Справа № 182/4671/15-а
Суддя: Шестакова З. С.
Дата ухвалення: 2015-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 182/4671/15-а
Провадження № 2-а/0182/111/2015
П О С Т А Н О В А

Іменем України

14.09.2015 року м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Шестакова З.С., розглянувши у скороченому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в м. Нікополі та Нікопольському районі Дніпропетровської області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного Фонду України в м. Нікополі та Нікопольському районі Дніпропетровської області ( далі по тексту УПФУ в м. Нікополі та Нікопольському районі) про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії.

Свої вимоги мотивує тим, що 11квітня 2014 року йому виповнилось 50 років.

25 травня 2015 року він звернувся до УПФУ в м. Нікополі та Нікопольському районі для оформлення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», оскільки має загальний стаж більше 25 років та пільговий стаж за Списком №1 більше 10 років.

УПФУ в м. Нікополі та Нікопольському районі повідомленням по особистому рахунку № 807156 повідомило його про призначення йому пенсії за віком з 12 квітня 2015року.

24 червня 2015 року він отримав розпорядження № 807156 УПФУ в м. Нікополі та Нікопольському районі про розрахунок його пенсії за віком на пільгових умовах.

Позивач з прийнятим рішенням не згодний та вважає, що воно порушує його право на пенсійне забезпечення з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» передбачено, що пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку:

1) пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

З урахуванням вказаної норми Закону пенсію йому було призначено з 12 квітня 2015 року в сумі 2071,98 грн. із заробітної плати, визначеної за 60 календарних місяців роботи за період з 01.06.1991 року по 31.05.1996 року та за періоди роботи після 01.07.2000 року по 30.09.2012 року.

При цьому, здійснюючи розрахунок відповідач свідомо допустив порушення закону при розрахунку, чим суттєво знизив розмір належної йому пенсійної виплати.

Вказані порушення Закону виявилися в наступному.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» розмір пенсії за віком визначається множенням коефіцієнту страхового стажу застрахованої особи визначеного відповідно до ст. 25 вказаного Закону на заробітну плату (дохід) застрахованої особи у гривнях.

Заробітна плата (дохід) застрахованої особи визначається відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» шляхом множення середньої заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії на середній коефіцієнт заробітної плати (доходу) за весь період страхового стажу, що застосовується для обчислення розміру пенсії.

Коефіцієнт заробітної плати (доходу) за кожен місяць страхового стажу, що застосовується для обчислення розміру пенсії, визначається шляхом ділення суми заробітної плати (доходу) застрахованої особи, з якої сплачено страхові внески та яка враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу) на заробітну плату (дохід) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка враховується для обчислення пенсії, за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу).

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообовязковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року; у разі якщо страховий стаж становить менший період, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж. В частині 2 цієї ж статті лише підтверджується, що при визначенні заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії застосовуються коефіцієнти заробітної плати (доходу) саме за місяці страхового стажу.

Підприємцям, які з 01 січня 2004 року здійснювали підприємницьку діяльність та обрали особливий спосіб оподаткування своїх доходів, сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу) визначається відповідно до ч. 3 ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»:

З = П х Ч / Т де:

З - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, з якої фактично сплачено страхові внески згідно з цим Законом за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу);

П - сума фактично сплаченого відповідного податку (плати за патент) у розрахунку на відповідний місяць, у гривнях;

Ч - відсоток відрахувань до Пенсійного фонду від суми фактично сплаченого відповідного податку (плати за патент), чинний в межах відповідного періоду;

Т - розмір страхового внеску до солідарної системи у відповідному місяці.

Відповідно до абзацу 2 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», якщо сума сплачених за відповідний місяць страхових внесків є меншою, ніж мінімальний страховий внесок, цей період зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови здійснення в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду, відповідної доплати до суми страхових внесків таким чином, щоб загальна сума сплачених коштів за відповідний місяць була не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

У разі якщо зазначену доплату не було здійснено, до страхового стажу зараховується період, визначений за кожний місяць сплати страхових внесків за формулою:

ТП = Св : В, де:

ТП - тривалість періоду, що зараховується до страхового стажу та визначається в місяцях;

Св - сума фактично сплачених страхових внесків за відповідний місяць;

В - мінімальний страховий внесок за відповідний місяць.

Отже у відповідності до ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» при нарахуванні пенсії підприємця за період з 01 січня 2004 року має бути врахований коефіцієнти заробітної плати (доходу) за фактичний страховий стаж. Пенсійний фонд у свою чергу може врахувати коефіцієнти заробітної плати (доходу) не за фактичний страховий стаж, а за кожен календарний місяць роботи, в який сплачувалися страхові внески, розраховуючи вказані коефіцієнти шляхом ділення фактичних сум заробітку для нарахування пенсії на заробітну плату (дохід) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу).

