Справа № 813/5769/15
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2015-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

813/5769/15

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

13 жовтня 2015 року 813/5769/15

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Брильовський Роман Михайлович, ознайомившись з позовною заявою приватного підприємства «Виробничо-комерційного центру «Надра» до Стрийського районного відділу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Львівській області, Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Львівській області про визнання протиправними висновків акта перевірки, -

В С Т А Н О В И В:

Приватне підприємство «Виробничо-комерційний центр «Надра» звернулось до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Стрийського районного відділу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Львівській області, Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Львівській області, в якому просить визнати протиправними висновки про порушення ПП ВКЦ «Надра» вимог законодавства, викладені в акті від 24.07.2015 №39.

Суддя відкриває провадження в адміністративній справі згідно із ч.2 ст.107 КАС України, на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду чи відмови у відкритті провадження у справі.

При цьому, відповідно до п.4, п.6 ч. 1 ст. 107 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з'ясовує,зокрема, чи:

- належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства;

- немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Частина 1 ст. 2 КАС України зазначає, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з ч.1 ст.6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. Таке звернення реалізовується шляхом пред’явлення позову у формі позовної заяви до суду першої інстанції.

Проте, відповідно до частини першої статті 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій.

Визначення поняття "справа адміністративної юрисдикції" наведено у статті 3 КАС України, під якою розуміється - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, в якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Правовий акт –це акт волевиявлення (рішення) уповноваженого суб'єкта права, що регулює суспільні відносини за допомогою встановлення (зміни, скасування, зміни сфери дії) правових норм, а також визначення (зміни, припинення) на основі цих норм прав і обов'язків учасників конкретних правовідносин. При цьому, критерієм розмежування понять нормативного правового акта і ненормативного (індивідуального) правового акта є сфера його дії за суб'єктивним складом, оскільки правові акти індивідуальної дії, на відміну від нормативних, поширюють свою дію на конкретно визначеного суб'єкта.

Як нормативний, так і ненормативний правовий акт завжди виражають волю (волевиявлення) уповноваженого суб'єкта права, його владні приписи; мають офіційний характер, обов'язковий до виконання; спрямовані на регулювання суспільних відносин; встановлюють правову норму чи конкретне правовідношення; оформляються у визначеній формі; є юридичними фактами, що спричиняють певні правові наслідки.

Ненормативні (індивідуальні) акти –породжують права і обов'язки у тих конкретних суб'єктів, яким вони адресовані, у конкретному випадку.

Чинне законодавство не дає прямого визначення поняттю правовий акт індивідуальної дії.

Зі змісту п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України випливає, що правовий акт індивідуальної діє є різновидом рішення суб'єкта владних повноважень.

Суб'єкт владних повноважень за визначенням, наведеним у п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України, це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Зі змісту зазначених визначень вбачається, що правові акти індивідуальної дії своїми приписами мають породжувати права і обов'язки конкретних осіб, на яких спрямована їхня дія. У такому випадку реалізується компетенція видавця цього акту як суб'єкта владних повноважень, уповноваженого управляти поведінкою іншого суб'єкта і відповідно інший суб'єкт зобов'язаний виконувати його вимоги.

В даному випадку, акт перевірки від 24.07.2015 №39, в якому відображено узагальнений опис виявлених перевіркою порушень законодавства, не є правовим документом, який встановлює відповідальність позивача, та, відповідно, не є актом індивідуальної дії у розумінні ч.1 ст. 17 КАС України. Висновки, викладені в акті, не породжують обов’язкових юридичних наслідків.

Аналогічна позиція висвітлена в постанові Верховного Суду України від 10.09.2013, в якій Верховний Суд України зазначив, що «колегія суддів Судової палати а адміністративних справах Верховного Суду України дійшла висновку, що акт перевірки не є рішенням суб’єкта владних повноважень у розумінні статті 17 КАС, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов’язків для осіб, робота (діяльність) яких перевірялася, тому його висновки не можуть бути предметом спору. Відсутність спірних відносин, в свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту. Акт перевірки є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб’єктами господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу, а тому оцінка акта, в тому числі й оцінка службових осіб контролюючого органу щодо його складання, викладення в ньому висновків перевірки, може бути надана судом при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акта».

Відповідно до п.1 ст. 109 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись ст. ст. 2, 3, 6, 17, 21, 107, 109, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя –

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом приватного підприємства «Виробничо-комерційного центру «Надра» до Стрийського районного відділу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Львівській області, Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Львівській області про визнання протиправними висновків акта перевірки.

Повернути приватному підприємству «Виробничо-комерційного центру «Надра» 1 218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн 00 коп. сплаченого судового збору.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п’яти днів з дня проголошення ухвали до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п’яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили в строк та в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Суддя (підпис) Р.М. Брильовський

Ухвала не набрала законної сили

Згідно з оригіналом

Помічник судді О.І. Ревуцька