Справа № 333/980/15-а(2а/333/36/15)
Суддя: Туркіна Л.П.
Дата ухвалення: 2015-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

08 жовтня 2015 рокусправа № 333/980/15-а(2а/333/36/15)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Туркіної Л.П.

суддів: Дурасової Ю.В. Проценко О.А.

за участю секретаря судового засідання: Комар Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м.Запоріжжя

на постанову : Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 17 березня 2015 року у справі № 333/980/15-а (2-а/333/36/15)

за позовом: ОСОБА_1

до: Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м.Запоріжжя

про: визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

13.02.2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя про визнання неправомірними дій відповідача щодо відмови зарахування у подвійному розмірі страхового стажу для призначення пенсії за вислугою років за період з 03.08.1995 року по 14.05.1997 року на посаді медичної палатної сестри відділення інтенсивної терапії для центру кардіохірургії в КУ «Запорізька обласна клінічна лікарня» та з вимогою зарахувати у подвійному розмірі до стажу роботи період з 03.08.1995 року до 14.05.1997 року на посаді медичної палатної сестри відділення інтенсивної терапії для центру кардіохірургії в КУ «Запорізька обласна клінічна лікарня», зобов'язати відповідача призначити відповідну пенсію та виплатити її з 14.11.2014 року, посилаючись на те, що 04.11.2014 року вона звернулась із заявою до Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя про призначення пенсії за вислугою років за ст. 55 (п. «е») Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Постановою Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 17 березня 2015 року позов задоволено.

Визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя щодо відмови ОСОБА_1 зарахувати у подвійному розмірі до спеціального стажу роботи її роботу на посаді медичної палатної сестри відділення інтенсивної терапії для центру кардіохірургії в КУ «Запорізька обласна клінічна лікарня» у період з 03.08.1995 року по 14.05.1997 року.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Комунарському райони м. Запоріжжя зарахувати ОСОБА_1 стаж роботи на посаді медичної палатної сестри відділення інтенсивної терапії для центру кардіохірургії в КУ «Запорізька обласна клінічна лікарня» за період з 03.08.1995 року по 14.05.1997 року у подвійному розмірі на підставі ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років на підставі п. «е» ст. 55 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» з урахуванням її стажу роботи на посаді медичної палатної сестри відділення інтенсивної терапії для центру кардіохірургії в КУ «Запорізька обласна клінічна лікарня» у період з 03.08.1995 року по 14.05.1997 року у подвійному розмірі та виплачувати її з 14.11.2014 року.

Рішення суду, зокрема, обгрунтовано тим, що відділення інтенсивної терапії для центру кардіохірургії, з часу утворення та по теперішній час, фактично та відповідно діючої класифікації виконує реанімаційні повноваження.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції , Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м.Запоріжжя подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 17 березня 2015 року та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні повних вимог в повному обсязі.

Відповідач вважає, що рішення суду не відповідає обставинам справи, що тягне за собою порушення норм матеріального права.

Відповідач зазначає, що загальний трудовий стаж ОСОБА_1 складає 26 років 3 місяці 13 днів, з яких лише 23 роки 4 місяці 4 дні можна зарахувати до пільгового стажу, який передбачено п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Відповідно до ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення», робота в лепрозоних і протичумних закладах охорони здоров'я, у закладах з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших закладах охорони здоров'я, у паталого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров'я, а також у психіатричних закладах охорони здоров'я зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі. Згідно запису у трудовій книжці позивача, ОСОБА_1 працювала в КУ «Запорізька обласна клінічна лікарня» у період з 03.08.1995 року 14.05.1997 року на посаді медичної палатної сестри відділення інтенсивної терапії для центру кардіохірургії.

Оскільки чинне законодавство України не передбачає можливості зарахування стажу роботи у відділеннях інтенсивної терапії для центру кардіохірургії у подвійному розмірі, то управління вважає неможливим задоволення вимог позивача.

Заперечень на апеляційну скаргу до суду не надходило.

Сторони по справі про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись у встановленому порядку, своїх представників для участі у її розгляді не направили.

За таких обставин, колегія суддів ухвалила розглянути справу без участі представників сторін.

Дослідивши матеріали справи доводи та вимоги апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку , що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Судом встановлено та мат6еріалами справи підтверджено, що 04.11.2014 року ОСОБА_1 звернулася до Управління пенсійного фонду в Комунарському районі м. Запоріжжя із заявою про призначення їй пенсії за вислугою років за ст. 55 (п. «е») Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до рішення комісії Управління пенсійного фонду в Комунарському районі м. Запоріжжя з суперечливих питань при призначенні та виплаті пенсії від 14.11.2014 року № 47 позивачу відмовлено у зарахуванні в подвійному розмірі до стажу роботи період з 03.08.1995 року до 14.05.1997 року, оскільки робота у відділенні інтенсивної терапії для центру кардіохірургії не передбачена ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення», тобто статтею якою визначено відділення у закладах охорони здоров'я, робота у яких зараховується до стажу у подвійному розмірі.

