Справа № 460/1560/13-а
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2015-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 жовтня 2015 року Справа № 876/9573/14

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого - судді Мікули О.І.,
суддів Курильця А.Р., Кушнерика М.П.,
з участю секретаря судового засідання Волошин М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в залі суду апеляційні скарги Львівської прокуратури з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері Західного регіону України, Львівського обласного військового комісаріату на постанову Яворівського районного суду Львівської області від 16 травня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про стягнення недоплаченого грошового забезпечення,-

в с т а н о в и в :

Позивач- ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просив зобов`язати здійснити перерахунок грошового забезпечення за період з січня 2004 року по грудень 2007 року із застосуванням посадового окладу в межах мінімальної заробітної плати, встановленої чинним законодавством України на відповідний період та відповідно до Порядку затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2000 р. №159 (з урахуванням внесених змін за постановами від 09.08.2001 р. №958 та від 31.03.2003 р. №340), у зв`язку з порушенням термінів їхньої виплати провести перерахування та виплату компенсації грошових доходів та стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 в користь позивача недоотримане грошове забезпечення у розмірі 102520,18 грн. шляхом виплати коштів з рахунку відповідача по КПКВ 2101020 КЕКВ 2112, ст.0108 (грошове забезпечення) кошторису Львівського обласного військового комісаріату.
Постановою Яворівського районного суду Львівської області від 16 травня 2013 року позов задоволено. Зобов`язано Львівський обласний військовий комісаріат здійснити перерахунок грошового забезпечення за період з січня 2004 року по грудень 2007 року із застосуванням посадового окладу в межах мінімальної заробітної плати, встановленої чинним законодавством України на відповідний період та відповідно до Порядку затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2000 р. №159 (з урахуванням внесених змін за постановами від 09.08.2001 р. №958 та від 31.03.2003 р. №340), у зв`язку з порушенням термінів їхньої виплати провести перерахування та виплату компенсації грошових доходів. Стягнено з ІНФОРМАЦІЯ_1 в користь позивача недоотримане грошове забезпечення у розмірі 102520,18 грн. шляхом виплати коштів з рахунку відповідача по КПКВ 2101020 КЕКВ 2112, ст.0108 (грошове забезпечення) кошторису ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, Львівська прокуратура з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері Західного регіону України та Львівський обласний військовий комісаріат оскаржили його в апеляційному порядку. Вважають, що оскаржувана постанова прийнята з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з помилковим застосуванням норм матеріального і процесуального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що судом першої інстанції не враховано те, що правова норма про те, що заробітна плата без врахування доплат, надбавок, заохочувальних та компенсаційних виплат не може бути нижчою від встановленої законом мінімальної заробітної плати визначено лише ст.3 Закону України «Про оплату праці», норми якого згідно з п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня року № 13 не поширюються на військовослужбовців. Поняття грошового забезпечення і заробітної плати є абсолютно різними за своїм юридичним змістом і ототожнювати їх не можна. Судом помилково не застосовано до спірних правовідносин приписи ст.ст.99, 100 КАС України щодо правових наслідків пропущення строку звернення до суду з адміністративним позовом. Крім того, оскільки постанова Яворівського районного суду Львівської області від 16 травня 2013 року у справі № 460/1560/13-а повністю виконана, тобто з ІНФОРМАЦІЯ_1 стягнено на користь ОСОБА_1 бюджетні кошти в розмірі 122382,65 грн., що підтверджується довідкою органу казначейства від 05 березня 2014 року за вих. № 9.3-10/2323, з метою відновлення інтересів держави є необхідність у повороті виконання судового рішення. Просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову та, в порядку повороту виконання рішення суду, відповідно до ст. 256 КАС України стягнути з ОСОБА_1 на користь Львівського обласного військового комісаріату 102520,18 грн., стягнутих в порядку безспірного списання за постановою Яворівського районного суду Львівської області від 16 травня 2013 року.
Представник апелянта- Львівської прокуратури з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері Західного регіону України Гальчинський С.О. у судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважає висновки суду першої інстанції неправильними та необгрунтованими, просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.
Представник апелянта (відповідача)- Сибірякова А.В. у судовому засіданні підтримала доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважає висновки суду першої інстанції неправильними та необгрунтованими, просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.
Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні не погодився з доводами апеляційної скарги і вважає, що вони не спростовують висновків суду першої інстанції, який ухвалив законне та обґрунтоване рішення, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.
Заслухавши суддю-доповідача та пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково з таких підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу у Жидачівсько-Миколаївському ОРВК Львівської області на посаді відповідального виконавця.
У період з 2004 по 2007 рік позивач перебував на всіх видах грошового забезпечення у відділі фінансового та соціального забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Згідно з розрахунком №2 загальна сума недоплаченого грошового забезпечення за період роботи з січня 2004 року по грудень 2007 рік становить 122382,65 грн.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на здійснення перерахунку грошового забезпечення в силу вимог Закону України Про військовий обов`язок та військову службу, Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, Постановою Кабінету Міністрів України від 22 травня 2000 року №829 Про грошове забезпечення військовослужбовців.
Даючи правову оцінку такому висновку суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до ч.2 ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Згідно з ч.1 ст.100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.
З матеріалів справи вбачається, що позивач з даним адміністративним позовом звернувся в суд лише 22 квітня 2013 року, тобто з пропущенням встановленого законом шестимісячного строку звернення до адміністративного суду. Поважних причин, які б позбавляли можливості своєчасно звернутися до суду за захистом своїх порушених прав позивачем не наведено. Позивач мав усі правові підстави для вчасного звернення до суду з відповідним позовом у встановлені строки, будь-яких перешкод для реалізації такого права матеріали справи не містять, як і підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними.
Враховуючи наведене, приймаючи до уваги дату звернення позивача до суду із даним адміністративним позовом, відсутність поважних причин для поновлення строку, колегія суддів дійшла висновку про те, що позов ОСОБА_1 до Львівського обласного військового комісаріату про стягнення недоплаченого грошового забезпечення за період з січня 2004 року по грудень 2007 року необхідно залишити без розгляду.
Колегія суддів зазначає, що строки в адміністративному судочинстві встановлені з метою дисциплінування учасників процесу та створення їм рівних умов для захисту своїх оспорюваних, порушених чи не визнаних прав та інтересів.
Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.
З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах "Осман проти Сполученого королівства" від 28.10.1998 року та "Креуз проти Польщі" від 19.06.2001 року. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Що стосується заяви апелянта про поворот виконання судового рішення, то колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 265 КАС України, питання про поворот виконання судового рішення вирішує суд апеляційної чи касаційної інстанції, якщо, скасувавши судове рішення (визнавши його нечинним або таким, що втратило законну силу), він закриває провадження у справі, залишає позовну заяву без розгляду або відмовляє у задоволенні адміністративного позову чи задовольняє позовні вимоги у меншому розмірі.
Згідно з ч. 1 ст. 266 КАС України, поворот виконання постанови про відшкодування шкоди, завданої суб`єктом владних повноважень каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, постанови про присудження виплати пенсій чи інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів, а також постанови про присудження виплати заробітної плати чи іншого грошового утримання у відносинах публічної служби допускається, якщо скасована постанова була обґрунтована на повідомлених позивачем завідомо неправдивих відомостях або поданих ним підроблених документах.
Судом не здобуто доказів, а відповідачем таких відповідно не представлено, що позивачем було повідомлено неправдиві відомості або підроблені документи, на яких була обґрунтована постанова суду, тому заява про поворот виконання судового рішення задоволенню не підлягає.
З врахуванням усіх вищенаведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи, постанова суду прийнята з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв`язку з чим постанова суду підлягає скасуванню, а позов - залишенню без розгляду.
Керуючись ст. 160, 195, 196, 198, 202, 203, 205, 206, 254, 265, 266 КАС України, суд,-

у х в а л и в:

Апеляційні скарги Львівської прокуратури з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері Західного регіону України, ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити частково.
Постанову Яворівського районного суду Львівської області від 16 травня 2013 року у адміністративній справі №460/1560/13-а скасувати, та прийняти ухвалу, якою позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про стягнення недоплаченого грошового забезпечення залишити без розгляду.
У задоволенні заяви Львівської прокуратури з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері Західного регіону України про поворот виконання судового рішення відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий О.І. Мікула

Судді А.Р. Курилець

М.П. Кушнерик

Повний текст ухвали виготовлено 09 жовтня 2015 року.