Справа № 2а-2235/10
Суддя: Скляренко В. М.
Дата ухвалення: 2010-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 2а-2235/10р.
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2010 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Скляренко В.М.

при секретарі Кожем'яка І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Черкаси справу за адміністративним позовом прокурора м. Черкаси в інтересах Черкаського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення коштів, виплачених як допомога по безробіттю,

встановив:

Прокурор м. Черкаси в інтересах Черкаського міського центру зайнятості звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення коштів, виплачених як допомога по безробіттю, мотивуючи позовні вимоги тим, що 14.09.2007 року відповідачка ОСОБА_1 звернулася до Черкаського міського центру зайнятості в пошуках роботи. 21.09.2007 року ОСОБА_1 на підставі поданої нею заяви, в якій вона вказала, що не зареєстрована, як суб'єкт підприємницької діяльності, був наданий с татус безробітного та призначено виплату допомоги по безробіттю.

01.10.2008 року гр. ОСОБА_1 було знято з обліку у зв'язку з самостійним працевлаштуванням.

В період перебування на обліку в службі зайнятості з 21.09.2007 року по 01.10.2008 року гр. ОСОБА_1 було виплачено допомоги по безробіттю на загальну суму 4128 грн. 34 коп.

26.10.2009 року відповідачка ОСОБА_1 знову звернулася до Черкаського міського центру зайнятості в пошуках роботи.

02.11.2009 року гр. ОСОБА_1 на підстав поданої заяви, в якій вона знову вказала, що не зареєстрована, як суб'єкт підприємницької діяльності, був наданий статус безробітного та призначено виплату допомоги по безробіттю.

17.05.2010року від державного реєстратора надійшла довідка № 5644480, згідно якої гр. ОСОБА_1 з 25.02.2003 року по даний час зареєстрована в єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб - підприємців.

Таким чином, під час реєстрації в Черкаському міському центрі зайнятості, гр. ОСОБА_1, як перший так і другий раз приховала той факт, що вона була приватним підприємцем.

25.05.2010 року гр. ОСОБА_1 було знято з обліку у зв'язку з виявленням факту подання недостовірних даних, що мало місце під час одержання допомоги по безробіттю, відповідно до абз. 14 п.п. 1 п. 20 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, затвердженого Наказом Мінпраці та соціальної політики України від 20.11.200 року, № 307.

В період перебування на обліку в службі зайнятості з 02.11.2009 року по 25.05.2010 року гр. ОСОБА_1 було виплачено допомоги по безробіттю на загальну суму 3150 грн. 03 коп.

Згідно ст. 1 п. 3 пп. «б» Закону України «Про зайнятість населення», належать до зайнятого населення та не можуть бути безробітними і отримувати допомогу по безробіттю громадяни, які самостійно забезпечують себе роботою, включаючи підприємців, осіб, зайнятих індивідуальною трудовою діяльністю, творчою діяльністю, члени кооперативів, фермери та члени їх сімей, що беруть участь у виробництві.

Згідно п. 3 ст. 46 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» фізична особа позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи підприємця.

Згідно наказу № 247 від 25.05.2010 року Черкаського міського центру зайнятості «Про повернення коштів» гр. ОСОБА_1 необхідно повернути кошти, виплачені як допомога по безробіттю в сумі 7278 грн. 37 коп.

Таким чином, допомога по безробіттю виплачена гр. ОСОБА_1 за період перебування на обліку в Черкаському міському центрі зайнятості з 21.09.2007 року по 01.10.2008 року в сумі 4128 грн. 34 коп. та з 01.11.2009 року по 25.05.2010 року в сумі 3150 грн. 03 коп.. а всього на загальну суму 7278 грн. 37 коп. - є незаконно отриманою.

Ознайомившись 01.06.2010 року з даним наказом гр. ОСОБА_1 надала лише письмову згоду на утримання нарахованих їй кошів в сумі 96 грн. 78 коп., однак залишок заборгованості в сумі 7181 грн. 59 коп. до цього часу так і не повернутий.

Відповідно до п. 6.14 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, затвердженого наказом Мінпраці та соціальної політики України від 20.11.200 року № 307, якщо під час одержання допомоги по безробіттю безробітний своєчасно не подав відомості про обставини, що впливають на умови її виплати, з безробітного стягується сума виплаченої допомоги по безробіттю з моменту виникнення цих обставин. Якщо безробітний відмовився добровільно повернути кошти, то питання щодо їх повернення вирішується у судовому порядку.

Атому, просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Черкаського міського центру зайнятості кошти у сумі 7181 грн. 59 коп., судові витрати по справі покласти на відповідачку.

В судовому засіданні прокурор Рідзель О.В. та представник Черкаського міського центру зайнятості, за довіреністю ОСОБА_2, позовні вимоги підтримали та просили стягнути з відповідачки на користь Черкаського міського центру зайнятості кошти, виплачені як допомога по безробіттю, в сумі 7181 грн. 59 коп.

Відповідачка ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила відмовити в задоволенні позову.

Суд, заслухавши пояснення представника прокуратури м. Черкаси ОСОБА_3, представника Черкаського міського центру зайнятості ОСОБА_2, відповідачку ОСОБА_1, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку про задоволення адміністративного позову, виходячи із наступних підстав.

Відповідно до вимог, передбачених п. 2 ст. 121 Конституції України, на прокуратуру покладається представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом.

Статтею 36-1 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що представництво прокуратурою інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист в суді інтересів громадянина або держави у випадках, передбачених законом.

Судом встановлено, що відповідно до заяв відповідачки ОСОБА_4 від 21.09.2007 року та від 02.11.2009 року їй двічі, в період з 21.09.2007 року по 01.10.2008 року та з 02.11.2009 року по 25.05.2010 року, надавався статус безробітного та призначалася допомога по безробіттю відповідно до вимог Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». В даних заявах відповідачка ОСОБА_4 зазначала, що не зареєстрована як суб'єкт підприємницької діяльності, трудовою діяльністю не займається, пенсію не отримує. Загальний розмір виплаченої ОСОБА_1 допомоги по безробіттю за вказані періоди складає 7181 грн. 59 коп.

З отриманої Черкаським міським центром зайнятості довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців вбачається, що 17.05.2010 року вх. № 3023 Черкаському міському центру зайнятості стало відомо, що гр. ОСОБА_1 25.02.2003 року була зареєстрована як фізична особа-підприємець, однак приховала від центру зайнятості таку інформацію.

Відповідно до ч. 3 ст. 46 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» фізична особа позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця.

Як вбачається свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 проведено лише 11.08.2010 року, № запису 3025766.

Відповідно до вимог ст. 6 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» право на матеріальне забезпечення на випадок безробіття та соціальні послуги мають застраховані особи. Право на забезпечення та соціальні послуги за цим Законом мають також незастраховані особи, які вперше шукають роботу, інші незастраховані особи у разі їх реєстрації в установленому законом порядку як безробітних.

Частиною 1 ст. 2 Закону України «Про зайнятість населення» визначено, що безробітними визнаються працездатні громадяни працездатного віку, які через відсутність роботи не мають заробітку або інших передбачених законодавством доходів і зареєстровані в державній службі зайнятості як такі, що шукають роботу, готові та здатні приступити до підходящої роботи. Безробітними визнаються також інваліди, які не досягли пенсійного віку, не працюють та зареєстровані як такі, що шукають роботу.

Відповідно до ч. 3 ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення» до зайнятого населення належать громадяни, що проживають на території держави на законних підставах, і працюють по найму на умовах повного або неповного робочого дня (тижня) на підприємствах, в установ паз і організаціях, незалежно від форм власності, у міжнародних та іноземних організаціях в Україні і за кордоном, у фізичних осіб, громадяни, які самостійно забезпечують себе роботою, включаючи підприємців, осіб, зайнятих індивідуальною трудовою діяльністю, творчою діяльністю, члени кооперативів, фермери та члени їх сімей, що беруть участь у виробництві, а також члени особистих селянських господарств, діяльність яких здійснюється відповідно до Закону України «Про особисте селянське господарство».

Той факт, що підприємницька діяльність не приносила позивачці прибутку не може вважатися достатнім для отримання статусу безробітного та отримання позивачкою соціальних послуг, оскільки Закон Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» пов'язує статус підприємця не з фактом зайняття фізичною особою підприємницькою діяльністю, а з державною реєстрацією цієї особи, як підприємця. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 3 ГК України господарська діяльність може здійснюватися і без мети одержання прибутку.

Таким чином, на час отримання допомоги по безробіттю відповідачка відносилася до зайнятого населення та не мала права на отримання зазначеної соціальної допомоги, а тому, відповідно до п. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», зобов'язана повернути суму виплаченої їй допомоги по безробіттю за період з 21.09.2007 року по 01.10.2008 року та з 02.11.2009 року по 25.05.2010 року, яка складає 7181 грн. 59 коп.

Відповідачці був направлений лист з вимогою повернути у добровільному порядку незаконно отриману допомогу по безробіттю у сумі 7181 грн. 59 коп., але до даного часу кошти до Черкаського міського центру зайнятості позивачкою не повернуті.

Відповідно до частин 1, 3 статті 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», якою встановлюються права, обов'язки та відповідальність застрахованих осіб, зазначається, що застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Керуючись ст.ст. 6, 11, 71, 86, 160-163, 254 КАС України, Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», Законом України «Про зайнятість населення», суд, -

вирішив:

Адміністративний позов прокурора м. Черкаси в інтересах Черкаського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення коштів, виплачених як допомога по безробіттю задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Черкаського міського центру зайнятості, виплачену допомогу по безробіттю в сумі 7181 грн. 59 коп.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови з одночасним направленням її копії, особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Головуючий В.М. Скляренко