаткуванню та/або енергетичному обладнанню) виробників, що знаходяться на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють, або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження здійснюється відповідно до п. 8.9.2 Правил Оптового ринку електричної енергії України наростаючим підсумком з початку місяця відповідно до тимчасового алгоритму, прийнятого Радою ОРЕ від 05 березня 2015 року (підпункт 3.4 протоколу № 4)»;

пункт 1.7.1 після слів «альтернативних джерел енергії» доповнено словами та символами «виробників електричної енергії у частині перерахування коштів виробникам електричної енергії, які нараховані по установках (устаткуванню та/або енергетичному обладнанню), що знаходяться на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють, або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження відповідно до переліку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що формує та забезпечує реалізацію державної політики в електроенергетичному комплексі»;

Частиною 3 Постанови визначено, що ця постанова діє на період тимчасових надзвичайних заходів на ринку електричної енергії, передбачених розпорядженням КМУ від 31 березня 2015 року № 280-р «Про вжиття тимчасових надзвичайних заходів на ринку електричної енергії».

Як встановлено під час розгляду справи з 01.04.2015 року позивач недоотримує щодня в середньому 14,5 % належних йому коштів за вироблену електроенергію.

При цьому згідно з графіками навантаження на 01-08 квітня 2015 р. ДП Зуєвська ТЕС включається до графіку та виставляються обов'язкові до виконання вимоги до фіксованого навантаження. (а.с. 83-90).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що у зв'язку із наявністю у позивача зобов'язання продавати на підставі двостороннього договору електричну енергію ДПЕ та гарантованого законом права на отримання за неї оплати у рівному з іншими виробниками (енергогенеруючими компаніями) відсотку, з урахуванням відпуску позивачем електричної енергії та неотриманням оплати за неї, а також враховуючи недотримання відповідачем Тимчасового порядку внесення змін до алгоритму оптового ринку електричної енергії та здійснення контролю за його дотриманням, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.02.2002 р. № 200, в частині не проведення експертизи з метою визначення можливих наслідків та економічної доцільності змін до алгоритму оптового ринку електричної енергії, постанова від 01.04.2015 року № 1173 є протиправною та нечинною.

Колегія суддів вважає такий висновок правомірним, з огляду на наступне.

Основним законом, який визначає правові, економічні та організаційні засади діяльності в електроенергетиці і регулює відносини, пов'язані з виробництвом, передачею, розподілом, постачанням і використанням енергії, забезпеченням енергетичної безпеки України, конкуренцією та захистом прав споживачів і працівників галузі є Закон України «Про електроенергетику», згідно зі статтею 1 якого енергія - електрична або теплова енергія, яка виробляється на об'єктах електроенергетики та є товарною продукцією, передбаченою для купівлі - продажу. Саме виходячи із цього Закону має здійснюватись аналіз спірних відносин, з огляду на положення пункту 5 статті 92 Конституції України.

Як констатував в своєму рішенні від 12 лютого 2002 року N 3-рп/2002 Справа N 1-7/2002 (справа про електроенергетику) Конституційний Суд України, електроенергія є специфічним товаром, який виробляється і споживається одночасно, її слід розглядати як спільну власність усіх учасників енергоринку. Кожний з них має право лише на частину прибутку від своєї діяльності з виробництва, розподілу або постачання електроенергії.

Статтею 15 Закону України «Про електроенергетику» закріплені наступні принципи здійснення діяльності в енергетиці: купівля всієї електричної енергії, виробленої на електростанціях, потужність чи обсяг відпуску яких перевищують граничні показники (крім випадків, передбачених цим Законом), та весь її оптовий продаж здійснюються на оптовому ринку електричної енергії України. Функціонування інших оптових ринків електричної енергії в Україні забороняється. Оптовий ринок електричної енергії України створюється на підставі договору. У договорі визначаються мета та умови діяльності, права, обов'язки та відповідальність сторін.

Договір, на підставі якого створено оптовий ринок електричної енергії - Договір між членами Оптового ринку електричної енергії України укладено 15 листопада 1996 року (ДЧОРЕ).

Відповідно до п.п.3.2, 8.1.1. ДЧОРЕ Розпорядник коштів Оптового ринку електричної енергії зобов'язаний розраховувати та нараховувати платежі Виробникам електричної енергії, дотримуватись Інструкції про порядок використання коштів Оптового ринку (ІВКОР).

Згідно з п. 6.11. ІВКОР розрахунки в Оптовому ринку здійснюються кожного календарного дня, а платежі виконуються кожного банківського дня, крім попередньої оплати та авансових платежів. Днем платежу Виробникам та іншим Учасникам розподілу коштів Оптового ринку є два банківських дні після дня повідомлення про належний платіж (п. 6.12.2 ІВКОР).

