Справа № 2а-14580/10/2670
Суддя: Шрамко Ю.Т.
Дата ухвалення: 2014-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

14 березня 2014 року № 2а-14580/10/2670

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Шрамко Ю.Т., суддів Скочок Т.О., Пащенка К.С., розглянувши у письмовому провадженні заяви про відстрочення виконання судового рішення в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1
до Головного Управління державної служби України, Начальника Головного управління державної служби України ОСОБА_2
про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, зобов'язання запропонувати посаду, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,
ВСТАНОВИВ:

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 17.06.2011 року у адміністративній справі №2а-14580/10/2670 за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління державної служби України, Начальника Головного управління державної служби України ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, зобов'язання запропонувати посаду, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди у задоволенні позову відмовлено повністю.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 29.02.2012 р. Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 17.06.2011 р. залишено без змін.

Постановою Вищого адміністративного суду України від 10.07.2012 року Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 17.06.2011 р. та Ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 29.02.2012 р. скасовано та прийнято нову постанову, якою позов ОСОБА_1 задоволено частково, визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління державної служби України «Про звільнення ОСОБА_1 »від 08 грудня 2009 року №402-к/о; зобов'язано Національне агентство України з питань державної служби виконати вимоги частини другої статті 40 Кодексу законів про працю України та запропонувати ОСОБА_1 іншу роботу; стягнуто з Національного агентства України з питань державної служби на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 08 грудня 2009 року; в задоволенні іншої частини позову відмовлено

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 21.01.2014 р. звідмовлено у задоволенні заяви позивача про прийняття додаткової постанови у адміністративній справі №2а-14580/10/2670 та повернуто справу до Окружного адміністративного суду м. Києва.

03 вересня 2013 року через канцелярію Окружного адміністративного суду м. Києва позивачем було подано заяву про відстрочку виконання судового рішення, а саме, Постанови Вищого адміністративного суду України від 10.07.2012 р. у адміністративній справі №2а-14580/10/2670, (надалі - Заява від 03.09.2013 р.).

28 лютого 2014 року через канцелярію Окружного адміністративного суду м. Києва Національним агентством України з питань державної служби було подано заяву про відстрочення виконання судового рішення, а саме, Постанови Вищого адміністративного суду України від 10.07.2012 р. у адміністративній справі №2а-14580/10/2670, (надалі - Заява від 28.02.2014 р.).

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 28.02.2014 р. призначено розгляд Заяви від 03.09.2013 р. та Заяви від 28.02.2014 р. до судового розгляду у судовому засіданні на 13 березня 2014 року.

У судове засідання 13 березня 2014 року не прибули належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду заяв представники сторін, що не перешкоджає розгляду заяв.

У Заяві від 03.09.2013 р. ОСОБА_1 просив відстрочити виконання судового рішення, а саме, Постанови Вищого адміністративного суду України від 10.07.2012 р. у адміністративній справі №2а-14580/10/2670, до вирішення заяв, поданих до Вищого адміністративного суду України, від 20 березня 2013 року про поновлення на роботі та від 15 червня 2013 року про визначення суми, що підлягає стягненню і про забезпечення судового контролю за виконанням судового рішення.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалами Вищого адміністративного суду України від 19.11.2013 р., (т.5 а.с.202-203, т.5 а.с.205-207), відмовлено ОСОБА_1 у встановленні судового контролю за виконанням постанови Вищого адміністративного суду України від 10 липня 2012 року, а також відмовлено в ухваленні додаткових судових рішень стосовно звільнення позивача з роботи, поновлення на роботі, зобов'язання запропонувати посаду, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

Із вказаних вище ухвал Вищого адміністративного суду України від 19.11.2013 р. (т.5 а.с.202-203, т.5 а.с.205-207) вбачається, що предметом розгляду були заяви позивача від 20 березня 2013 року про поновлення на роботі та від 15 червня 2013 року про визначення суми, що підлягає стягненню і про забезпечення судового контролю за виконанням судового рішення.

Враховуючи те, що Вищим адміністративним судом України вже розглянуто заяви позивача, до вирішення яких ОСОБА_1 просив відстрочити виконання судового рішення, а саме, Постанови Вищого адміністративного суду України від 10.07.2012 р. у адміністративній справі №2а-14580/10/2670, суд приходить до висновку про необґрунтованість Заяви від 03.09.2013 р.

У Заяві від 28.02.2014 р. Національне агентство України з питань державної служби просило відстрочити виконання Постанови Вищого адміністративного суду України від 10 липня 2012 року у справі №2а-14580/10/2670 (К/9991/19742/12) до перегляду Вищим адміністративним судом України Постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2014 року у справі №826/13753/13-а.