Період роботи, протягом якого особа здійснює підприємницьку діяльність та перебуває на спрощеній системі оподаткування (сплачує єдиний чи фіксований податок, патент), закономірно призводить до зменшення кількості місяців страхового стажу що враховується для обчислення пенсії, порівняно з тим, якби вона працювала на загальних засадах. Проте наведене вище додавання до суми коефіцієнтів заробітної плати (доходу) коефіцієнтів, обчислених за місяці, які не входять до страхового стажу та розраховані з сум сплаченого (єдиного, фіксованого податку, плати за патент) призводить до ще більшого зменшення пенсії та розрахунку її у розмірі, який може бути в рази меншим, що є незаконним та порушує принципи загальнообовязкового державного пенсійного страхування. В таких випадках УПФ при призначенні пенсії невірно трактує статтю 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», що, в свою чергу, призводить до зменшення розміру пенсії, тобто вчиняє дію, яка суперечить ст. 19 Конституції України.

Відповідач при розрахунку коефіцієнту стажу зараховує лише 7,8,9... днів, а при розрахунку коефіцієнту заробітної плати за цей період ділить внески, сплачені їм за 7,8,9… днів на суму середньої заробітної плати за цілий місяць, в результаті чого коефіцієнт заробітку перетворюється на мізерне, що значно занижує показник заробітної плати для обчислення пенсії.

Тому, ОСОБА_1 просив суд визнати противоправними дії УПФУ в м. Нікополі та Нікопольському районі щодо нарахування йому пенсії всупереч вимогам Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та зобовязати УПФУ у м. Нікополі та Нікопольському районіздійснити йому розрахунок пенсії, виключивши з розрахунку коефіцієнту заробітної плати період з 01.01.2004 року по 30.09.2012 року, здійснивши оптимізацію заробітку за період з 01.07.2000 року по 31.01.2003 року починаючи з дати призначення пенсії 12.04.2015 року. Зобовязати здійснити відповідний перерахунок пенсії з 12.04.2015 року, виплатити йому суму заборгованості, що утворилася з 12.04.2015 року, та в подальшому виплачувати йому пенсію в розмірі, що обрахована з заробітку згідно рішення суду.

Відповідач у своїх запереченнях № 14264/15 від 24 липня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_1 не визнав, пославшись на те, що позивач з 2004 року по 01.04.2009 року займався підприємницькою діяльністю, яка зараховується до страхового стражу, а значить враховуючи норми ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» для обчислення пенсії необхідно врахувати заробітну плату ( дохід) за зазначений період страхового стажу. Згідно п. 1 ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» при розрахунку індивідуального коефіцієнту заробітної плати позивачу виключено період його роботи з 01.06.2009 року по 31.12.2001 року.

До того ж, позивач не звертався з проханням оптимізувати інші періоди його трудового стажу, тому він не має підстав для перерахунку пенсії, за яким не звертався.

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного.

Як вбачається з розпорядження №807156 УПФУ в м. Нікополі та Нікопольському районі від 24 червня 2015року ( а.с.13-21) ОСОБА_1 пенсія призначено з 12 квітня 2015 року в сумі 2071,98 грн. із заробітної плати, визначеної за 60 календарних місяців роботи за період з 01.06.1991 року по 31.05.1996 року та за періоди роботи після 01.07.2000 по 30.09.2012 року.

При цьому здійснюючи розрахунок УПФУ в м. Нікополі та Нікопольському районі відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» визначив розмір пенсії за віком множенням коефіцієнту страхового стажу застрахованої особи визначеного відповідно до ст. 25 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» на заробітну плату (дохід) застрахованої особи у гривнях.

Оскільки позивач з 2004 року по 01 квітня 2009 року займався підприємницькою діяльністю, яка зараховується до страхового стражу, відповідач, враховуючи норми статі 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» для обчислення пенсії врахував заробітну плату (дохід) за зазначений період страхового стажу, при розрахунку індивідуального коефіцієнту заробітної плати позивачу, виключив період з 01 червня 2009 року по 31 грудня 2001 року.

Відповідач при розрахунку коефіцієнту стажу зараховує лише 7,8,9... днів, а при розрахунку коефіцієнту заробітної плати за цей період ділить внески, сплачені позивачем за 7,8,9… днів на суму середньої заробітної плати за цілий місяць, в результаті чого коефіцієнт заробітку знижається, що значно занижує показник заробітної плати для обчислення пенсії.

Частиною 1 ст. 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» передбачено, що пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку:

1) пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

З урахуванням вказаної норми Закону пенсію ОСОБА_1 було призначено з 12 квітня 2015 року в сумі 2071,98 грн. із заробітної плати, визначеної за 60 календарних місяців роботи за період з 01.06.1991 року по 31.05.1996 року та за періоди роботи після 01.07.2000 по 30.09.2012 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» розмір пенсії за віком визначається множенням коефіцієнту страхового стажу застрахованої особи визначеного відповідно до ст. 25 вказаного Закону на заробітну плату (дохід) застрахованої особи у гривнях.