Відповідно до п. 2.1. ІВКОР кошти Оптового ринку - це кошти, які надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання місцевих постачальників та Оптового постачальника, та є власністю учасників Оптового ринку і підлягають розподілу згідно з алгоритмом, затвердженим НКРЕ.

ДЧОРЕ встановлює обов'язок позивача укласти двосторонній договір купівлі-продажу електричної енергії з ДПЕ, а також продавати йому на ОРЕ всю вироблену та імпортовану електричну енергію згідно з ДЧОРЕ та двосторонніми договорами, укладеними відповідно до нього.

Як зазначено вище, 01.04.2002 р. між ТОВ «ДТЕК Східенерго» і ДПЕ на виконання зобов'язань за ДЧОРЕ укладений двосторонній договір купівлі-продажу електричної енергії N 1034/01, який є діючим на час розгляду справи.

ДЧОРЕ визначає обов'язок ДПЕ купувати електричну енергію від виробників та оплачувати її згідно з ДЧОРЕ та двосторонніми договорами, а також здійснювати розрахунок та нарахування платежів виробникам. Відповідно до пункту 3.6 ДЧОРЕ для виконання своїх зобов'язань ДПЕ відкриває поточний рахунок із спеціальним режимом використання, на який перераховуються кошти за продану електричну енергію згідно з законодавством. ДПЕ спрямовує кошти, які надійшли на поточний рахунок із спеціальним режимом використання, згідно з алгоритмом ОРЕ та ІВКОР. Відповідно до пункту 6.4 ІВКОР оплата за продану виробниками електричну енергію оптовому постачальнику здійснюється на їх рахунки згідно з умовами двосторонніх договорів. Згідно з пунктом 7.3 ІВКОР кошти, які перераховані на поточний рахунок оптового ринку, повинні використовуватися на виплати учасникам розподілу коштів в обсягах, які визначаються відповідно до алгоритму, затвердженого НКРЕ.

Пункт 4.3 двостороннього договору між позивачем і ДПЕ N 1034/01 передбачає, що платежі за отриману ДПЕ від позивача електроенергію здійснюються кожного банківського дня з поточного рахунку із спеціальним режимом використання ДПЕ відповідно до алгоритму ОРЕ в строки та в порядку, визначеному ІВКОР, яка є додатком до ДЧОРЕ.

Згідно з пунктом 10.1.1. ІВКОР всі запропоновані зміни до алгоритму оптового ринку мають відповідати Закону України «Про електроенергетику», встановлюються і затверджуються відповідною постановою НКРЕ. НКРЕ відповідно до Закону України «Про електроенергетику» має виключне право вносити зміни до алгоритму оптового ринку самостійно без погодження з іншими органами. Згідно з пунктом 10.3.2 ІВКОР алгоритм оптового ринку розробляється і впроваджується за принципом дотримання прозорого та справедливого порядку розподілу коштів між учасниками розподілу коштів оптового ринку за процедурою, визначеною пунктами 10.1.4-10.1.6 ІВКОР, та затверджується постановою НКРЕ.

Абзац 6 частини 11 статті 15 Закону України «Про електроенергетику» визначає, що у кожному розрахунковому періоді (місяці) забезпечується оплата вартості електричної енергії та послуг, закуплених у цьому періоді оптовим постачальником електричної енергії, у рівному відсотку кожній енергогенеруючій компанії (принцип рівності).

Відтак, є правильним висновок суду першої інстанції, що позивач зобов'язаний продавати на підставі двостороннього договору електричну енергію ДПЕ і має гарантоване законом право на отримання за неї оплати у рівному з іншими виробниками (енергогенеруючими компаніями) відсотку.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що з метою виробництва електроенергії позивач спалює на Зуївській ТЕС вугілля, яке закуповує з ресурсу вугледобувних підприємств, що розташовані на території, де органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі. Вказане вугілля видобувається ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», що знаходиться за адресою: 51400, м.Павлоград Дніпропетровської області, вул. Леніна, 76; ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля», що знаходиться за адресою: 85000, м. Добропілля Донецької області, пр.Шевченка, 2.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що Розпорядження Кабінету Міністрів України від 14 січня 2015 р. N 36-р "Про вжиття тимчасових надзвичайних заходів на ринку електричної енергії" не містить приписів та не надає відповідачу повноважень змінювати алгоритм розподілу і перерахування коштів з поточного рахунку із спеціальним режимом використання оптового постачальника електричної енергії України таким чином, щоб виключити їх дію у відношенні виробників електричної енергії, установки (устаткування та/або енергетичне обладнання) яких знаходяться на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, і тим самим не забезпечити їм рівний з іншими виробниками (енергогенеруючими компаніями) відсоток оплати електроенергії.

