Справа № 2а-314/2010
Суддя: Куцан В. М.
Дата ухвалення: 2010-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

№ 2а-314/2010
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2010 року Буринський районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді Куцан В.М.

при секретарі Кошелєвій Н.В. з участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Буринь справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи тим, що 03.03.2010 року він поштою отримав постанову заступника начальника ДВС Буринського РУЮ про відкриття виконавчого провадження про стягнення штрафу. Після встановлення причини відкриття відносно нього виконавчого провадження, 10.03.2010 року він отримав у відділі ДАІ м. Буринь копію постанови від 06.01.2010 року з якої дізнався, що його притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ч.І ст.126 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 425 грн.. Просив дану постанову скасувати, посилаючись на те, що дійсно 06.01.2010 року він керував автомобілем та був зупинений відповідачем, який не повідомивши причйни зупинки відразу попросив надати для перевірки документи на транспортний засіб та водійське посвідчення, а потім і поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності. Повідомивши інспектора про наявність і цього документу, він запропонував трохи почекати, доки він знайде його серед інших документів в автомобілі. Потім надав і поліс, але останній де став чекати та склав відносно нього протокол, який він відмовився підписувати не визнаючи факт скоєння правопорушення. Повернувши документи на машину, відповідач не вручив йому копію оскаржуємо!' постанови.

В судовому засіданні позивача свої вимоги підтримав і в своїх поясненнях підтвердив обставини викладені в позовній заяві, доповнивши, що відповідач при оформленні адміністративного матеріалу діяв упереджено, не опитав свідків, які знаходилися в його машині та при яких він надав страховий поліс, та не розяснив йому'права передбачені ст.268 КУпАП. Просив позов задовольнити та поновити строк на оскарження постанови.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав, надавши письмові заперечення по суті заявлених вимог, відповідно до яких вважає, що діяв в межах закону та наданих повноважень. Постанову про накладення адміністративного стягнення на позивача виніс за порушення п.2.1 ПДР, так як останній не мав договору обовязкового страхування. Просив справу розглянути без його участі.

Свідок ОСОБА_3 пояснив, що 06.01.2010 року після 22-ї години їхав з позивачем та іншим пасажиром ОСОБА_4 в напрямку АЗС в м. Буринь, коли працівник ДАІ зупинив позивача і той, на його вимогу, надав документи на автомобіль. Отримавши документи відповідач пішов до своєї машини, ОСОБА_1 повернувся і почав в папці шукати страховий поліс. Знайшовши його поніс відповідачу, але коли повернувся повідомив, що на нього вже склали протокол про адміністративне правопорушення.

Вислухавши пояснення позивача, свідка, дослідивши обставини справи, представлені докази, та давши їм оцінку,суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно п.З ч.2 ст. 222 КУпАП за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1ст. 126 КУпАП від імені органів внутрішніх справ (міліції) розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники Державтоінспекції Міністерства Внутрішніх справи України, які мають спеціальні звання.

Згідно п.21.1 ст. 21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року № 1961-IV (у редакції Закону від 24.09.2008 р. N 586-VI) (далі Закону) передбачено, що з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов'язкового страхування цивільно- правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТ СБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування.

Також пунктом 21.2 статті 21 вказаного Закону визначені органи, що здійснюють контроль за наявністю договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а саме:

- Державтоінспекцією МВС України під час проведення державного технічного огляду, реєстрації (перереєстрації) транспортних засобів, а також при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод;

- органами Державної прикордонної служби України під час перетинання транспортними засобами державного кордону України.

Згідно п.21.3 ст.21 Закону, при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов'язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред'являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу.

У разі експлуатації транспортноґо засобу на території України без наявності чинного поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності особа несе відповідальність, встановлену законом, що передбачено п.21.4 ст. 21 Закону.

Як вбачається з показів позивача та матеріалів справи, 06.01.2010 року відносно позивача було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.І ст.126 КУпАП, згідно якого останній, 06 січня 2010 року, о 22-й годині 25 хвилин, керував автомобілем НОМЕР_1 , зареєстрованим за ним у встановленому законом порядку, в м. Буринь по вулиці Леніна не маючи договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.2.1 Правил Дорожнього руху України.

На підставі вказаного протоколу, постановою від 06.01.2010 року, винесеною інспектором Роменського взводу ДПС ОСОБА_2, позивач визнаний винним у вчиненні вказаного правопорушення і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Відповідно до ст.10 Закону України „Про міліцію, яка визначає основні обов'язки міліції, працівник міліції зобовязаний: забезпечувати в межах своєї компетенції безпеку дорожнього руху, Додержання законів, правил і нормативів у цій сфері (п. 12 ч.І);

Частиною 3 статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення(вчинення дії); безсторонньо(неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілям, на досягнення яких спрямоване це рішення(дія); з

урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 70 КАС України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги.

Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Згідно ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Виходячи із змісту ст.8 Конституції України щодо визначення і дії в Україні верховенства права, положення ст.62 цього Закону розповсюджуються і на обвинувачення особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Єдиним доказом в справі є протокол про адміністративне правопорушення, інших доказів відповідачем не надано.

При цьому відповідачем, також не було наведено доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, так як наявність в нього поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності на час перевірки підтверджено в судовому засіданні як його показами так і показами свідка та відповідним полісом №ВВ/1965228 від 31.08.2009 року і ці обставини відповідачем не спростовані.

Крім цього суд вважає, що вичерпний перелік підстав для перевірки наявності поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності передбачений п.21.2 ст.21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників».

В даному випадку, жодної підстави для перевірки у позивача наявності поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності у відповідача не було, оскільки проведення державного технічного огляду, реєстрації (перереєстрації) транспортних засобів не здійснювалось, протоколу щодо порушень правил дорожнього руху чи будь-якого іншого правопорушення, скоєного позивачем, відповідачем не складалось, оформлення матеріалів дорожньо-транспортної пригоди не проводилось.

Частиною 1 статті 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і порядку, встановлених законом.

Викладене дає підстави вважати, що відповідач діяв не у спосіб передбачений законом, тобто не мав права перевіряти наявність поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, а відповідно і складати протокол про адміністративне правопорушення та виносити постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ст. 126 КпАП України, а тому постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є протиправною та підлягає скасуванню.

Частиною 2 статті 99 КАС України передбачений річний строк для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи, який, якщо не встановлено

інше, обчислюється з дня коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст.289 КУпАП, скаргу на постанову про справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня її винесення. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлений...

Враховуючи, що позивач копію постанови після її винесення відповідачем не отримував, а про притягнення його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу йому стало відомо після надходження поштою повідомлення про відкриття виконавчого провадження та отримання її копії 10.03.2010 року у відділ ДАІ м. Буринь, суд вважає, що він пропустив строк звернення до адміністративного суду визначений ст.289 КУпАП з поважних причин, а тому даний строк повинен бути поновлений.

Керуючись ст.ст.2,8-12,71,159-163КАС України, ст.ст.7,9, 245,247, 251,256,289,293

КУпАП, суд

постановив:

Позов задовольнити.

Постанову інспектора Роменського взводу ДПС ОСОБА_2 від 06 січня 2010 року про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. на ОСОБА_1 за ч.І ст.126 КУпАП визнати протиправною та скасувати, поновивши йому строк звернення до адміністративного суду для її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Буринський районний суд Сумської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня складання постанови у повному обсязі заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до суду апеляційної інстанції, або в порядку ч. 5 ст. 186 КАС України.

Головуючий