Справа № 826/12601/13-а
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2015-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" вересня 2015 р. м. Київ К/800/2754/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Усенко Є.А.

суддів: Ланченко Л.В., Рибченка А.О.,

розглянувши у письмовому провадженні
касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві

на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 19.12.2013

у справі № 826/12601/13-а Окружного адміністративного суду м. Києва

за позовом громадянина ОСОБА_2

до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі м. Києва Державної податкової служби (ДПІ)

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 01.10.2013 у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 19.12.2013 постанову суду першої інстанції скасовано, позов задоволено: визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ДПІ у Солом'янському районі м. Києва від 13.05.2013 № .

У касаційній скарзі ДПІ просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції, посилаючись на порушення цим судом норм матеріального та процесуального права, та залишити в силі постанову суду першої інстанції.

Заперечуючи проти касаційної скарги, позивач просить залишити її без задоволення як безпідставну.

У зв'язку з неявкою представників сторін у судове засідання, призначене на 10 годину 16.09.2015, касаційний перегляд справи відповідно до пункту другого частини першої ст. 222 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) здійснено в письмовому провадженні.

Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню.

Фактичною підставою для збільшення у податковому обліку позивача грошового зобов'язання із податку з доходів фізичних осіб на 153750,00 грн. згідно з податковим повідомленням-рішенням від 13.05.2013 № , з приводу правомірності якого виник спір, стали висновки контролюючого органу, викладені в акті перевірки від 15.04.2013 № 1637/17,2-. Згідно з цими висновками позивач порушив норми підпункту 4.3.18 пункту 4.3 ст.4, підпункту 9.6.6 пункту 9.6 ст.9 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» (Закон № 889-ІV): не задекларував за 2010 рік оподатковуваний доход у розмірі 1025000,00 грн., отриманий від ТОВ «Будівельні інновації плюс» за проданий майновий пай у СТОВ «Агрофірма-Водяники», занизивши внаслідок цього податкові зобов'язання з податку з доходів на 153750,00 грн.

У судовому процесі встановлено, що за договором купівлі-продажу майнового паю від 06.09.2010 № 060910/1 позивач продав ТОВ Будівельні інновації-плюс» належний йому на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства від 17.08.2010 р. № ЧЕ-IV №№057333 майновий пай у СТОВ «Агрофірма-Водяники», с. Водяники, Звенигородського району Черкаської області, який складає 0,095 відсотків майна пайового фонду підприємства. Відповідно до додаткової угоди від 06.09.2010 № 1 вартість продажу майнового паю становить 1025000,00 грн.

Отриманий від ТОВ Будівельні інновації-плюс» доход від реалізацій вказаного майнового паю в розмірі 1025000,00 грн. позивач не включив до доходів у декларації про доходи, одержані за 2010 рік, посилаючись на норму підпункту 4.3.18 пункту 4.3 ст.4 Закону № 889-ІV, згідно з якою не включаються до складу загального місячного або річного оподатковуваного доходу платника податку доход, отриманий від відчуження майнового паю, отриманого таким платником у процесі приватизації.

За визначенням пункту 1.2 ст. 1 Закону № 889-ІV дохід - сума будь-яких коштів, вартість матеріального і нематеріального майна, інших активів, що мають вартість, у тому числі цінних паперів або деривативів, одержаних платником податку у власність або нарахованих на його користь, чи набутих незаконним шляхом у випадках, визначених підпунктом 4.2.16 пункту 4.2 статті 4 цього Закону, протягом відповідного звітного податкового періоду з різних джерел як на території України, так і за її межами.

Підпунктом «в» пункту 1.3 цієї статті визначено, що дохід з джерелом його походження з України - будь-який дохід, одержаний платником податку або нарахований на його користь від здійснення будь-яких видів діяльності на території України, у тому числі, але не виключно, у вигляді: доходів у вигляді інвестиційного прибутку від здійснення операцій, з цінними паперами та корпоративними правами, випущеними в інших, ніж цінні папери, формах.

Згідно з підпунктом 4.2.13 пункту 4.2 ст.4 цього Закону до складу загального місячного оподатковуваного доходу включається інвестиційний прибуток від здійснення платником податку операцій з цінними паперами та корпоративними правами, випущеними в інших, ніж цінні папери, формах, крім доходу від операцій, зазначених у підпунктах 4.3.3 та 4.3.17 цієї статті.

