Справа № 22-а/0690/3068/11
Суддя: Матюшенко І. В.
Дата ухвалення: 2011-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області
Справа № 22-а/0690/3068/11
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2011 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Матюшенка І.В.

суддів: Жигановської О.С., Косигіної Л.М.

при секретарі судового

засідання ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Коростень (далі Пенсійний фонд) на постанову Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 11 червня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Пенсійного фонду та управління праці та соціального захисту населення про визнання дій неправомірними та стягнення коштів,

в с т а н о в и л а :

У поданій апеляційній скарзі Пенсійний фонд, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції, якою позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені частково: дії відповідачів визнані неправомірними; стягнуто з Пенсійного фонду на користь позивачки недосплачені кошти, передбачені ст. 39 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі Закон № 796-Х11), за період з 01.06.2008 року до 01.10.2008 року в сумі 4158 грн.; стягнуто з Управління праці на користь позивачки грошові кошти, передбачені ст. 37 Закону № 796-Х11 за період з 01.06.2008 року до 01.10.2008 року в сумі 831 грн. 60 коп.; у решті позову відмовлено за безпідставністю. Апелянт зазначає, що суд не звернув уваги на те, що підвищення до пенсії позивачці виплачується за рахунок коштів Державного бюджету України, а кошти Пенсійного фонду не є такими та не застосував до спірних правовідносин положень постанов Кабінету Міністрів України від 26.07.1996 року № 836 та від 03.01.2002 року № 1.

Апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Встановлено, що ОСОБА_2 є постраждалою від наслідків Чорнобильської катастрофи (категорія 3), пенсіонером, який проживає в зоні гарантованого добровільного відселення (а.с.15, 17) і отримує щомісячну надбавку до пенсії в розмірі 10 грн. 50 коп., що не відповідає розміру доплати, передбаченому ст. 39 Закону № 796-Х11 дві мінімальні заробітні плати, та 2 грн. 10 коп. щомісячної грошової допомоги у звязку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства, що не відповідає розміру, встановленому ст. 37 Закону № 796-Х11, а саме, 40 % мінімальної заробітної плати.

Суд першої інстанції повно та обєктивно зясував обставини справи, вірно визначився з характером спірних правовідносин та, з врахуванням положень ст.ст. 37, 39 Закону № 796-Х11 та рішення Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року, дійшов правильного висновку щодо обґрунтованості позовних вимог ОСОБА_2 за період з 01.06.2008 року до 01.10.2008 року (у межах позову).

Доводи апеляційної скарги про те, що Пенсійний фонд не може проводити виплату спірних сум, оскільки це є бюджетні кошти, а кошти Пенсійного фонду України не включаються до складу Державного бюджету України є безпідставними, оскільки саме на територіальні управління Пенсійного фонду України, згідно Положення „Про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України №121/2001 від 01.03.2001 року, покладені такі функції і питання фінансування цих видатків не є предметом цього спору. Крім того, проблеми надання бюджетних коштів Пенсійному фонду для виконання покладених на нього обовязків у справах цієї категорії виходять за межі заявлених вимог і судом першої інстанції не розглядалися.

Безпідставними є також посилання відповідача на можливість нецільового використання коштів Пенсійного фонду, оскільки судом не ухвалене рішення про проведення виплат з власних джерел фінансування останнього.

Суд першої інстанції вірно виходив з положень Закону № 796-Х11 при визначенні розміру доплати до пенсії позивачці, оскільки положення останнього мають пріоритетне значення над положеннями постанов Кабінету Міністрів України. А тому доводи апелянта в цій частині також визнаються безпідставними.

У іншій частині постанова суду не оскаржується, а тому не перевіряється апеляційною інстанцією.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Коростень залишити без задоволення, а постанову Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 11 червня 2009 року без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення постанови в повному обсязі.

Повний текст постанови складено 15 червня 2011 року.

Головуючий Судді