Справа № 22-а/0690/1790/11
Суддя: Матюшенко І. В.
Дата ухвалення: 2011-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Житомирської області
Справа № 22-а/0690/1790/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2011 року року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Матюшенка І.В.

суддів: Жигановської О.С., Косигіної Л.М.

при секретарі

судового засідання ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у м. Коростені (далі - Пенсійний фонд) на постанову Коростенського міськрайонного суду від 08 грудня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Пенсійного фонду та Державного казначейства України про визнання дій неправомірними та стягнення коштів,

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2009 року ОСОБА_2., посилаючись на порушення Пенсійним фондом його прав на отримання щомісячної 30% надбавки до пенсії, передбаченої ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни, просив відновити строк для звернення до суду, стягнути з Пенсійного фонду на його користь недосплачені суми за період з 01.01.2006 року по 31.12.2008 року в сумі 3892,50 грн. та зобовязати Державне казначейство України виділити та перерахувати необхідну суму коштів Пенсійному фонду.

Постановою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 8 грудня 2009 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені частково: зобовязано Пенсійний фонд провести перерахунок та виплатити позивачу кошти у розмірах, визначених ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни за період з 22.05.2008 року по 01.01.2009 року та виплачувати вказану надбавку в подальшому у відповідності до вимог закону. У задоволенні решти позову відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі Пенсійний фонд, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції. Апелянт зазначає, що суд не врахував, що фінансування виплат, передбачених ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни, має здійснюватися за рахунок коштів Державного бюджету України, а не з коштів Пенсійного фонду та не врахував, що позивач не звертався до Пенсійного фонду з питання порушення його прав, що виключає можливість розгляду справи у порядку адміністративного судочинства.

Апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Встановлено, що ОСОБА_2 користується пільгами відповідно до Закону України „Про соціальний захист дітей війни (а.с.4) і на протязі спірного періоду отримував від Пенсійного фонду підвищення до пенсії (а.с.7) в розмірі, що не відповідає розміру, встановленому ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни 30% мінімальної пенсії за віком.

Суд першої інстанції повно та обєктивно зясував обставини справи та, з урахуванням положень ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни, ст. 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування та рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 року №10-рп/2008, дійшов правильного висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_2 про неправомірність дій відповідача за період 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року.

Доводи апеляційної скарги про те, що Пенсійний фонд не може проводити виплату спірних сум, оскільки це є бюджетні кошти, яких не вистачає на фінансування видатків, передбачених ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни, а кошти Пенсійного фонду України не включаються до складу Державного бюджету України є безпідставними, оскільки саме на територіальні управління Пенсійного фонду України, згідно Положення „Про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України №121/2001 від 01.03.2001 року, покладені такі функції і питання фінансування цих видатків не є предметом цього спору. Крім того, проблеми надання бюджетних коштів Пенсійному фонду для виконання покладених на нього обовязків у справах цієї категорії виходять за межі заявлених вимог і судом першої інстанції не розглядалися.

Безпідставними є також посилання відповідача на можливість нецільового використання коштів Пенсійного фонду, оскільки судом не ухвалене рішення про проведення виплат з власних джерел фінансування останнього.

Вихідним критерієм обрахунку доплати до пенсії дітям війни виступає мінімальна пенсія за віком, розмір якої, згідно ст. 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Будь-яких інших нормативно-правових актів, які б визначали механізм вирахування мінімальної пенсії за віком або встановлювали її розмір, немає. А відтак, положення ч.3 ст. 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування щодо застосування мінімального розміру пенсії за віком, встановленого частиною першою цієї статті тільки стосовно визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, не є перешкодою для застосування даної величини для обрахування доплат, передбачених ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни.

Безпідставними є і доводи апелянта щодо відсутності письмового звернення позивача до Пенсійного фонду зі спірного питання, так як така вимога не передбачена законом і це протирічить положенням ст. 6 КАС України (в порядку якого було розглянуто справу).

Разом з тим, задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 за період з 22.05.2008 року до 05.10.2008 року, суд першої інстанції не врахував положень ст. 99 КАС України щодо річного строку звернення до суду (позов подано 05.10.2009 року) і не навів підстав поновлення пропущеного строку.

За таких обставин, постанова суду підлягає зміні, а саме, із зазначенням терміну відновлення прав позивача з 05.10.2008 року по 31.12.2008 року та доповненням вказівкою про зарахування Пенсійним фондом розміру коштів, виплачених протягом спірного періоду.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 201, 205, 207 КАС України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у м. Коростені задовольнити частково.

Постанову Коростенського міськрайонного суду від 8 грудня 2009 року в частині зобовязання управління Пенсійного фонду України в м. Коростені провести перерахунок та виплату ОСОБА_2 коштів у розмірах, визначених ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни за період з 22.05.2008 року по 01.01.2009 року змінити, зазначивши термін з 05.10.2008 року по 31.12.2008 року та доповнити словами: „з урахуванням виплачених у вказаному періоді коштів.

Постанову Коростенського міськрайонного суду від 8 грудня 2009 року в частині зобовязання управління Пенсійного фонду України в м. Коростені в подальшому виплачувати позивачу кошти, що передбачені ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни у відповідності до вимог даного закону скасувати.

У решті постанову залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий Судді