Справа № 821/2653/15-а
Суддя: Пекний А.С.
Дата ухвалення: 2015-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2015 р.м. ХерсонСправа № 821/2653/15-а
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Пекного А.С., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Держземагенства у м. Херсоні Херсонської області про визнання висновку протиправним,

встановив:

ОСОБА_1 (далі-позивач) звернувся до суду з позовом до Управління Держземагенства у м. Херсоні Херсонської області (далі-відповідач, Управління), в якому просить визнати висновок Управління Держземагентства у м. Херсоні Херсонської області про погодження документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 29.10.2014 р. №01-12-2122 протиправним та зобов'язати останнього повторно розглянути вказаний проект землеустрою.

Позовні вимоги мотивовані тим, що рішенням від 07 жовтня 1998 р. виконавчого комітету Антонівської селищної ради народних депутатів Дніпровського району м.Херсона передано у приватну власність позивача земельну ділянку площею 0,0309 га в смт. Антонівка по вул.. Джанкойська, 7-б, на підставі чого 10 грудня 1998 р. видано державний акт на право приватної власності на землю, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за КН І №144. Однак, рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 30.11.1999 р. за справою №2-2341/99 вказані рішення виконавчого комітету Антонівської селищної ради народних депутатів Дніпровського району м.Херсона в частині передачі у власність позивачу вищезазначеної земельної ділянки та державний акт на право приватної власності на землю визнані незаконними та скасовані. 04.07.2008 р. позивач придбав будинок за адресою: м.Херсон, вул.. 29 східна, б.7 на земельній ділянці площею 450,0 кв. м за договором купівлі-продажу та 16.06.2014 р. позивач звернувся до Антонівської селищної ради м. Херсона Херсонської області (далі-Антонівська селищна рада) із заявою про передачу йому у власність вказану земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, а також надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення цієї земельної ділянки у власність. Відповідно до рішення Антонівської селищної ради про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність позивача земельної ділянки за адресою: м.Херсон, вул.. 29 східна, б.7 останнім було укладено договір від 26.08.2014 р. з ДП "Херсонгеоінформ" на розроблення відповідного проекту землеустрою.

Вказаний проект землеустрою надано до Управління Держземагентства у м. Херсоні Херсонської області. За результатами розгляду вказаного проекту відповідачем надано негативний висновок від 29.10.2014 р. №01-12-2/22, з яким позивач не згоден, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Представник позивача надав до суду клопотання про розгляд справи без його участі в порядку письмового провадження.

Відповідач надав до суду клопотання про розгляд справи без участі представника в порядку письмового провадження.

Крім того, відповідачем надано до суду письмові заперечення проти адміністративного позову, зі змісту якого вбачається, що останній вважає позов необґрунтованим з огляду на наступне. Рішенням виконавчого комітету Антонівської селищної ради народних депутатів Дніпровського району м.Херсона від 07 жовтня 1998 р. передано у приватну власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,0309 га в смт. Антонівка по вул.. Джанкойська, 7-б. В подальшому позивачу видано державний акт на право приватної власності на землю на вищезазначену земельну ділянку. Стосовно рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 30.11.1999 р. у справі №2-2341/99, яким вищезазначений державний акт визнано недійсним, відповідач зазначив що законодавством України не передбачено такий спосіб захисту прав як визнання незаконним та скасування державного акту на право власності на землю. Державний акт на право власності на земельну ділянку лише посвідчує право власності. Отримання позивачем державного акту на право власності на землю було результатом використання останнім права на безоплатну приватизацію вищезазначеної земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, оскільки скасовуючи (визнаючи незаконним) рішення Антонівської селищної ради та державний акт на право власності на землю рішенням суду, право власності позивача на вищезазначену земельну ділянку поновлено не було. Тому відповідач вважає, що гр.. ОСОБА_1 було використано право на безоплатну приватизацію земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд. На підставі викладеного відповідач просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши відповідні норми законодавства України, дійшов до наступного.

Судом встановлено, що 7 жовтня 1998 року виконавчим комітетом Антонівської селищної ради народних депутатів Дніпровського району м. Херсона прийнято рішення №116 "Про передачу у приватну власність земельних ділянок з видачею державних актів", пунктом 1.2. якого вирішено передати у приватну власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,0309 га в смт. Антонівка вул. Джанкойська, 7-6.

Державний акт на право приватної власності на землю, виданий ОСОБА_1 виконавчим комітетом Антонівської селищної ради 10 грудня 1998 р., зареєстровано в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за КН І № 144.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 30 листопада 1999 р. у справі №2-2341/99 задоволено позов ОСОБА_2 до виконавчого комітету Антонівської сільської ради та ОСОБА_1 про визнання приватизації земельної ділянки недійсною, визнано незаконним і скасовано рішення виконавчого комітету Антонівської селищної ради № 116 від 07 жовтня 1998 року у частині передачі у власність земельної ділянки загальною площею 0,0309 га. за адресою: м. Херсон, смт. Антонівка, вул. Джанкойська, б. 7-б на ім'я ОСОБА_1, а також визнано незаконним і скасовано державний акт на право приватної власності на землю, видане виконкомом Антонівської селищної ради 10 грудня 1998 року на ім'я ОСОБА_1, зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю КН І №144.

