Справа № 671/1052/14-а
Суддя: Олексієнко М.М.
Дата ухвалення: 2015-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

"01" жовтня 2015 р. м. Київ К/800/64090/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Олексієнка М.М. (доповідач), Бутенка В.І., Штульман І.В.,

здійснивши в порядку письмового провадження касаційний розгляд справи за адміністративним позовом ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду України у Волочиському районі Хмельницької області (далі - УПФ) про визнання права на призначення пенсії на пільгових умовах за касаційною скаргою представника відповідача на судові рішення Волочиського районного суду Хмельницької області від 18 червня 2014 року, Вінницького апеляційного адміністративного суду від 26 листопада 2014 року,

в с т а н о в и л а :

У травні 2014 року ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом, відповідно до якого просив:

визнати протиправною відмову у призначенні йому пенсії на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та визнати право на її отримання;

зобов'язати відповідача призначити та виплачувати зазначену пенсію, починаючи з 2 жовтня 2013 року.

Посилалась на незаконність відмови у призначенні пільгової пенсії.

Постановою Волочиського районного суду Хмельницької області від 18 червня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 26 листопада 2014 року, позовні вимоги задоволено. Визнано протиправними дії УПФ щодо відмови ОСОБА_4 у призначенні пільгової пенсії на підставі пункту «б» частини першої статті 13 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788-XII). Зобов'язано призначити пенсію на пільгових умовах, починаючи з дня подачі заяви, тобто 3 вересня 2013 року.

У касаційній скарзі представник відповідача, з посиланням на порушення норм матеріального та процесуального права, допущені судами, просять попередні судові рішення скасувати і ухвалити нове про відмову в задоволенні позову. Зазначає, що відсутні відомості про ліквідацію без правонаступництва підприємства де працював позивач, а з 22.08.1992 року атестація робочих місць не проводилася.

З'ясувавши обставини справи в межах, передбачених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України (далі -КАС України), колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення касаційної скарги з урахуванням наступного.

Як установлено судами попередніх інстанцій, ОСОБА_4 в період з 02.02.1977 року по 01.07.2001 рік, з 21.09.2004 року по 04.11.2004 рік сезонно працював машиністом, старшим машиністом турбінного відділення ТЕЦ Волочиського цукрового заводу, який наказом № 727 у 1996 році перетворено у відкрите акціонерне товариство «Волочиський цукровий завод». З 20.09.2007 року по 10.12.2007 рік обіймав посаду старшого машиніста турбінного відділення Волочиської філії ТОВ «Євросервіс-Україна».

Рішенням Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 19 листопада 2013 року № 19 відмовлено в зарахуванні до пільгового стажу періоди роботи з 02.02.1977 року по 31.07.2002 рік у ВАТ «Волочиський цукровий завод» через відсутність документів, періоди з 22.08.1992 року по 01.07.2001 рік, з 01.01.2002 року по 16.12.2003 рік, з 02.02.2004 року по 02.01.2008 рік не підтверджено атестацію робочих місць.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що факт зайнятості ОСОБА_4 на роботах із шкідливими умовами праці підтверджується записами в трудовій книжці, показами свідків. Не проведення атестації у визначені законодавством строки не може бути підставою для відмови в призначенні пільгової пенсії, оскільки обов'язок по її проведенню покладено на керівників підприємств.

З таким висновком погодитися неможливо, оскільки він не відповідає дійсним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права.

Згідно з пунктом «б» частини першої статті 13 Закону № 1788-XII на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до статті 62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За правилами пункту 20 Порядку, підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

Додатком 5 Порядку № 637 затверджено форму довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Вирішуючи спір, суди не перевірили доводи відповідача щодо відсутності даних про ліквідацію ВАТ «Волочиський цукровий завод», не з'ясували коли саме ліквідоване дане підприємство, не встановили правонаступника цього підприємства, у разі якщо такий існує. У випадку відсутності правонаступника, не з'ясували можливість застосування вимог Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженого Постановою Пенсійного фонду України від 10 листопада 2006 року № 18-1 (далі - Порядок №18-1).

При визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються списки чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року (пункт 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 1 грудня 2005 року за № 1451/11731).

У спірний період робота з шкідливими та важкими умовами праці, віднесена до Списку №2, затвердженого постановами Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173 та Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року № 36.

Верховний Суд України неодноразово, в тому числі в Постанові від 10 березня 2013 року (справа № 21-51а15), наголошував на тому, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону № 1788-ХІІ є формальна констатація факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

Судами не встановлено, чи проводилась атестація робочого місця позивача за умовами праці після 21.08.1992 року, скільки років становить пільговий стаж роботи ОСОБА_4 до 21.08.1992 року та чи є він достатнім для призначення пенсії на пільгових умовах, чим підтверджується пільговий характер роботи, оскільки, як вбачається з копії трудової книжки та архівної довідки, на зазначених посадах він працював сезонно.

Показаннями свідків, на які посилається суд, може бути підтверджено лише періоди роботи, а не пільговий характер роботи.

Крім того, суди не врахували, що рішення Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, на підставі якого відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах, є окремим предметом оскарження. У зв'язку з цим суди мали обговорити питання про залучення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області до участі у справі в якості співвідповідача.

З урахуванням зазначених обставин, попередні судові рішення підлягають скасуванню з підстав, передбачених частиною другою статті 227 КАС України (порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи), з направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

При новому розгляді необхідно врахувати положення вища згаданих нормативних актів та на підставі зібраних і досліджених доказів, вирішити спір.

На підставі наведеного, керуючись статтями 220, 222, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Волочиському районі Хмельницької області задовольнити частково.

Скасувати постанову Волочиського районного суду Хмельницької області від 18 червня 2014 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 26 листопада 2014 року з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та оскарженню не підлягає.

Судді: М.М. Олексієнко

В.І. Бутенко

І.В. Штульман