Справа № 22-а/0690/2061/11
Суддя: Гансецька І. А.
Дата ухвалення: 2011-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Житомирської області
Справа № 22-а/0690/2061/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2011 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого - судді Гансецької I.A.

суддів: Широкової Л.В., Євстаф'євої Т.А.

при секретарі Сапінській Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Лугинському районі Житомирської області на постанову. Луганського районного суду Житомирської області від 23.06.2010 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Луганської райдержадміністрації та управління Пенсійного фонду України в Лугинському районі Житомирської області про визнання дій протиправними та стягнення коштів,-

встановила:

Позивач звернулась до суду із позовом до Управління праці та соціального захисту населення Луганської районної державної адміністрації та управління Пенсійного фонду України в Лугинському районі Житомирської області, в якому просила визнати протиправними дії відповідачів у неправильному нарахуванні коштів та стягнути з них недоплачені кошти, виплата яких передбачена ст.ст.37, 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 01.09.2002 року по 31.08.2005 року.

Постановою Луганського районного суду від 23.06.2010 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії відповідачів по нарахуванню коштів в меншому, ніж передбачено ст.ст.37, 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" розмірі. Зобов'язано УПФ України в Лугинському районі Житомирської області провести нарахування та виплату позивачу підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру відповідно до ст.39 Закону "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 04.10.2004 року по 31.08.2005 року. УПСЗН Луганської райдержадміністрації Житомирської області зобов'язано нарахувати та виплатити позивачу щомісячну грошову допомогу відповідно до ст.37 зазначеного Закону за період з 04.10.2004 року по 31.08.2005 року.

УПСЗН Луганської райдержадміністрації Житомирської області рішення суду не оскаржувало.

В апеляційній скарзі УПФ України в Лугинському районі Житомирської області просить скасувати постанову і закрити провадження в справі. Апелянт посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що він є неналежним відповідачем і згідно вимог ст.63 Закону України № 796-12 фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією цього Закону, у тому числі і підвищення до пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на території радіоактивного забруднення, здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України. Кошти Пенсійного фонду України не включаються до складу Державного бюджету України. Розрахунки конкретних компенсацій та надбавок зроблено відповідно до положень Постанови КМУ №836 від 26.07.1996р. та №1 від 03.01.2002 р., тому управління проводить безпосередню їх виплату в межах даних розрахунків та виділених з державного бюджету грошових коштів.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач є непрацюючим пенсіонером і має статус потерпілої від аварії на ЧАЕС 3-ї категорії, яка постійно проживає на території зони гарантованого добровільного відселення.

Частиною 1 ст.37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в чинній на час існування спірних правовідносин редакції встановлено, що громадянам, які проживають на території зони гарантованого добровільного відселення виплачується щомісячна грошова допомога у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва в розмірі 40 процентів від мінімальної заробітної плати.

Частиною 2 ст.39 цього Закону, в чинній на час існування спірних правовідносин редакції передбачено, що пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають у зоні гарантованого добровільного відселення, підвищуються у розмірах, визначених ч.І ст.39 Закону, тобто на дві мінімальних заробітних плати.

У період, за який заявлені вимоги про стягнення доплати до пенсії, розміри мінімальної заробітної плати постійно змінювались. Водночас, розміри допомоги і доплати були сталими і здійснювались на підставі Постанови KM України «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 26.07.1996 року № 836.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції з огляду на загальні засади пріоритету законів над підзаконними нормативними актами обґрунтовано визнав, що при визначенні розміру згаданих виплат застосуванню підлягають саме ст. 37,39 Закону, а не постанова Кабінету Міністрів України № 836 і позивач має право на нарахування та виплату зазначених коштів.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому колегія суддів приходить до висновку, що підстави для скасування постанови відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 199, 200, 205, 206, 212 КАС України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Лугинському районі Житомирської області залишити без задоволення.

Постанову Лугинського районного суду Житомирської області від 23 червня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного Суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий:

Судді: