Справа № 816/1835/15
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2015-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2015 р.Справа № 816/1835/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Спаскіна О.А.

Суддів: Любчич Л.В. , Сіренко О.І.

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Завод "Лтава" на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 11.08.2015р. по справі № 816/1835/15

за позовом Управління Пенсійного фонду України Октябрського району в м.Полтаві

до Публічного акціонерного товариства "Завод "Лтава"

про відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2015 року адміністративний позов Управління Пенсійного фонду України Октябрського району в м. Полтаві до Публічного акціонерного товариства "Завод "Лтава" про відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій задоволено.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Завод "Лтава" () на користь Управління Пенсійного фонду України Октябрського району в м. Полтаві () невідшкодовану суму витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених за списком № 2, в сумі 46 190,59 грн. (сорок шість тисяч сто дев'яносто гривень п'ятдесят дев'ять копійок).

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач вказує, що пенсійна справа особи, вказаної у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, а саме ОСОБА_1, не містять доказів того, що пенсія їй призначена відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Вказував на відсутність у позивача інформації щодо грошових виплат по пільговому пенсійному забезпеченню вказаним особам, про можливий розмір таких виплат та неможливість позивача документально підтвердити фактичні витрати на виплату і доставку пільгових пенсій. Крім того, посилався на пропущення позивачем строку звернення до суду з даним позовом.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу в межах доводів апеляційної скарги відповідно до вимог ст.195 КАС України та керуючись ч.1 ст.41 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що ПАТ "Завод "Лтава" /ідентифікаційний код 14308479/ зареєстроване як юридична особа та перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України Октябрського району в м. Полтаві.

Позивачем на адресу ПАТ "Завод "Лтава" надіслано розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за 28.04.2009 - 31.12.2013 рік та з 01.01.2014 по 28.04.2014 .

Однак, обов'язку щодо відшкодування Пенсійному фонду України витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за списком № 2 в сумі 46 190 грн. 59 коп. відповідач не виконав, що стало підставою для звернення до суду.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що відповідач обтяжений обов'язком відшкодовувати територіальним органам Пенсійного фонду України витрати по доставці та виплаті пенсій, що були призначені особам відповідно до пунктів "б"- «з» статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та ч.2 Прикінцевих положень Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно з пунктом "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII працівники, зайняті повний робочий день на роботах зі шкідливими і важкими умовами праці - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць мають право на пенсію на пільгових умовах: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до пункту 2 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV /в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин/ пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення".

У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Аналіз даної норми є підставою для висновку про те, що відносно осіб, які набули право на отримання пенсій за віком на пільгових умовах, що передбачені статтею 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", зберігається той порядок покриття витрат на виплату та доставку пенсій, який діяв до набрання чинності Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", тобто до 01.01.2004.

До набрання чинності Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" діяв Закон України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" від 26.06.1997 №400/97-ВР.

Пунктом 1 статті 1 вказаного Закону визначено, що платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників.

Згідно з абзацом 4 пункту 1 статті 2 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до абзацу 3 пункту 1 статті 4 зазначеного Закону встановлюються ставки збору на обов'язкове державне пенсійне страхування в розмірі 100 % від об'єкта оподаткування, визначеного абзацом 4 пункту 1 статті 2 цього Закону.

При цьому, частиною 4 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що порядок пенсійного забезпечення осіб, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених законодавством, що діяло раніше, визначається статтею 100 даного Закону.

Згідно пункту 1 постанови Верховної Ради України від 06.12.1991 №1931-XII Закон України "Про пенсійне забезпечення" введено в дію з 01.01.1992 - в частині норм, що стосуються призначення і виплати пенсій та коригування рівнів пенсій, призначених до введення цього Закону.

Відповідно до статті 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення" особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах:

а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством;

б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13 - 14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Відтак, право на пенсію відповідно до статті 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення" має особа, яка набула необхідний стаж роботи із шкідливими і важкими умовами праці, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах до 01.01.1992 і після цієї дати не працювала на цих роботах. Наявності атестації робочих місць в даному випадку не вимагається. Водночас, особі, яка до і після 01.01.1992 працювала на роботах, передбачених списками №1 та №2, пенсія призначається відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", з урахуванням результатів атестації робочих місць.

Зі змісту долученої до матеріалів справи копії розрахунку стажу судом встановлено, що гр. ОСОБА_1 здобув необхідний трудовий стаж працюючи до і після 01.01.1992, а тому пенсія йому призначена відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Крім того, гр. ОСОБА_1 пенсію призначено на виконання вимог судового рішення.

Так, Рішенням Октябрського районного суду від 30.09.2014 по справі №554/4346/14-а 2-а-/554/159/204 задоволено позов ОСОБА_1, зобов'язано УПФУ Київського району м. Полтави нарахувати йому, пенсію за віком на пільгових умовах за списком №2 з 28 квітня 2008 року (а.с.18-21).

Вказане рішення суду набрало законної сили 17.11.2014, що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження, копія якого наявна в матеріалах справи (а.с.23).

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання судового рішення Управлінням Пенсійного фонду Київського району в м. Полтаві складено розпорядження № 183125 від 23.12.2014 про призначення ОСОБА_1 пенсії з 28.04.2009 /а.с. 62/, про що повідомив позивача, як орган Пенсійного фонду України, в якому перебуває на обліку відповідач.

Згідно з пунктом 6.1 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного Фонду України відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в таких розмірах: для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції (крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку), - також 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини 2 Прикінцевих положень Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

У відповідності до приписів пункту 6.4 вищезазначеної Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону, які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Підприємства, згідно вимог пункту 6.7 Інструкції, щомісяця до 25-го числа повинні вносити до Пенсійного фонду України зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання та ін.), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства в місячний термін з моменту виникнення цих обставин.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачем на адресу ПАТ "Завод "Лтава" надіслано розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за 28.04.2009 - 31.12.2013 рік та з 01.01.2014 по 28.04.2014 разом із супровідним листом від 08.05.2015 № 6611/02-23 /а.с. 12/, які отримано відповідачем 14.05.2015, що підтверджується копією зворотного повідомлення про вручення поштового відправлення /а.с. 12 - зі звороту/.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що враховуючи факт призначення пільгової пенсії на підставі судового рішення, у відповідності до приписів пункту 6.4, 6.7 Інструкції відповідача було належним чином повідомлено та надіслано розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій.

Згідно наданих суду копій розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, вбачається, що невідшкодована Пенсійному фонду сума виплачених пенсій за списком № 2 складає 46 190 грн. 59 коп., що підтверджується розрахунками та відомостями картки особового рахунку по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за списком № 2.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що в даному випадку обов'язку щодо відшкодування Пенсійному фонду України витрат на виплату і доставку пільгових пенсій відповідач не виконав, що підтверджується витягом з картки особового рахунку відповідача.

Таким чином, відповідач зобов'язаний відшкодувати витрати позивача на виплату і доставку пільгових пенсій гр. ОСОБА_1 за період з 28.04.2009 по 31.12.2013 та з 01.01 2014 по 28.04.2014 в розмірі 46 190 грн. 59 коп.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги відповідача про пропущення позивачем строку звернення до суду з даним позовом, виходячи з наступного.

Згідно розпорядження Управління Пенсійного Фонду України Київського району м. Полтави №183125, ОСОБА_1 призначено пенсію за віком за Списком №2 відповідно до постанови Октябрського районного суду м. Полтави від 30.09.2014 року - 23.12.2014 року, та нараховано пенсію за віком на пільгових умовах з 28.04.2009 року по 29.04.2014 року.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно листа від 28.04.2015 року №4712/02-47, Управлінням Пенсійного Фонду України Київського району в м. Полтаві згідно постанови Октябрського районного суду від 30.09.2014 року, надіслано Управлінню Пенсійного Фонду України Октябрського району в м. Полтаві (так як ПАТ ""Завод "Лтава" перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного Фонду України Октябрського району в м. Полтаві), розрахунки про фактичні витрати на виплату і доставку пенсій по пенсіонеру ОСОБА_1 (а.с.11) та 08.05.2015 дані розрахунки Управлінням Пенсійного Фонду України Октябрського району в м. Полтаві направлено ПАТ "Завод "Лтава" на виконання та отримано останнім - 14.05.2015.

Колегія суддів зазначає, що дата, з якої позивач - Управлінню Пенсійного Фонду України Октябрського району в м. Полтаві в даному випадку мав право на звернення до суду, є наступною за датою, з якої ПАТ "Завод "Лтава" повинно було внести до Пенсійного фонду України зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

З даним позовом до суду позивач звернувся 27.05.2015 року, а тому шестимісячний строк звернення до суду, передбачений статтею 99 Кодексу адміністративного судочинства України, позивачем не пропущений.

Згідно зі ст. 23 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" спори, що виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються органами Пенсійного фонду та в судовому порядку.

Відповідачем фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених за списком № 2, за період з 28.04.2009 по 31.12.2013 та з 01.01 2014 по 28.04.2014 в розмірі 46 190 грн. 59 коп. станом на час розгляду справи в суді не сплачено, тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, доводи апеляційної скарги відповідача про порушення судом першої інстанції під час розгляду справи норм ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України щодо повноти та об'єктивності розгляду справи висновків суду не спростовують, оскільки при розгляді справи суд першої інстанції, відповідно до вимог ст. 159 КАС України повно і всебічно, в межах заявлених вимог, з'ясував дійсні обставини справи, дав належну оцінку наявним у справі доказам, правильно вирішив питання щодо правовідносин, зумовлених встановленими фактами, та вирішив справу на підставі норм матеріального права, які регулюють ці правовідносини.

З огляду на вищевикладене, постанова суду першої інстанції ухвалена з дотриманням норм процесуального права, у відповідності до вимог норм матеріального права, тому колегія суддів вважає, що підстав для її скасування немає.

Відповідно до ч.1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову чи ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Завод "Лтава" залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 11.08.2015р. по справі № 816/1835/15 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Спаскін О.А.
Судді(підпис) (підпис) Любчич Л.В. Сіренко О.І.
Повний текст ухвали виготовлений 12.10.2015 р.