Справа № 2-а-14871/11
Суддя: Майборода С. М.
Дата ухвалення: 2011-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2011 року Чернігівський районний суд Чернігівської області в складі :

головуючого - судді Майбороди С.М.

при секретарі Головач О.М.

розглянувши в приміщенні суду в місті Чернігові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Чернігівському районі Чернігівської області про визнання дій неправомірними та зобовязання провести перерахунок та виплату підвищення до пенсії і додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров"ю, -

В С Т А Н О В И В:

10 листопада 2011 року позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України Чернігівського району Чернігівської області щодо відмови в перерахунку та виплаті йому підвищення до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, який проживає в зоні гарантованого добровільного відселення та додаткової пенсії, за шкоду заподіяну здоров"ю внаслідок катастрофи на ЧАЕС, зобов"язати відповідача провести перерахунок та виплату підвищення до пенсії та додаткової пенсії за період з 09 травня 2011 року по 22 липня 2011 року, відповідно до ст.ст.39,50 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Позивачка в судове засідання не зявилася, в своїй позовній заяві справу просила розглянути без її участі, свої позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити.

Відповідач - Управління Пенсійного фонду України в Чернігівському районі, в судове засідання не забезпечив явку свого представника, надав заперечення, відповідно до яких повідомляє, що позивач перебуває на обліку в управлінні та отримує пенсію за віком. Що стосується позовних вимог в частині здійснення нарахування та виплати доплати до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, що проживає в гарантованого добровільного відселення, то відповідач в своїх запереченнях зазначає, що позивач, згідно матеріалів пенсійної справи зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, що не є зоною радіологічного контролю, документи, які підтверджували факт проживання позивача в зоні радіологічного забруднення, відсутні, відповідна доплата до пенсії останній не призначалась та не нараховувалась. В звязку з викладеними обставинами, Відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки відсутній факт порушення прав позивача.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про достатність повідомлених позивачем та відповідачем обставин справи для прийняття законного та обґрунтованого рішення, яким позов підлягає частковому задоволенню, у звязку з наступним.

Як вбачається з досліджених судом матеріалів справи, позивач перебуває на обліку в Управлінні пенсійного фонду України в Чернігівському районі та отримує пенсію. За даними пенсійної справи позивачу доплата, як непрацюючому пенсіонеру, що проживає в зоні гарантованого добровільного відселення, відповідно до ст. 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи не призначалась і не нараховувалась, в звязку з відсутністю в матеріалах пенсійної справи доказів щодо проживання позивача на території зони гарантованого добровільного відселення.

За таких обставин суд вважає, що відповідач діяв відповідно до положень чинного пенсійного законодавства, а невиплачена позивачу доплата відповідно до ст. 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, не підлягає перерахуванню, оскільки зазначена доплата позивачу взагалі не призначалась та не виплачувалась. Тому в цій частині позовних вимог слід відмовити.

Згідно ст. 50 Закону в редакції, що діяла до 01.01.2008 року додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, особам, віднесеним до категорії 1 виплачується у розмірах: інвалідам ІІ групи 75 процентів мінімальної пенсії за віком.

Зміни, внесені Законом України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів Українивід 28.12.2007 р., визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. N 10-рп/2008.

За конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, суд приходить до висновку, що при призначенні позивачеві розміру додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю застосуванню підлягає стаття 50 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а не постанов Кабінету Міністрів України.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Суд не бере до уваги положення ч. 3 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, з якої вбачається, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом 1 ч. 1 цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсії, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання пенсії у відповідному розмірі.

Згідно пункту 4 Прикінцевих положень Закону України "Про державний бюджет на 2011 рік" зі змінами, внесеними Законом України від 14 червня 2011 року № 3491-УІ, установлено, що у 2011 році норми і положення статті 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позивач має право на перерахунок та отримання додаткової пенсії відповідно до ст. 50 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та слід визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України Чернігівського району Чернігівської області щодо відмови у перерахунку та виплаті позивачу додаткової пенсії, як особі, постраждалій внаслідок аварії на ЧАЕС відповідно ст. 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 09 травня 2011 року по 22 липня 2011 року.

На підставі ст. 8, 16, 19, 22, 25, 50, 64 Конституції України, ст.ст. 39, 49, 50, ч.3 ст.67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" № 796-ХІІ від 28.02.1991 року, ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09.07.2003 року, керуючись ст.ст. 2, 5, 6, 11, 12, 71, 86, 160, 163, 256 КАС України,

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України Чернігівського району Чернігівської області про визнання дій неправомірними та зобовязання провести перерахунок та виплату підвищення до пенсії і додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров"ю задовольнити частково.

Визнати неправомірною відмову Управління Пенсійного фонду України в Чернігівському районі здійснити перерахунок і виплачувати ОСОБА_1 пенсію згідно ст. 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Чернігівському районі здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 додаткової пенсії в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, визначеної ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", згідно ст. 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 09 травня 2011 року по 22 липня 2011 року з урахуванням проведених виплат за вказаний період.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання дій неправомірними та зобовязання нарахування щомісячної доплати як непрацюючому пенсіонеру, що проживає у зоні гарантованого добровільного відселення відмовити.

Допустити негайне виконання постанови суду в межах суми стягнення за один місяць.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Чернігівський районний суд протягом десяти днів з дня отримання постанови.

Суддя ОСОБА_2