Заробітна плата (дохід) застрахованої особи визначається відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» шляхом множення середньої заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії на середній коефіцієнт заробітної плати (доходу) за весь період страхового стажу, що застосовується для обчислення розміру пенсії.

Коефіцієнт заробітної плати (доходу) за кожен місяць страхового стажу, що застосовується для обчислення розміру пенсії, визначається шляхом ділення суми заробітної плати (доходу) застрахованої особи, з якої сплачено страхові внески та яка враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу) на заробітну плату (дохід) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка враховується для обчислення пенсії, за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу).

Відповідно до статті 24 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року; у разі якщо страховий стаж становить менший період, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж. В частині 2 цієї ж статті лише підтверджується, що при визначенні заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії застосовуються коефіцієнти заробітної плати (доходу) саме за місяці страхового стажу.

Підприємцям, які з 01 січня 2004 року здійснювали підприємницьку діяльність та обрали особливий спосіб оподаткування своїх доходів, сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу) визначається відповідно до ч. 3 ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»:

З = П х Ч / Т де:

З - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, з якої фактично сплачено страхові внески згідно з цим Законом за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу);

П - сума фактично сплаченого відповідного податку (плати за патент) у розрахунку на відповідний місяць, у гривнях;

Ч - відсоток відрахувань до Пенсійного фонду від суми фактично сплаченого відповідного податку (плати за патент), чинний в межах відповідного періоду;

Т - розмір страхового внеску до солідарної системи у відповідному місяці.

Відповідно до абзацу 2 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», якщо сума сплачених за відповідний місяць страхових внесків є меншою ніж мінімальний страховий внесок, цей період зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови здійснення в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду, відповідної доплати до суми страхових внесків таким чином, щоб загальна сума сплачених коштів за відповідний місяць була не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

У разі якщо зазначену доплату не було здійснено, до страхового стажу зараховується період, визначений за кожний місяць сплати страхових внесків за формулою:

ТП = Св : В, де:

ТП - тривалість періоду, що зараховується до страхового стажу та визначається в місяцях;

Св - сума фактично сплачених страхових внесків за відповідний місяць;

В- мінімальний страховий внесок за відповідний місяць.

Отже у відповідності до ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» при нарахуванні пенсії підприємця за період з 01 січня 2004 року має бути врахований коефіцієнти заробітної плату (доходу) за фактичний страховий стаж. Пенсійний фонд у свою чергу може врахувати коефіцієнти заробітної плати (доходу) не за фактичний страховий стаж, а за кожен календарний місяць роботи, в яких сплачувалися страхові внески, розраховуючи вказані коефіцієнти шляхом ділення фактичних сум заробітку для нарахування пенсії на заробітну плату (дохід) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу).

Період роботи, протягом якого особа здійснює підприємницьку діяльність та перебуває на спрощеній системі оподаткування (сплачує єдиний чи фіксований податок, патент), закономірно призводить до зменшення кількості місяців страхового стажу що враховується для обчислення пенсії, порівняно з тим, якби вона працювала на загальних засадах. Проте наведене вище додавання до суми коефіцієнтів заробітної плати (доходу) коефіцієнтів, обчислених за місяці, які не входять до страхового стажу та розраховані з сум сплаченого (єдиного, фіксованого податку, плати за патент) призводить до ще більшого зменшення пенсії та розрахунку її у розмірі, який може бути в рази меншим, що є незаконним та порушує принципи загальнообовязкового державного пенсійного страхування.

Отже, вивчивши обставини справи, суддя дійшов висновку, щоУПФУ в м. Нікополі та Нікопольському районі при призначенні пенсії позивачу невірно провів розрахунок пенсії всупереч вимог ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», що, в свою чергу, призвело до зменшення розміру пенсії, тобто вчинив дії, які суперечить ст. 19 Конституції України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6,11,71,159-163,183-2 КАС України, суддя

постановив:

Позов ОСОБА_2 задовольнити .

Визнати дії посадових осіб Управління Пенсійного Фонду України в м. Нікополі та Нікопольському районі Дніпропетровської області щодо нарахування пенсії ОСОБА_1 всупереч вимогам Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» протиправними.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду в м. Нікополі та Нікопольському районі Дніпропетровської області здійснити розрахунок пенсії ОСОБА_1, виключивши з розрахунку коефіцієнту заробітної плати період з 01 січня 2004 року по 30 вересня 2012 року, здійснивши оптимізацію заробітку за період з 01 липня 2000 року по 31 січня 2003 року, починаючи з дати призначення пенсії 12 квітня 2015 року.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду в м. Нікополі та Нікопольському районі Дніпропетровської області здійснити відповідний перерахунок пенсії з 12 квітня 2015 року та виплатити ОСОБА_1 суму заборгованості, що утворилася з 12 квітня 2015 року та в подальшому виплачувати ОСОБА_1 пенсію в розмірі, що обрахована з заробітку згідно рішення суду.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного адміністративного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: ОСОБА_3