Не погоджуючись із вказаним рішенням Управління пенсійного фонду в Комунарському районі м. Запоріжжя, позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області з проханням перевірки рішення відповідача, яке в листі № 916/с-9 від 12.12.2014 року зазначено, що останнє здійснило перевірки пенсійної справи позивача та період стажу роботи ОСОБА_1 з 03.08.1995 року по 14.05.1997 року на посаді медичної сестри палатної відділення інтенсивної терапії може бути зарахований до стажу у подвійному розмірі відповідно до ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Враховуючи лист Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, позивач повторно звернулася до відповідача з приводу призначення їй пенсії за вислугою років за ст. 55 (п. «е») Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Проте, 22.01.2015 року Управління пенсійного фонду в Комунарському районі м. Запоріжжя повторно відмовило ОСОБА_1 у призначенні пенсії, так як відсутні підстави для зарахування позивачу до спеціального стажу роботу у відділенні інтенсивної терапії для центру кардіохірургії роботу за період з 03.08.1995 року по 14.05.1997 року у подвійному розмірі.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з неправомірності відмови відповідача зарахувати позивачу до стажу роботи у подвійному розмірі роботу позивача з 03.08.1995 року до 14.05.1997 року у відділенні інтенсивної терапії для центру кардіохірургії

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з такого.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначено Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Згідно п.2 Прикінцевих положень зазначеного Закону пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали на посадах, що дають право на призначення пенсії за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, які працювали на посадах, що дають право на призначення пенсії за вислугу років, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" право на пенсію за вислугу років мають працівники охорони здоров'я при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Розділом 2 Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 р. № 909, передбачено, що робота на посадах лікарів та середнього медичного персоналу (незалежно від найменування посад) в лікарняних закладах, лікувально-профілактичних закладах особливого типу, лікувально-трудових профілакторіях, амбулаторно-поліклінічних закладах, закладах швидкої та невідкладної медичної допомоги, закладах переливання крові, закладах охорони материнства і дитинства, санаторно-курортних закладах, установах з проведення лабораторних та інструментальних досліджень і випробувань Держсанепідслужби та територіальних органах Держсанепідслужби (щодо працівників, які не є державними службовцями), діагностичних центрах дає право на пенсію за вислугу років.

При цьому Наказом Міністерства охорони здоров'я України № 385 від 28.10.2002 року затверджений перелік установ охорони здоров'я, лікувальних, провізорних посад і посад молодших фахівців з фармацевтичною освітою в установах охорони здоров'я.

Зокрема п.п.11.1.1 затверджені багатопрофільні лікувально-профілактичні заклади, в т.ч. медичний центр ( різного профілю).

Отже, позивач є особою, на яку поширюються норми ст.. 55 закону щодо права на пенсію за вислугою років. Відповідно до ст.. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров'я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров'я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров'я, а також у психіатричних закладах охорони здоров'я зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.

Згідно листів Міністерства охорони здоров'я України від 08.12.2006р., на підставі Наказу Міністерства охорони здоров'я України № 303 від 08.10.1997р. проведено реорганізацію анестезіологічної служби у складі лікувально-профілактичних закладів охорони здоров'я та повинні створюватись такі відділення (групи, палати): анестезіологічне відділення або відділення анестезіології, анестезіологічні відділення з ліжками (палатами) для інтенсивної терапії, анестезіологічні групи, відділення інтенсивної терапії, вузькоспеціалізовані відділення інтенсивної терапії. Згідно з раніше діючими наказами у реанімаційній службі закладів охорони здоров'я існували такі відділення: відділення (групи) анестезіології реанімації, відділення реанімації і інтенсивної терапії.

Так, До ведення в дію наказу Міністерства охорони здоров'я України №303 від 08.10.1997 року, організація реанімаційної допомоги регламентувалася наказами Міністерства охорони здоров'я СРСР і відповідно наказу Міністерства охорони здоров'я СРСР №605 від 19.08.1969 року у закладах охорони здоров'я на той час функціонували відділення (групи) реанімації та інтенсивної терапії. Відповідно до наказу Міністерства охорони здоров'я України «Про покращення анестезіологічно-реанімаційної служби в країні» (набрав чинності з 01.02.1998 року) відділення реанімації були перейменовані і відділення «анестезіології та інтенсивної терапії» зі збереженням функціональних повноважень відділень реанімації.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема відповіді головного лікаря КУ «Запорізька обласна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради Шишки І.В. від 13.03.2015 року, листа Запорізької обласної організації профспілки працівників охорони здоров'я № 01-13-к/9.10-39 від 01.02.2008 року та листа Міністерства охорони здоров'я України № 10.01.09/2209 від 08.12.2006 року відділення інтенсивної терапії для центру кардіохірургії з часу утворення та по теперішній час фактично та відповідно діючої класифікації виконує реанімаційні повноваження. Також, у судовому засіданні було досліджено доповідну записку завідуючого відділення інтенсивної терапії для центру кардіохірургії на ім'я головного лікаря Запорізької обласної клінічної лікарні від 16.10.2000 року, з якої вбачається, що за час існування відділення інтенсивної терапії для центру кардіохірургії в ньому здійснювалася реанімаційна допомога хворим.

В листі Міністерства праці та соціальної політики України від 21.06.2002 року роз'яснено, що період роботи працівників у відділеннях анестезіології та інтенсивної терапії зараховуються до стажу у подвійному розмірі, як це передбачено ст. 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що позивач у спірні періоди працювала у відділенні, що надавало реанімаційну допомогу хворим, отже робота у ці періоди має бути зарахована до трудового стажу позивача у подвійному розмірі.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції є вірним по суті, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду відсутні.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м.Запоріжжя залишити без задоволення.

Постанову Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 17 березня 2015 року у справі № 333/980/15-а (2-а/333/36/15) - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після набрання ним законної сили, крім випадків, передбачених цим Кодексом, а в разі складення постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий: Л.П. Туркіна

Суддя: Ю.В. Дурасова

Суддя: О.А. Проценко