Справа № 22-а/0690/3041/11
Суддя: Матюшенко І. В.
Дата ухвалення: 2011-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Житомирської області
Справа № 22-а/0690/3041/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2011 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Матюшенка І.В.

суддів: Жигановської О.С., Косигіної Л.М.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Житомирі апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації (далі Управління праці) на постанову Овруцького районного суду від 2 червня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці про визнання дій неправомірними та стягнення коштів,

в с т а н о в и л а :

У квітні 2009 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом в якому просила визнати неправомірними дії Управління праці щодо виплати їй не в повному обсязі, як непрацюючому пенсіонеру, коштів, передбачених ст. 39 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі Закон № 796-Х11) та просила стягнути з відповідача на її користь 12654 грн. за період з 01.01.2008 року по 31.12.2008 року. На обґрунтування позову зазначала, що виплати спірних коштів здійснювалися їй відповідачем у розмірі, встановленому постановою Кабінету міністрів України № 836 від 26.07.1996 року.

У поданій апеляційній скарзі Управління праці, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову про відмову у задоволенні позову.

Апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Встановлено, що ОСОБА_1 має статус особи, яка потерпіла внаслідок Чорнобильської катастрофи (а.с.5), проживає в зоні гарантованого добровільного відселення (а.с.4), є пенсіонером за віком і отримувала у спірному періоді підвищення до пенсії в розмірі 10 грн. 50 коп., що не відповідає розміру, передбаченому ст. 39 Закону № 796-Х11, а саме, дві мінімальні заробітні плати.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції правильно виходив з того, що вище вказані положення Закону № 796-Х11 мають пріоритетне значення над положеннями постанови КМ України, якою встановлені фіксовані розміри доплат, що суттєво звужують права позивачки. Крім того, рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 визнані неконституційними положення п. 28 розділу 11 Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України, якими були внесені зміни до ст. 39 Закону № 796-Х11 щодо розміру спірних виплат у 2008 році.

Разом з цим, суд безпідставно визнав неправомірними дії Управління праці щодо виплати ОСОБА_1 коштів, передбачених ст. 39 Закону № 796-Х11, у розмірах менших ніж це передбачено вище вказаною статтею Закону і стягнув недосплачені кошти з відповідача, оскільки відповідно до положень підпункту 5 пункту 4 Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, повязаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (затверджений постановою КМ України від 20.09.2005 року № 936) на Управління праці покладено обовязок проведення доплат, передбачених ст. 39 Закону № 796, особам, які працюють (проходять службу) на території зон радіоактивного забруднення. Доплати до пенсії непрацюючим пенсіонерам, якою є позивачка, проводяться Пенсійним фондом України (а.с.3).

А відтак, коли Управління праці не є належним відповідачем у справі, а органи Пенсійного фонду України до участі у справі в якості відповідача залучені не були - постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207 КАС України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації задовольнити.

Постанову Овруцького районного суду від 2 червня 2009 року скасувати, ухваливши нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 за безпідставністю.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Судді