Справа № 22-а/0690/1795/11
Суддя: Матюшенко І. В.
Дата ухвалення: 2011-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Житомирської області
Справа № 22-а/0690/1795/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2011 року року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Матюшенка І.В.

суддів: Жигановської О.С., Косигіної Л.М.

розглянувши у порядку письмового провадження м. Житомирі апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Коростишівському районі Житомирської області (далі - Пенсійний фонд) на постанову Коростишівського районного суду Житомирської області від 23 грудня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Пенсійного фонду та Державного казначейства України про стягнення недоотриманої щомісячної державної соціальної допомоги,

в с т а н о в и л а :

У вересні 2009 року ОСОБА_1, посилаючись на порушення Пенсійним фондом його прав на отримання щомісячної 30% надбавки до пенсії, передбаченої ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни, просив відновити строк для звернення до суду за період з 01.01.2006 року по 01.01.2007 року та зобовязати Пенсійний фонд нарахувати та виплатити йому недосплачені суми за період з 01.01.2006 року по 31.12.2008 року в сумі 4471,2 грн.

Постановою Коростишівського районного суду Житомирської області від 23 грудня 2009 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені на суму 3905 грн. 90 коп.

У поданій апеляційній скарзі Пенсійний фонд, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції. Апелянт зазначає, що суд не врахував, що фінансування виплат, передбачених ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни, має здійснюватися за рахунок коштів Державного бюджету України, а не з коштів Пенсійного фонду, не враховане судом рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007 року внаслідок чого до участі у справі не було залучене Державне казначейство України, при визначенні розміру мінімальної пенсії за віком суд безпідставно застосував положення ст. 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування та не врахував, що позивач не звертався до Пенсійного фонду з питання порушення його прав.

Апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Встановлено, що ОСОБА_1 користується пільгами відповідно до Закону України „Про соціальний захист дітей війни (а.с.5) і на протязі спірного періоду отримував від Пенсійного фонду підвищення до пенсії в розмірі, що не відповідає розміру, встановленому ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни 30% мінімальної пенсії за віком.

Суд першої інстанції повно та обєктивно зясував обставини справи та, з урахуванням положень ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни, ст. 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування та рішень Конституційного Суду України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007 та від 22.05.2008 року №10-рп/2008, дійшов правильного висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 про неправомірність дій відповідача за період з 9 липня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року.

Доводи апеляційної скарги про те, що Пенсійний фонд не може проводити виплату спірних сум, оскільки це є бюджетні кошти, яких не вистачає на фінансування видатків, передбачених ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни, а кошти Пенсійного фонду України не включаються до складу Державного бюджету України є безпідставними, оскільки саме на територіальні управління Пенсійного фонду України, згідно Положення „Про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України №121/2001 від 01.03.2001 року, покладені такі функції і питання фінансування цих видатків не є предметом цього спору. Крім того, проблеми надання бюджетних коштів Пенсійному фонду для виконання покладених на нього обовязків у справах цієї категорії виходять за межі заявлених вимог і судом першої інстанції не розглядалися.

Безпідставними є також посилання відповідача на можливість нецільового використання коштів Пенсійного фонду, оскільки судом не ухвалене рішення про проведення виплат з власних джерел фінансування останнього.

Вихідним критерієм обрахунку доплати до пенсії дітям війни виступає мінімальна пенсія за віком, розмір якої, згідно ст. 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Будь-яких інших нормативно-правових актів, які б визначали механізм вирахування мінімальної пенсії за віком або встановлювали її розмір, немає. А відтак, положення ч.3 ст. 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування щодо застосування мінімального розміру пенсії за віком, встановленого частиною першою цієї статті тільки стосовно визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, не є перешкодою для застосування даної величини для обрахування доплат, передбачених ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни. Тому, доводи апеляційної скарги щодо неправильного застосування вище вказаних норм матеріального права є також безпідставними.

Безпідставними є і доводи апелянта щодо відсутності письмового звернення позивача до Пенсійного фонду зі спірного питання, так як така вимога не передбачена законом і це протирічить положенням ст. 6 КАС України (в порядку якого було розглянуто справу).

Разом з тим, задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 за період 2006 року, суд першої інстанції не врахував, що дію положення ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни було зупинено на 2006 рік згідно з Законом України „Про Державний бюджет України на 2006 рік від 20.12.2005 року. Крім того, у суду не було підстав поновлювати позивачу річний строк звернення до суду, передбачений ст. 99 КАС України, про застосування якого було заявлено відповідачем (а.с.10-на звороті) та проводити нарахування недосплачених грошових коштів.

За таких обставин, постанова суду підлягає скасуванню з ухваленням нової про часткове задоволення позову в межах строку звернення до суду.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207 КАС України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Коростишівському районі Житомирської області задовольнити частково.

Постанову Коростишівського районного суду Житомирської області від 23 грудня 2009 року скасувати, ухваливши нову постанову про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України у Коростишівському районі Житомирської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячну державну соціальну допомогу, передбачену ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни, у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком за період з 29 вересня 2008 року по 31 грудня 2008 року з урахуванням коштів, виплачених позивачу протягом вказаного періоду.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України за період з 01.01.2006 року до 09.07.2007 року та з 01.01.2008 року до 22.05.2008 року відмовити за безпідставністю, а за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по 28.09.2008 року у звязку з пропуском строку звернення до суду.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Державного казначейства України відмовити за безпідставністю.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий Судді