Справа № 804/7999/15
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2015-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

23 вересня 2015 рокусправа № 804/7999/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Олефіренко Н.А.

суддів: Білак С.В. Шальєвої В.А.

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 липня 2015 р.

у справі № 804/7999/15

за позовом Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області

до Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпро-Промресурс"

про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

У липні 2015 року Дніпродзержинська обєднана державна податкова інспекція звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до ТОВ «Дніпро-Промресурс», в якому просило суд стягнути з рахунків Товариства в обслуговуючих банках кошти за податковим боргом на суму 11 750,96 грн. та накласти арешт на кошти та інші цінності, що належать ТОВ «Дніпро-Промресурс».

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.07.2015 року позов задоволено частково: стягнено з рахунків у банках, обслуговуючих товариство з обмеженою відповідальністю Дніпро-Промресурс податковий борг у розмірі 11 750,96 грн., з них:

- заборгованість по рентній платі за користування радіочастотним ресурсом України у сумі 977,72 грн.(девятсот сімдесят сім гривень сімдесят дві копійки): код платежу 13060000, р/р 0013, одержувач: УДКСУ у м.Дніпродзержинську, , назва банку ГУДКСУ у Дніпропетровській області, МФО 805012;

- заборгованість по податку на прибуток приватних підприємств у сумі 10 773,24 грн. (десять тисяч сімсот сімдесят три гривні двадцять чотири копійки): код платежу 11021000, р/р 0013, одержувач: УДКСУ у м.Дніпродзержинську, , назва банку ГУДКСУ у Дніпропетровській області, МФО 805012.; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятими рішеннями суду першої інстанції, позивач звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій, з посиланням на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.07.2015 року і прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Відповідач письмових заперечень на апеляційну скаргу не надав.

Розгляд апеляційної скарги здійснено у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України у зв'язку з неприбуттям сторін у судове засідання.

Відповідно до частини 1 статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення судів першої інстанції у межах апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що станом на 22.06.2015 року ТОВ «Дніпро-Промресурс» має податковий борг перед бюджетом у сумі 11 750 грн. 96 коп. , який виник на підставі самостійно нарахованих відповідачем податкових зобовязань з податку на прибуток приватних підприємств у сумі 10 773 грн.24коп. та рентна плата за користування радіочастотним ресурсом України у сумі 977 грн.72 коп..

Вказані обставини слугували підставою для звернення податкового органу, із посиланням на підпункті 20.1.17 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, з позовом до суду у даній справі.

Суд першої інстанції вирішуючи спір по суті та задовольняючи позов частково, з чим погоджується суд апеляційної інстанції, виходив з наступних мотивів.

Щодо стягнення з рахунків Товариства в обслуговуючих банках кошти за податковим боргом вимоги є обґрунтованими відповідно до п.59.1 Податкового кодексу України у разі, коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно п.59.5 Податкового кодексу України у разі, якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі, якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Судом встановлено, що відповідачем не надано суду доказів щодо погашення податкового боргу в повному обсязі після отримання податкової вимоги №5260 від 02.12.2014 року.

Згідно п.95.1 ст.95 Податкового кодексу України орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Відповідно до п.95.3 ст.95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Оскільки узгоджена сума податкового зобов'язання у розмірі 11 750,96 грн. станом на час розгляду справи набула статусу податкового боргу та не була сплачена відповідачем, суд дійшов вірного висновку про те, що така сума боргу підлягає стягненню з ТОВ «Дніпро-Промресурс».

Щодо вимог відповідача про накладення арешту на кошти та інші цінності позивача слід зазначити наступне.

Згідно з пп.89.1.1 п. 89.1 та пп. 89.2 ст. 89 ПК України право податкової застави виникає у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.

На підставі цієї норми Дніпродзержинською Державною податковою інспекцією винесено рішення про опис майна у податкову заставу.

Згідно з п. 94.1 ст. 94 ПК України адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом.

Відповідно до пп. 20.1.17 п. 20.1 ст. 20 ПК України органи державної податкової служби мають право звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності такого платника податків, що знаходяться в банку, у разі, якщо у платника податків, який має податковий борг, відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

Водночас умовою застосування норми пп. 20.1.17 п. 20.1 ст. 20 ПК України є відсутність у платника податків майна, яке може бути використане для погашення податкового боргу.

Оскільки відповідна обставина не була доведена позивачем, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для накладення арешту на кошти та інші цінності відповідача.

Обставини застосування норми підпункту 20.1.17 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України повинні бути підтверджені під час судового розгляду.

При цьому відсутність відповідного майна повинно бути встановлено не взагалі, а саме на момент, коли у податкового органу виникає право на стягнення податкового боргу, ефективність реалізації якого забезпечується спеціальними заходами, зокрема адміністративним арештом майна, у тому числі коштів. В іншому разі вимога про застосування арешту коштів буде передчасною, оскільки не виключається, що на момент пред'явлення відповідної вимоги майно, за рахунок якого можна погасити податковий борг, буде наявним.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів апеляційної інстанції приходить висновку, що судом першої інстанції порушення норм матеріального та процесуального права при вирішенні цієї справи не допущено, правова оцінка обставин у справі дана вірно.

В свою чергу, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються матеріалами справи, отже, відсутні підстави для її задоволення.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

На підставі викладеного, керуючись статтями 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 липня 2015 р.

у справі № 804/7999/15 - залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, а якщо його було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення копій особам, які беруть участь у справі (ч. 5 статті 254 КАС України). Касаційна скарга на судові рішення подається безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків, передбачених цим Кодексом, а в разі складення постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення постанови в повному обсязі (стаття 212 КАС України).

Головуючий: Н.А. Олефіренко

Суддя: С.В. Білак

Суддя: В.А. Шальєва