Зазначена Заява від 28.02.2014 р. обґрунтовується наступним.

Вищим адміністративним судом України при винесені Постанови від 10 липня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_1 не вказано суму (розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу ОСОБА_1 з 08 грудня 2009 року), яка підлягає стягненню, а також не зобов'язано вчинити будь-які дії щодо стягнення коштів.

Відповідно до Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судового рішення» та Порядку виконання рішень про стягнення коштів з державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року № 845, в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 30 січня 2013 рок № 45, рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

З метою дотримання вимог законодавства України стосовно виконання зазначеного судового рішення, зокрема щодо дотримання порядку виконання судового рішення в межах і у спосіб, встановлений законом (частина друга статті 19 Конституції України), Нацдержслужба України звернулась до Державної виконавчої служби України, Державної казначейської служби України про надання роз'яснення щодо можливості і порядку виконання постанови Вищого адміністративного суду України від 10 липня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головдержслужби, начальника Головдержслужби ОСОБА_2

Державна виконавча служба України в своєму листі від 21 березня 2013 року №13-0-31-348/4.2 за результатами опрацювання звернення Нацдержслужби України, в тому числі постанови Вищого адміністративного суду України від 10 липня 2012 року, поінформувала, що порядок виконання судового рішення здійснюється відповідно до Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та Порядку виконання рішень про стягнення коштів з державного та місцевих бюджетів або боржників, тобто центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

Таким чином, на думку Національного агентства України з питань державної служби, позиція Державної виконавчої служби України, викладена в листі від 21 березня 2013 року № 13-0-31-348/4.2, не свідчить про обов'язок Нацдержслужби України вживати будь-яких заходів щодо виконання постанови Вищого адміністративного суду України від 10 липня 2012 року, оскільки для стягнення коштів з державного органу (Нацдержслужби України) стягувач (ОСОБА_1.), відповідно до Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» має звернутись до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

Однак, всупереч викладеній в листі позиції постановою від 02 серпня 2013 року за невиконання рішення суду та законних вимог державного виконавця без поважних причин державний виконавець наклав на Нацдержслужбу України штраф.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 вересня 2013 року у справі № 826/1375313-а за позовом Нацдержслужби України до Державної виконавчої служби України скасовано постанову від 02 серпня 2013 року про накладення штрафу у виконавчому провадженні № 33925835.

За результатами судового розгляду та дослідження доказів у справі зазначеним судовим рішенням встановлено обставини щодо виконання постанови Вищого адміністративного суду України від 10 липня 2012 року в частині зобов'язання Нацдержслужби України виконати вимоги частини другої статті 40 Кодексу законів про працю України та запропонувати ОСОБА_1 іншу роботу.

Крім того, суд першої інстанції взяв до уваги обставини, що ускладнюють виконання постанови Вищого адміністративного суду України від 10 липня 2012 року в частині стягнення на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 08 грудня 2009 року та визнав поважними обставини невиконання судового рішення в цій частині.

Проте, Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2014 року скасовано Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 вересня 2013 року.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, Нацдержслужба України подала до Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу на Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2014 року.

Отже, обставини зазначеної справи № 826/13753/136-а, перегляд якої здійснюється в касаційному провадженні, безпосередньо пов'язані із виконанням постанови Вищого адміністративного суду України від 10 липня 2012 року.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України, за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення, державний виконавець може звернутись до адміністративного суду першої інстанції із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Питання про відстрочення чи розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Приймаючи до уваги викладене у сукупності, дослідивши докази, якими обґрунтовується Заява від 28.02.2014 р., суд прийшов до висновку, що вказана заява є обґрунтованою, а викладені у ній обставини є такими, що ускладнюють виконання судового рішення.

Керуючись положеннями ст. ст. 160, 165, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва

У Х В А Л И В:

1. У задоволенні Заяви ОСОБА_1 про відстрочку виконання судового рішення від 03.09.2013 р. відмовити.

2. Заяву Національного агентства України з питань державної служби про відстрочення виконання судового рішення від 28.02.2014 р. задовольнити.

3. Відстрочити виконання Постанови Вищого адміністративного суду України від 10.07.2012 року у адміністративній справі №2а-14580/10/2670 за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління державної служби України, Начальника Головного управління державної служби України ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, зобов'язання запропонувати посаду, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди до розгляду Вищим адміністративним судом України перегляду Вищим адміністративним судом України касаційної скарги на Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2014 року у справі №826/13753/13-а.

Головуючий суддя Шрамко Ю.Т.

Судді Скочок Т.О.

Пащенко К.С.