Справа № 22-а/0690/4545/11
Суддя: Матюшенко І. В.
Дата ухвалення: 2011-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Житомирської області
Справа № 22-а/0690/4545/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2011 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Матюшенка І.В.

суддів: Жигановської О.С., Косигіної Л.М.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Житомирі апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Ємільчинської районної державної адміністрації (далі Управління праці) на постанову Ємільчинського районного суду від 9 листопада 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці про стягнення коштів,

в с т а н о в и л а :

У квітні 2008 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом в якому, посилаючись на недотримання відповідачем положень ст. 30 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі Закон № 796-Х11) та ст. 43 Закону України „Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у випадку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням щодо розміру щомісячних виплат на дитину до досягнення нею трирічного віку, просила стягнути з управління праці на її користь 6078 грн. 14 коп. не донарахованої допомоги за період з 01.04.2007 року по 31.12.2007 року та встановити розмір щомісячної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Постановою Ємільчинського районного суду від 9 листопада 2009 року позов задоволено.

У поданій апеляційній скарзі управління праці, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції,

Апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Встановлено, що ОСОБА_1 є матірю малолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8), у спірному періоді перебувала на обліку у відповідача де отримувала щомісячну допомогу по догляду за дитиною до досягнення останньою трирічного віку (а.с.4, 5) у розмірі, що не відповідає розміру, встановленому ст. 30 Закону № 796-Х11, ст. 43 Закону України „Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у випадку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням та 15 Закону України „Про державну допомогу сімям з дітьми а саме, у подвійному розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Нараховуючи та виплачуючи з 9 липня по грудень 2007 році зазначений вище вид державної допомоги, відповідач не врахував, що положення пункту 7 ст. 71 Закону України „Про державний бюджет України на 2007 рік, якими була зупинена дія частини першої статті 15 Закону України „Про державну допомогу сімям з дітьми та 43 Закону України „Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у випадку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням визнані неконституційними згідно рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007.

Згідно з ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. А відтак, з у рахуванням положень наказу Міністерства праці та соціальної політики України від 06.12.2006 року № 453, за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року розмір допомоги мав становити подвійний прожитковий мінімум для дітей віком до шести років. Висновок суду щодо неправомірності дій відповідача у зазначений період є правильним.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги щодо неправильного застосування судом норм матеріального права є безпідставними.

Безпідставними також є доводи апелянта про те, що Управління праці не є належним відповідачем у справі, так як саме на Управління праці покладено обовязок щодо нарахування та виплати державної допомоги сімям з дітьми.

Разом з цим, суд першої інстанції безпідставно задовольнив позовні вимоги ОСОБА_1 за період з 01.04.2007 року по 08.07.2007 року, оскільки в цей час дія ст. 15 Закону України „Про державну допомогу сімям з дітьми та ст. 43 Закону України „Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у випадку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням були зупинені Законом України „Про державний бюджет України на 2007 рік, а рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007 набрало чинності з моменту його проголошення.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції підлягає зміні в частині визначення періоду, з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року, та суми стягнення з 6078 грн. 14 коп. до 3741 грн. 55 коп. (463 грн. : 31 дн. х 23 дн. х 2 258 грн. 06 коп. + 463 грн. х 2 258 грн. 06 коп. + 463 грн. х 2 268 грн. 90 коп. + 470 грн. х 8 272 грн. 26 коп. = 280 грн. 10 коп. х 2 міс.).

Крім того, суд першої інстанції безпідставно задовольнив позовні вимоги про встановлення розміру щомісячної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі, встановленого законодавством прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, оскільки це стосується майбутніх виплат.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207 КАС України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Ємільчинської районної державної адміністрації задовольнити частково.

Постанову Ємільчинського районного суду від 9 листопада 2009 року змінити, зазначивши період стягнення з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та зменшити суму стягнення з 6078 грн. 14 коп. до 3741 грн. 55 коп.

Постанову Ємільчинського районного суду від 9 листопада 2009 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення коштів за період з 01.04.2007 року по 08.07.2007 року та в частині встановлення розміру щомісячної грошової допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, що виплачується управлінням праці та соціального захисту населення Ємільчинської РДА відповідно до чинного законодавства, а саме, встановлений законом прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років скасувати, ухваливши в цій частині нову постанову про відмову у задоволенні позову за безпідставністю.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Судді