Справа № 813/7605/14
Суддя: Макарик Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2015-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2015 року Справа № 876/474/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Макарика В.Я.

суддів - Большакової О.О., Глушка І.В.

за участю секретаря судового засідання - Малетич М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Виноградівському районі Головного управління Міндоходів у Закарпатській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2014 року у справі № 813/7605/14 за адміністративним позовом Державного територіально-галузевого об'єднання «Львівська залізниця» до Державної податкової інспекції у Виноградівському районі Головного управління Міндоходів у Закарпатській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

07 листопада 2014 року Державне територіально-галузеве об'єднання «Львівська залізниця» звернулося в суд з позовом до Державної податкової інспекції у Виноградівському районі Головного управління Міндоходів у Закарпатській області у якому просило визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення ДПІ у Виноградівському районі від 26.08.2014 № та № .

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2014 року адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Виноградівському районі Головного управління Міндоходів у Закарпатській області № від 26.08.2014 року. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Виноградівському районі Головного управління Міндоходів у Закарпатській області № від 26.08.2014 року. Стягнуто з Державного бюджету України на користь Державного територіально-галузевого об'єднання «Львівська залізниця» (м. Львів, вул. Гоголя, 1; ідентифікаційний код 01059900) судові витрати в сумі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції, відповідач Державна податкова інспекція у Виноградівському районі Головного управління Міндоходів у Закарпатській області оскаржила її в апеляційному порядку та просить скасувати постанову Львівського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2014 року та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог позивача відмовити повністю.

Апелянт свої вимоги мотивує тим, що відповідно до пп. 14.1.30, пп. 14.1.180 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України у цьому Кодексі поняття вживаються в такому значенні:

відокремлені підрозділи - у значенні, визначеному Цивільним кодексом України та Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців". Для розділу IV цього Кодексу - у визначенні Господарського кодексу України;

податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ) зобов'язана нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу.

Листом Міністерства фінансів від 13.11.2012 р. N31-08140-3-8/7532 вказано, що Законом прийнятим Верховною Радою Законом України від 24.05.2012 р. N 4834-УІ "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо удосконалення деяких податкових норм" (далі - Закон N4834) внесені зміни до підпункту 14.1.30 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, згідно із якими, починаючи з 1 липня 2012 року, відокремлені підрозділи для розділу IV цього Кодексу розуміються у значенні, визначеному Господарським кодексом України (до цього - Цивільним кодексом України), а для інших розділів - у значенні, визначеному Цивільним кодексом України та Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців".

З 1 липня 2012 року відокремлені підрозділи для цілей розділу IV Податкового кодексу України визначаються з урахуванням норм ст. 64 Господарського кодексу України, а не згідно із статтею 1 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних та фізичних осіб - підприємців", тобто дотримання умови щодо внесення юридичною особою до Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб - підприємців інформації про такі підрозділи не вимагатиметься.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з'явилися, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності згідно із ч.4 ст. 196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до підпункту 14.1.180 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - це юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента-юридичної особи, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов'язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність податковим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу.

Згідно з підпунктами 168.1.1, 168.1.2 пункту 168.1 статті 168 ПК України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

Податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання розрахункового документа на перерахування цього податку до бюджету.

При цьому підпунктом 168.4.3 пункту 168.4 статті 168 ПК України передбачено, що суми податку на доходи, нараховані відокремленим підрозділом на користь фізичних осіб, за звітний період перераховуються до місцевого бюджету за місцезнаходженням такого відокремленого підрозділу.

У разі якщо відокремлений підрозділ не уповноважений нараховувати (сплачувати) податок на доходи фізичних осіб за такий відокремлений підрозділ, усі обов'язки податкового агента виконує юридична особа. Податок на доходи, нарахований працівникам відокремленого підрозділу, перераховується до місцевого бюджету за місцезнаходженням такого відокремленого підрозділу.

Згідно з підпунктом 168.4.4 пункту 168.4 статті 168 ПК України юридична особа за своїм місцезнаходженням та місцезнаходженням не уповноважених сплачувати податок відокремлених підрозділів, відокремлений підрозділ, який уповноважений нараховувати, утримувати і сплачувати (перераховувати) до бюджету податок, за своїм місцезнаходженням одночасно з поданням документів на отримання коштів для виплати належних платникам податку доходів, сплачує (перераховує) суми утриманого податку на відповідні рахунки, відкриті в органах Державного казначейства України за місцезнаходженням відокремлених підрозділів.

Органи Державного казначейства України в установленому Бюджетним кодексом України порядку розподіляють зазначені кошти згідно з нормативами, визначеними Бюджетним кодексом України, та спрямовують такі розподілені суми до відповідних місцевих бюджетів.

Територіальні управління Державного казначейства України в установленому Бюджетним кодексом України порядку розподіляють зазначені кошти згідно з нормативами, визначеними Бюджетним кодексом України, та спрямовують такі розподілені суми до відповідних місцевих бюджетів.

В наведеній ситуації судом першої інстанції з'ясовано, що залізничні станції (виробничі структурні підрозділи), які входять до складу Відокремленого підрозділу «Ужгородська дирекція залізничних перевезень» ДТГО «Львівська залізниця», в тому числі станції: Чоп, Великий Березний, Волосянка, Ставне, м. Перечин, Есень, Струмківка, Дубриничі, не мають затверджених ДТГО «Львівська залізниця» положень, які б надавали їм статусу відокремлених підрозділів, а відтак і повноважень податкових агентів, що, зокрема, спростовує доводи податкового органу про обов'язок таких виробничих структурних підрозділів нараховувати заробітну плату найманим працівникам та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з виплачених їм доходів.

Враховуючи викладене та з огляду на повне виконання Відокремленим підрозділом «Ужгородська дирекція залізничних перевезень» ДТГО «Львівська залізниця», який в розумінні ПК України юридично наділений статусом податкового агента, обов'язку з нарахування, утримання та сплати (перерахування) до бюджету податку з доходів фізичних осіб, що податковим органом не заперечується, висновок суду першої інстанції про відсутність у відповідача правових підстав для прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень слід визнати правильним.

За таких обставин та з урахуванням вимог частини 3 статті 2, частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо наявності підстав для задоволення позову.

В зв'язку з вищевикладеним, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний спір, на підставі правильно встановлених обставин справи та визначених їм правовідносин, прийшов до обґрунтованих і законних висновків. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції і не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи і відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Тобто, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України щодо вимог законності та обґрунтованості судових рішень, і підстав для її скасування і відповідно задоволення апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 41, 160, 195, 196, ст. 198, ст. 200, ст. 205, ст. 206, 254 КАС України, Львівський апеляційний адміністративний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Виноградівському районі Головного управління Міндоходів у Закарпатській області залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2014 року у справі № 813/7605/14 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання ухвали в повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: В.Я. Макарик

Судді: О.О. Большакова

І.В. Глушко