Вказане рішення Дніпровського районного суду м. Херсона набрало законної сили 11 грудня 1999 року.

04 липня 2008 року ОСОБА_1 придбав будинок за адресою: м. Херсон, вул. 29 Східна, б. 7 на земельній ділянці площею 450,0 кв.м., за договором купівлі-продажу № 676398, укладеного між позивачем та ОСОБА_3

З матеріалів справи вбачається, що 03.04.2014 р. представник позивача письмово звернувся до ОСОБА_4 управління Держземагентства у Херсонській області з метою з'ясування наявності у позивача права на приватизацію земельної ділянки з огляду на вищевикладені обставини.

ОСОБА_4 управління Держземагентства у Херсонській області від 10.04.2014 р. №25/0-34/6-14 позивача повідомлено про те, що за наявною інформацією Управління Держземагентства у м. Херсоні Херсонської області, станом на 01.01.2013 р. у власності ОСОБА_1 зареєстрована земельна ділянка для обслуговування житлового будинку та господарських будівель площею 0,0309 га. за адресою: м. Херсон, смт. Антонівка, вул. Джанкойська, б. 7-б (державний акт зареєстрований 10.12.1998 р. за КН І №144). Інформація стосовно скасування зазначеного державного акту відсутня. Враховуючи, що рішення суду не виконане, а право на безкоштовну приватизацію матиме місце лише після введення в дію рішення суду про скасування державного акту та зняття його з державної реєстрації, Головне управління Держземагентства у Херсонській області запропонувало позивачу звернутися до державної виконавчої служби Дніпровського РУЮ з метою примусового виконання вищезазначеного рішення Дніпровського районного суду м.Херсона.

В подальшому, 16 червня 2014 р. ОСОБА_1 звернувся до Антонівської селищної ради із заявою про передачу йому у власність земельної ділянки орієнтовною площею 450 кв. м, яка розташована за адресою: м. Херсон, вул. 29 Східна, б. 7 для будівництва та обслуговування житлового будинку та надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність вказаної земельної ділянки.

Рішенням Антонівської селищної ради від 15.07.2014 р. №568 на підставі вищевказаної заяви позивача, останньому надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельну ділянку площею 0,0450 га, розташовану за адресою: вул.. Джанкойська, б. 7-б, смт. Антонівка Дніпровського району м.Херсон.

На підставі заяви ОСОБА_1 від 07.08.2014 р. про внесення змін до рішення Антонівської селищної ради від 15.07.2014 р. №568 у зв'язку з технічною помилкою, Антонівською селищною радою прийнято рішення від 13.08.2014 р. №584 "Про внесення змін до деяких рішень селищної ради", якою вирішено внести зміни до рішення від 15.07.2014 р. №568, а саме: у п.1.10 замість "вул.. Джанкойська, б. 7-б" вказати "29 Східна, 7".

З матеріалів справи вбачається, що 26.08.2014 р. позивачем укладено договір з ДП "Херсонгеоінформ" на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр.. ОСОБА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд загальною площею 0,0450 га по вул.. 29 Східна, 7 смт. Антонівка Дніпровського району м.Херсона із земель Антонівської селищної ради, надано до Управління Держземагентства у м.Херсоні Херсонської області для погодження.

Вказаний проект землеустрою погоджений управлінням містобудування та архітектури департаменту містобудування та землекористування Херсонської міської ради (висновок №01-36-1294 від 08.10.2014р.).

Висновком Управління Держземагентства у м. Херсоні Херсонської області від 29.10.2014р. №01-12-2/22 не погоджено вказаний проект землеустрою, на підставі того, що позивачем вже використано право безоплатної приватизації.

Правомірність вказаного висновку є предметом спору у даній справі.

Вирішуючи даний спір, суд виходить з наступного.

Земельні відносини регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Порядок набуття та реалізації права на землю громадянами встановлений у розділі IV Земельного кодексу України (далі-ЗК України в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно ст.116 ЗК України набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до ст.118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до ОСОБА_5 міністрів Автономної Республіки Крим. ОСОБА_5 Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Згідно положень ст.121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в розмірах, зокрема: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара.

Статтею 122 ЗК України визначено, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Проаналізувавши наведені норми законодавства, можна дійти висновку, що процес одержання громадянином безоплатно у власність земельної ділянки включає: звернення до уповноваженого на розпорядження земельною ділянкою органу за отриманням дозволу на розробку проекту землеустрою; надання такого дозволу за рішенням відповідного органу; розробка проекту землеустрою; погодження проекту землеустрою уповноваженими на те органами; затвердження проекту землеустрою і передачу земельної ділянки у власність за рішенням уповноваженого на розпорядження земельною ділянкою органу; державна реєстрація права власності.

При цьому законодавством висунуто вимогу щодо погодження проекту землеустрою про відведення земельної ділянки у порядку, встановленому статтею 186-1 Земельного кодексу України.