Суд першої інстанції правильно не прийняв до уваги доводи відповідача про те, що кошти за відпущену в оптовий ринок електричну енергію формують заборгованість перед виробниками електричної енергії, установки (устаткування та/або енергетичне обладнання) яких знаходяться на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють, або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження та будуть отримані ними після закінчення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 31 березня 2015 року № 280-р "Про вжиття тимчасових надзвичайних заходів на ринку електричної енергії".

В той же час, відповідачем не були надані докази проведення експертизи з метою визначення можливих наслідків та економічної доцільності змін до алгоритму оптового ринку електричної енергії, як того вимагає Тимчасовий порядок внесення змін до алгоритму оптового ринку електричної енергії та здійснення контролю за його дотриманням, затверджений Постановою Кабінету міністрів України від 19 лютого 2002 р. N 200.

Суд апеляційної інстанції не приймає доводи апелянта щодо втрати чинності Постанови Кабінету міністрів України від 19 лютого 2002 р. N 200, оскільки зазначена постанова не скасована, є чинною як момент спірних правовідносин так і на час прийняття рішення.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що оскаржувана постанова № 1173 з моменту її прийняття 01 квітня 2015 року породила правові наслідки у вигляді недоотримання позивачем від ДПЕ коштів за період її дії.

Отже, прийнявши постанову N 1173 "Про внесення змін до постанов Національної комісії регулювання електроенергетики України від 21 грудня 2011 року N 2", відповідач порушив норми Закону України "Про електроенергетику", Тимчасовий порядок внесення змін до алгоритму оптового ринку електричної енергії та здійснення контролю за його дотриманням, положення Договору між членами оптового ринку електричної енергії України й Інструкції про порядок використання коштів оптового ринку електричної енергії України.

Згідно з Указом Президента України від 6 квітня 2011 року N 382/2011 Міністерство енергетики та вугільної промисловості України є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади у формуванні та забезпеченні реалізації державної політики в електроенергетичному, ядерно-промисловому, вугільно-промисловому, торфодобувному та нафтогазовому комплексах.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно безпідставності тверджень відповідача, що він має повноваження своїми постановами наділяти центральний орган виконавчої влади, що формує та забезпечує реалізацію державної політики в електроенергетичному комплексі, повноваженнями з визначення переліку установок (устаткування та/або енергетичного обладнання), що знаходяться на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження. Відповідач також не навів доказів того, що Міністерство енергетики та вугільної промисловості України має такі повноваження за законом.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідач не мав відповідних повноважень наділяти центральний орган виконавчої влади, що формує та забезпечує реалізацію державної політики в електроенергетичному комплексі, повноваженнями, визначеними ним в оскаржуваній постанові.

Оскаржувана постанова відповідача прийнята ним неправомірно, оскільки п. 1 Розпорядження Кабінету Міністрів України від 31 березня 2015 р. N 280-р "Про вжиття тимчасових надзвичайних заходів на ринку електричної енергії" в частині делегування повноважень відповідачу стосовно зміни алгоритму розподілу коштів оптового ринку електричної енергії України не узгоджується з вимогами статті 29 Закону України "Про засади функціонування ринку електричної енергії України", а саме частин 2 відповідно до якої у сфері функціонування ринку електричної енергії до повноважень Кабінету Міністрів України належать, в тому числі затвердження порядку вжиття тимчасових надзвичайних заходів на ринку електричної енергії; прийняття рішення щодо вжиття тимчасових надзвичайних заходів на ринку електричної енергії у випадках, передбачених цим Законом, правилами ринку та кодексом електричних мереж; здійснення та забезпечення виконання заходів, передбачених цим Законом.

Повноваження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики, щодо регулювання на ринку електричної енергії окреслені частиною 6 статті 29 Закону України «Про засади ринку електричної енергії України», механізм запровадження відповідно до якого не відбувся.

Тобто в даному випадку колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач не мав повноважень стосовно прийняття спірної постанови, з огляду на положення принципу законності, закріпленого частиною 4 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв'язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення а постанову суду першої інстанції без змін.

Повний текст ухвали складений 09 жовтня 2015 року.

Керуючись статтями 24, 160, 167, 184, 195, 196, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 20 липня 2015р. у справі № 805/1434/15-а-залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 20 липня 2015 р. у справі № 805/1434/15-а - залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення.

На підставі частини 3 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України складення рішення у повному обсязі відкласти на строк - до 5 днів.

Рішення може бути оскаржена протягом двадцяти днів після складення постанови в повному обсязі.

Колегія суддів : О.О.Шишов

Т.Г.Гаврищук

Г.М.Міронова