Підпунктом 4.3.18 пункту 4.3 цієї ж статті встановлено, що до складу загального місячного або річного оподатковуваного доходу платника податку не включаються такі доходи (що не підлягають відображенню в його річній податковій декларації): сума доходу, отриманого платником податку внаслідок відчуження акцій (інших корпоративних прав), одержаних ним у власність в процесі приватизації в обмін на приватизаційні компенсаційні сертифікати, безпосередньо отримані ним як компенсація суми його внеску до установ Ощадного банку СРСР або до установ державного страхування СРСР, або в обмін на приватизаційні сертифікати, отримані ним відповідно до закону, а також сума доходу, отриманого таким платником податку внаслідок відчуження земельних ділянок сільськогосподарського призначення, земельних часток (паїв), майнових паїв, безпосередньо отриманих ним у власність у процесі приватизації згідно з нормами земельного законодавства.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що встановлені у судовому процесі обставини свідчать, що позивач отримав майновий пай, який він продав ТОВ «Будівельні інновації-плюс», не у процесі приватизації. Ці обставини були встановлені судом на підставі пояснень самого позивача, наданих ним у судовому засіданні, в яких він спростував свою трудову участь у Колективному сільськогосподарському підприємстві імені Чіковані (КСП), правонаступником якого є СТОВ «Агрофірма-Водяники», та на підставі оцінки доказів у справі, які, за висновком суду, не підтверджують отримання позивачем майнового паю у процесі приватизації майна КСП.

Задовольняючи позов, апеляційний суд, у свою чергу, виходив з того, що іншого, передбаченого законодавством способу безоплатного набуття права власності на земельну ділянку, окрім приватизації, не встановлено, і що отримання позивачем майнового паю у процесі приватизації підтверджується свідоцтвом про право власності на майновий пай члена КСП і довідкою Водянської сільської ради Черкаської області від 17.08.2010 № 404.

Однак, з такими висновками суду апеляційної інстанції не можна погодитись.

Відповідно до частини 1 ст. 9 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» (у редакції, чинній на час виникнення відносин, з приводу прав і обов'язків у якому виник спір) до пайового фонду майна членів підприємства включається вартість основних виробничих і оборотних фондів, створених за рахунок діяльності підприємства, цінні папери, акції, гроші та відповідна частка від участі в діяльності інших підприємств і організацій.

Право членів підприємства на пайовий фонд майна залежить від їх трудового внеску.

Згідно з частиною 2 цієї статті пай є власністю члена підприємства. Право розпоряджатися своїм паєм за власним розсудом член підприємства набуває після припинення членства в підприємстві. Пай може успадковуватися відповідно до цивільного законодавства України та статуту підприємства.

Частиною 3 встановлено, що у разі виходу з підприємства громадянин має право на пай натурою, грішми або цінними паперами.

Статтею 5 Закону України «Про особливості приватизації майна в агропромисловому комплексі» (Закон № 290/96-ВР, у редакції, чинній на час виникнення відносин, з приводу прав і обов'язків у якому виник спір) встановленою, що приватизація майна радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється шляхом перетворення їх у колективні сільськогосподарські підприємства або у відкриті акціонерні товариства за рішенням загальних зборів (зборів уповноважених).

Відповідно до статті 6 цього Закону працівникам підприємства, що приватизується, та прирівняним до них відповідно до частини третьої статті 3 цього Закону особам безоплатно надається частка державного майна (акції), розмір якої визначається як добуток вартості майна, що припадає на одного члена колективного сільськогосподарського підприємства по області (Автономній Республіці Крим), на кількість працівників підприємства, що приватизується, та прирівняних до них осіб.

Безоплатна передача частки державного майна проводиться при перетворенні в процесі приватизації радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств у колективні сільськогосподарські підприємства або у відкриті акціонерні товариства.

Розподіл безоплатно переданого майна (акцій) між працівниками здійснюється відповідно до трудової участі за рішенням загальних зборів (зборів уповноважених).

Частиною 1 ст. 7 встановлено, що приватизація частки державного майна, що залишилася після безоплатної його передачі, здійснюється за приватизаційні майнові сертифікати.

Право на першочергове придбання цього майна за приватизаційні майнові сертифікати мають працівники даного підприємства та прирівняні до них особи (частина 2 цієї статті).

Згідно з пунктом 4 Порядку визначення розмірів майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств та їх документального посвідчення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2001 № 177 (у редакції, чинній на час виникнення відносин, з приводу прав і обов'язків у якому виник спір, далі - Порядок № 177),

до списку осіб, які мають право на майновий пай, включаються всі члени підприємства, а також, особи, за якими відповідно до законодавства зберігається право на майновий пай, зокрема: пенсіонери; особи, призвані для проходження строкової військової або альтернативної служби; особи, призвані на військові збори; особи, які проходять підготовку з відривом від виробництва у навчальних закладах Товариства сприяння обороні України та в інших подібних навчальних закладах; особи, направлені підприємством для навчання у професійно-технічні та вищі навчальні заклади всіх рівнів акредитації; особи, направлені для підвищення кваліфікації з відривом від виробництва; особи, обрані на виборчі посади органів місцевого самоврядування та органи державної влади, а також профспілкових організацій; жінки, що знаходяться у відпустці у зв'язку з вагітністю та пологами; особи, які знаходяться у відпустці по догляду за дитиною; особи, які втратили працездатність внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров'я, що було пов'язано з виконанням трудових обов'язків на цьому підприємстві; особи, які припинили трудові відносини з підприємством, але не отримали при цьому належного їм майнового паю натурою, грошима або цінними паперами; спадкоємці померлих осіб, які мали право на майновий пай.

