Справа № 804/14333/15
Суддя: Власенко Денис Олександрович
Дата ухвалення: 2015-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Власенко Д.О.
при секретарі Гелетій М.Т.
розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про визнання протиправною постанови та зобовязання вчинити певні дії, -
ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про визнання протиправною відмови у вчиненні нотаріальних дій та зобовязання вчинити певні дії.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що нотаріусом відмовлено у здійсненні нотаріальних дій у звязку з наявністю в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно обтяжень та іпотек.
Від позивача до судового засідання через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала.
Приватний нотаріус ОСОБА_2 до суду надала клопотання про розгляд справи без її участі, заперечень проти позовної заяви не надала.
Суд, встановивши відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, керуючись частинами 4,6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвалив розглядати справу у порядку письмового провадження.
Дослідивши матеріали, зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставині справи.
Судом встановлено, що позивач звернулась до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 з метою вчинення нотаріальної дії.
Постановою приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 від 28.08.2015 року позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії.
Дана постанова мотивована наявністю в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно обтяжень та іпотек на вказане нерухоме майно, які виникли на підставі Іпотечного договору №025/0408/71-110-1 від 11.06.2008 року, укладеного між ОСОБА_1 та ВАТ «Сведобанк», посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3, Іпотечного договору №025/0408/71-111-1 від 11.06.2008 року, укладеного між ОСОБА_1 та ВАТ «Сведобанк», посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3, та відповідних змін до цих договорів іпотеки, а саме відступлення права вимоги ВАТ «Сведобанк» до ПАТ «Дельта Банк» за Договором купівлі продажу від 25.05.2012 року за р. № 1306, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 .
Предметом доказування по справі є правомірність постанови приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 від 28.08.2015 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.
Судом з матеріалів справи встановлено, що на забезпечення виконання зобовязань по кредитному договору №025/0608/71-111 від 11.06.2008 р. між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки №025/0408/71-111-1 від 11.06.2008 p. Згідно з іпотечним договором №025/0408/71-111-1 від 11.06.2008 р. в іпотеку передавалось та накладалась заборона на:
Зазначені типи обтяжень зареєстровано в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна, що підтверджується копією витягу з реєстру, наявною в матеріалах справи.
- іпотечний договір від 1J.06.2008 р. за № 025/0408/71-110-1, укладений між Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» та ОСОБА_1 посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3
- іпотечний договір від 11.06.2008 р. за № 025/0408/71-111-1, укладений між Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» та ОСОБА_1 посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3
Згідно статті 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі визнання іпотечного договору недійсним.
Порядок державної реєстрації припинення іпотеки, обтяження визначено статтею 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 № 1952-IV. Так, відповідно до частини 9 цієї статті державна реєстрація припинення іпотеки, обтяження проводиться на підставі заяви обтяжувача, яку він зобовязаний подати протягом пяти робочих днів з дня припинення іпотеки, обтяження самостійно або на письмову вимогу боржника чи іншої особи, права якої порушено через наявність таких реєстраційних записів.
Відповідно до п.63 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року № 868 у разі проведення державної реєстрації припинення іпотеки заінтересованою особою також є особа, якою припинена іпотека, особа, в інтересах якої припинено іпотеку, та у випадку, передбаченому Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», - державний виконавець. Згідно до п.64 цього Порядку державна реєстрація припинення обтяження нерухомого майна іпотекою проводяться з урахуванням особливостей, визначених цим Порядком.
Відповідно до пункту 71 Порядку державна реєстрація припинення обтяження нерухомого майна іпотекою проводиться нотаріусом одночасно із зняттям ним заборони, накладеної під час посвідчення договору іпотеки.
Отже, чинним законодавством України передбачено право на звернення до державного реєстратора - нотаріуса із заявою про припинення обтяження нерухомого майна іпотекою.
Проте, відповідачем в порушення зазначених вище норм протиправно відмовлено в державній реєстрації припинення іпотеки, обтяження, що свідчить про обґрунтованість позовних вимог.
Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобовязані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно п.1 ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи і наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Разом з тим, відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідач, який за визначенням Кодексу адміністративного судочинства України є субєктом владних повноважень, проти позову не заперечував, правомірність прийнятого рішення належним чином не довів.
Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню.
Згідно частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).
Оскільки в матеріалах справи містяться докази понесених позивачем судових витрат у розмірі 1218,00 грн. сплаченого судового збору, суд вважає за необхідне стягнути зазначену суму з державного бюджету України на користь позивача. З огляду на викладене, суд розяснює, що ОСОБА_1 має право на звернення до Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області з вимогою про перерахування на його користь у повному обсязі суми сплаченого судового збору у розмірі 1218,00 грн.
Керуючись ст.ст.2,8-12,69,71,158-163 Кодексу адміністративного судочинства України,-
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про визнання протиправною постанови та зобовязання вчинити певні дії - задовольнити.
Визнати протиправною постанову приватного нотаріуса Дніпропетровського нотаріального округу ОСОБА_2 про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 01 вересня 2015 року.
Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1) судові витрати в розмірі 1218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) гривень.
Апеляційна скарга на постанову суду подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.
Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя ОСОБА_5