Так, згідно ч.1,2 ст. 186-1 ЗК України, проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності підлягає обов'язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у межах населеного пункту або земельної ділянки за межами населеного пункту, на якій розташовано об'єкт будівництва або планується розташування такого об'єкта, подається також на погодження до структурних підрозділів районних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій у сфері містобудування та архітектури, а якщо місто не входить до території певного району, - до виконавчого органу міської ради у сфері містобудування та архітектури, а в разі, якщо такий орган не утворений, - до органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань містобудування та архітектури чи структурного підрозділу обласної державної адміністрації з питань містобудування та архітектури.

Відповідно до ч. 5,6 цієї ж норми органи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, зобов'язані протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов'язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері.

Підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

Частиною 7 ст. 186-1 ЗК України закріплено, що органам, зазначеним у частинах першій - третій цієї статті, при погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки забороняється вимагати:

додаткові матеріали та документи, не включені до проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки відповідно до статті 50 Закону України "Про землеустрій";

надання погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки будь-якими іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями;

проведення будь-яких обстежень, експертиз та робіт.

Кожен орган здійснює розгляд та погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки самостійно та незалежно від погодження проекту іншими органами, зазначеними у частинах першій - третій цієї статті, у визначений законом строк.

Як видно з матеріалів справи, основною підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою відповідачем вказано те, що позивачем вже використано право безоплатної приватизації. При цьому в п.8.1 висновку відповідач посилається на те, що до Управління не надавалась інформація про анулювання на підставі рішення Дніпровського районного суду м.Херсона від 30.11.1999 р. у справі №2-2341/99, державного акту на право приватної власності на землю, виданого ОСОБА_1

Тобто з наведеного вбачається, що відповідач фактично вимагає від позивача надати докази виконання рішення Дніпровського районного суду м.Херсона від 30.11.1999 р .у справі №2-2341/99, а саме анулювання державного акту на право приватної власності на землю, виданого ОСОБА_1

Суд також звертає увагу на зміст письмового заперечення відповідача, відповідно до якого останній зазначає, що рішенням суду, визнано незаконним і скасовано рішення виконавчого комітету Антонівської селищної ради № 116 від 07 жовтня 1998 року у частині передачі у власність позивача земельної ділянки загальною площею 0,0309 га. за адресою: м. Херсон, смт. Антонівка, вул. Джанкойська, б. 7-б та державний акт на право приватної власності на землю, виданий виконкомом Антонівської селищної ради 10 грудня 1998 року на ім'я ОСОБА_1, зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю КН І №144, але право ОСОБА_1 на безоплатне отримання земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлових будинків, у зв'язку із скасуванням вищезазначеного державного акта, поновлено не було, тому вказаним рішенням суду право власності на земельну ділянку припинено не було.

Оцінюючи ці доводи відповідача, суд вважає за необхідне врахувати наступне.

В даному випадку судом встановлено і не спростовано сторонами, що рішенням Дніпровського районного суду від 30.11.1999 р. у справі №2-2341/99 визнано незаконним рішення Антонівської селищної ради №166 від 07.10.1998 р. в частині передачі ОСОБА_1 у власність земельної ділянки та скасовано Державний акт на право власності на землю. Тобто судовим рішенням скасовано не лише правовстановлюючий документ на землю, але і підставу виникнення у позивача права власності на земельну ділянку - рішення органу місцевого самоврядування.

Згідно зі ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Рішення Дніпровського районного суду від 30.11.1999 р. у справі №2-2341/99 є таким, що набрало законної сили.

Жодного доказу на підтвердження обставин наявності у позивача права власності на будь-яку земельну ділянку, яка б була йому надана за видом використання - для будівництва і обслуговування жилого будинку, відповідачем не надано.

З огляду на викладене, висновки відповідача про використання позивачем раніше права на безоплатну приватизацію земельної ділянки є непідтвердженими належними і допустимими доказами, а тому є протиправними.

Згідно з частиною першою ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Оцінюючи правомірність відмови позивачу у затвердженні проекту землеустрою, суд враховує, що відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем дотримано процес одержання безоплатно у власність земельної ділянки, відповідно до вимог законодавства, а також всіх вимог до проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, які визначені ст.50 Закону України "Про землеустрій".

Таким чином, враховуючи, що відповідачем не доведено належними і допустимими доказами обставин невідповідності проекту землеустрою вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації, в тому числі й положенням ст.50 Закону України "Про землеустрій", суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для їх задоволення.

Керуючись ст. ст. 158-163, 167 КАС України, суд, -

постановив:

Адміністративний позов - задовольнити.

Визнати протиправним висновок про погодження документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки (негативний) від 29 жовтня 2014 р. №01-12-2/22, виданого Управлінням Держземагентства у м. Херсоні Херсонської області.

Зобов'язати Управління Держземагентства у м. Херсоні Херсонської області повторно розглянути питання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,0450 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд із земель Антонівської селищної ради за адресою: вул.. 29 Східна, б. 7, смт. Антонівка, Дніпровського району м. Херсона.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення. В разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Пекний А.С.

кат. 6.3