Список осіб, які мають право на майновий пай, складається комісією і затверджується зборами співвласників.

За рішенням зборів співвласників до списку осіб, що мають право на майновий пай, можуть бути внесені й інші категорії осіб, наприклад, такі, що відпрацювали у господарстві довгий час і вибули з поважних причин, а також особи, які мають право на пайовий фонд майна, але з різних причин не були включені до списку.

Внесення осіб до зазначеного списку здійснюється на підставі заяви.

Позивач підтвердив, що він не брав участі у створені пайового фонду КСП, а що був включений до списку осіб, які мають право на майновий пай, дізнався випадково, не пояснивши при цьому, за яких обставин отримав свідоцтво про право власності на майновий пай. З врахуванням цих пояснень, а також показань свідка ОСОБА_3, сільського голови Водянської сільської ради, який показав, що рішення про виділення майнових паїв внаслідок приватизації майна КСП імені Чіковані, в тому числі ОСОБА_4, не приймалось, суд першої інстанції зробив правильну оцінку уточненому списку власників майнових паїв КСП імені Чіковані від 09.10.2001, до якого включений позивач, та довідки Водянської сільської ради Черкаської області від 17.08.2010 № 404 як таких, що не є доказами отримання позивачем майнового паю в процесі приватизації. При цьому, суд правильно звернув увагу, що уточнений список власників майнових паїв КСП імені Чіковані від 09.10.2001 не відповідає вимогам пункту 6 Порядку № 177, рішення зборів власників майнових паїв від 09.10.2001, на яке є посилання у списку, відсутнє (а.с. 87).

Згідно з пунктом 13 зазначеного Порядку (з доповненнями, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 16.06.2003 р. N 912) майновий пай члена підприємства документально підтверджується свідоцтвом про право власності на майновий пай члена підприємства за зразком згідно з додатком.

У разі набуття у власність майнового паю (його частини) на підставі угоди міни, дарування та інших цивільно-правових угод, а також спадкування видається нове свідоцтво.

З врахуванням цієї норми висновок суду апеляційної інстанції, що одне лише право власності на майновий пай саме по собі свідчить, що майновий пай був отриманий в процесі приватизації, є помилковим.

Відповідно до встановлених обставин суд першої інстанції, на відміну від апеляційного суду, зробив правильний висновок про відсутність підстав для застосування позивачем пільги в оподаткуванні, передбаченої підпунктом 4.3.18 пункту 4.3 ст. 4 Закону 889-ІV. Звільняючи цією нормою від оподаткування доход, отриманий громадянином від операцій з продажу майнового паю, законодавець мав на меті встановити пільговий режим оподаткування щодо доходу, пов'язаного з передачею у власність частини колективного майна, у створені якого громадянин приймав участь. Встановлений в судовому процесі факт відсутності участі позивача у створені колективного майна КСП дає підстави для висновку, що на позивача пільговий режим оподаткування отриманого доходу від продажу майнового паю не поширюється. Відтак, цей доход позивач повинен задекларувати в декларації про доходи за 2010 рік.

Особливості оподаткування інвестиційного прибутку визначені нормами пункту 9.6 ст.9 Закону № 889-IV.

Відповідно до підпункту 9.6.2 цього пункту інвестиційний прибуток розраховується як позитивна різниця між доходом, отриманим платником податку від продажу окремого інвестиційного активу, та його вартістю, що розраховується виходячи з суми витрат, понесених у зв'язку з придбанням такого активу, з урахуванням норм підпункту 9.6.4 цього пункту.

До складу загального річного оподатковуваного доходу платника податку включається позитивне значення загального фінансового результату операцій з інвестиційними активами за наслідками такого звітного року (підпункт 9.6.6 пункту 9.6 цієї статті).

Позивач не посилається на те, що мав які-небудь витрати у зв'язку з придбанням майнового паю, від продажу якого отримав доход у розмірі 1025000,00 грн., а тому ДПІ правомірно визначено позивачу податкове зобов'язання з цієї суми.

Відповідно до статті 226 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 226, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, Вищий адміністративний суд України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві задовольнити, скасувати постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 19.12.2013, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 01.10.2013 залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій сторонам, але може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку, передбачених статтями 236-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: ПідписЄ.А. Усенко
Судді: ПідписЛ.В. Ланченко
підписА.О. Рибченко