Справа № 802/3456/15-а
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2015-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

07 жовтня 2015 р. Справа № 802/3456/15-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Дмитришеної Руслани Миколаївни,

розглянувши в порядку письмового провадження матеріали справи

за позовом: Управління Пенсійного фонду України у Бершадському районі

до: ОСОБА_1

про: стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулось управління Пенсійного фонду України у Бершадському районі (далі УПФ України у Бершадському районі) з адміністративним позовом до ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 Ф.) про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги мотивовані тим, що у відповідача утворилася заборгованість перед УПФ України у Бершадському районі зі сплати внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування в сумі 1744,80 грн. Зазначену суму заборгованості відповідач в добровільному порядку не сплачує, в зв'язку з чим подано адміністративний позов.

Ухвалою суду від 02.09.2015 відкрито скорочене провадження в адміністративній справі.

Ухвалою суду від 17.09.2015, в звязку з розбіжностями у вказаних позивачем адресах відповідача в податковій вимозі №Ф 348 від 20.01.2014, списку згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих та конверті, яким відправлялась вказана вимога, суд прийняв рішення розглянути справу за загальними правилами цього Кодексу. Зокрема, суд зобовязав позивача надати довідку з ЄДРПОУ щодо місця реєстрації ОСОБА_1.

В судове засідання представник позивача не прибув, проте надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності в порядку письмового провадження, зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання також не прибула, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась за адресою вказаною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Частиною 1 статті 41 КАС України визначено, що в разі неприбуття у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на вказані вимоги КАС України, враховуючи клопотання представника позивача та неприбуття відповідача, повідомленої належним чином, суд дійшов висновку про можливість проведення судового розгляду справи в порядку письмового провадження без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, суд установив такі фактичні обставини.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 зареєстрована в УПФ України у Бершадському районі.

Згідно абз. 6 ч. 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010р. за №2464-VІ (далі Закон №2464-VІ) передбачено, що на період до повного стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 01 січня 2011 року, в тому числі нарахованих внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, та відповідних штрафних санкцій за фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування зберігаються повноваження щодо контролю за правильністю нарахування, своєчасністю сплати страхових внесків, застосування фінансових санкцій, якими вони були наділені до набрання чинності цим Законом.

До набрання чинності Законом №2464-VІ порядок нарахування, обчислення та сплати страхових внесків, стягнення заборгованості за цими внесками, а також поняття платника страхових внесків визначав Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі - Закон № 1058).

Згідно з вимогами ст. ст. 14, 15, 17 Закону №1058 (тут і далі чинних на момент виникнення спірних правовідносин), відповідач, як страхувальник та платник страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, зобов'язаний нараховувати, обчислювати і сплачувати у встановлені строки та в повному обсязі страхові внески.

Відповідно до п. 2 ч. 9 статті 106 Закону №1058 за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або територіальними органами Пенсійного фонду, накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум. Одночасно на суми своєчасно не сплачених (не перерахованих) страхових внесків і фінансових санкцій нараховується пеня в розмірі 0,1 відсотка зазначених сум коштів, розрахована за кожний день прострочення платежу.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (чинної на день виникнення спірних правовідносин) територіальні органи Пенсійного фонду за формою і у строки, визначені правлінням Пенсійного фонду, надсилають страхувальникам, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Відповідно до п. 8.3 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Правління ПФУ від 19.12.2003 № 21-1 (далі - Інструкція), вимога формується, зокрема на підставі даних з карток особових рахунків страхувальників.

Вимога вважається надісланою (врученою) фізичній особі, якщо її вручено особисто такій фізичній особі або її законному представникові чи надіслано листом на її адресу за місцем проживання або останнього відомого місця її знаходження з повідомленням про вручення за порядком оформлення зазначених поштових відправлень, установленим Кабінетом Міністрів України.

Якщо страхувальник на день надсилання йому органом Пенсійного фонду вимоги не повідомив в установленому порядку про зміну місцезнаходження (місця проживання), вимога вважається належним чином врученою навіть у разі її повернення як такої, що не знайшла адресата. У разі коли неможливо вручити страхувальнику вимогу поштою у зв'язку з його відсутністю за місцезнаходженням (відсутністю службових осіб страхувальника за його місцезнаходженням), відмовою службових осіб страхувальника прийняти вимогу, вимога вважається врученою страхувальнику у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Відповідно до п. 8 ч. 3 ст. 106 Закону, у разі якщо страхувальник, який одержав вимогу територіального органу Пенсійного фонду про сплату недоїмки і протягом десяти робочих днів після її отримання не сплатив зазначену у вимозі суму недоїмки або не узгодив вимогу з відповідним органом Пенсійного фонду, або не оскаржив вимогу в судовому порядку, а також у разі якщо страхувальник узгодив вимогу, але не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти робочих днів після отримання узгодженої вимоги, відповідний орган Пенсійного фонду звертається в установленому законом порядку і подає вимогу про сплату недоїмки до відповідного підрозділу державної виконавчої служби.

З матеріалів справи видно, що позивач направляв відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення повідомлення-розрахунок та вимогу про сплату боргу від 20.01.2014 №Ф 348 на суму 1744,80 грн. на адресу: с. Чапаєвка (а. с. 7). Водночас, в матеріалах справи є конверт, який направлявся ОСОБА_1 позивачем за адресою: вул. 1 Травня, 2, с. Кошаринці, 24411 (а. с. 6). На конверті зазначено, що адресат не проживає за вказаною адресою.

Згідно зробленого судом запиту до Адресно-довідкового бюро УМВС України у Вінницькій області щодо місця проживання (перебування) ОСОБА_1 видно, що відповідач проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 22). Вказане місце проживання ОСОБА_1 підтверджується і витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а. с. 24-25).

Таким чином, суд приходить до висновку, що вимога №Ф348 від 20.01.2014 не може вважатись надісланою (врученою) ОСОБА_1, оскільки направлялась останній за невірною адресою, а тому вказана вимога є неузгодженою.

Отже, правових підстав для стягнення заборгованості з відповідача суд не вбачає.

З урахуванням наведеного в задоволенні адміністративного позову необхідно відмовити.

Підстави для присудження судових витрат у справі відповідно до положень ст. 94 КАС України відсутні.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя./підпис/. ОСОБА_2

Копія вірна.

Суддя:

Секретар: