Справа № 22а-9269/11
Суддя: Мартєв С. Ю.
Дата ухвалення: 2011-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22а-9269/11 Головуючий у 1-й інстанції Татіщева Я.В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2011 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого: Мартєва С.Ю.

Судців: Тимчук Л.А., Чічіля В.А.

розглянула у письмову провадженні адміністративну справу за апеляційними скаргами Управління Пенсійного фонду України в Гребінківсьому районі Полтавської області та ОСОБА_2 на постанову Гребінківського районного суду Полтавської області від 15 грудня 2009 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Гребінківсьому районі Полтавської області про поновлення пропущеного строку, визнання дій неправомірними, стягнення та нарахування державної соціальної допомоги дитині війни,-

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2009 року ОСОБА_2 звернулась до суду з вказаним позовом до відповідача, мотивуючи тим, що вона є дитиною війни і відповідно до ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» має право на отримання державної соціальної підтримки - підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Просила визнати відмову відповідача щодо виплати щомісячної соціальної допомоги в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком не правомірною, зобовязати здійснити нарахування щомісячної соціальної допомоги в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, стягнути недоплачену допомогу за 2006-2008 роки в сумі 3891 грн. 90 коп.

Постановою Гребінківського районного суду Полтавської області від 15 грудня 2009 року позов задоволено частково.

Визнано бездіяльність протиправною та зобовязано відповідача здійснити перерахунок пенсії позивачу з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком з розміру встановленого ч.І ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування» та провести відповідні виплати за період з 22 травня 2008 року по 1 серпня 2008 року з урахуванням проведених виплат.

В решті позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі УПФ України в Гребінківському районі Полтавської області, посилаючись на невірне застосування норм матеріального права, просить судове рішення скасувати та прийняти нове про відмову в задоволенні позову.

Також не погоджуючись з постановою суду, апеляційну скаргу подала ОСОБА_2, яка посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить постанову скасувати та ухвалити нову, зобовязавши відповідача нарахувати та виплатити допомогу з 1 січня 2006 року по 1 липня 2009 року.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги ОСОБА_3 та про відхилення апеляційної скарги УПФ України в Гребінківському районі з наступних підстав.

Згідно п.2 ч.І ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право змінити постанову суду.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 201 КАС України, підставами для зміни постанови або ухвали суду першої інстанції є правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права.

По справі встановлено, що ОСОБА_2 має статус дитини війни та відповідно до ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» має право на отримання підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

З 1 серпня 2008 року ОСОБА_2 перейшла на пенсію по ЗУ «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців» та перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області.

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30% від мінімальної пенсії за віком.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2, про зобовязання відповідача нарахувати т* виплатити щомісячну державну соціальну допомогу підлягають частковому задоволенню.

Так, суд першої інстанції вірно встановив, що з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року відповідач відповідно до ст. 6 ЗУ України „Про соціальний захист дітей війни не здійснював нарахування та виплату підвищення до пенсії позивачу.

Проте суд відмовив в задоволенні позову в цій частині, застосувавши річний строк звернення до суду.

Колегія судців не погоджується з таким висновком суду.

Відповідно до ч.2 ст. 46 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, які не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Таким чином, враховуючи те, що порушення прав ОСОБА_2 мало триваючий характер, колегія суддів приходить до висновку про зміну постанови суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року.

Що стосується зобов'язання нарахувати та виплатити допомоги зі серпня 2008 року, то ці вимоги є безпідставними, оскільки апелянт з вказаного часу знаходиться на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області.

Також є необгрунтованими вимоги про стягнення допомоги за 2006 рік, оскільки до 15 березня 2006 року дію ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» було зупинено, а після 15 березня 2006 року передбачені нею виплати не запроваджені.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з наявності у позивача права на отримання, а у відповідача обовязку щодо здійснення позивачу доплати до пенсії, відповідно до норм ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни з 22 травня 2008 року по 1 серпня 2008 року. При цьому, зазначений висновок суду ґрунтувався на рішенні Конституційного суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008, яким були визнані неконституційними положення пункту 41 розділу II Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік» та про внесення змін до деяких законодавчих актів України».

Враховуючи, що Управління Пенсійного фонду України в Гребінківському районі Полтавської області як орган, якому делеговано повноваження щодо призначення і виплати пенсій та доплат до них, повинно було діяти у чіткій відповідності до вимог ст. 6 згаданого Закону і здійснювати позивачу відповідні нарахування (за той період часу, коли дія цієї норми не була зупинена), але на порушення вимог зазначеної статті таких нарахувань не проводило, чим фактично і було допущено протиправну бездіяльність, суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив заявлені в цій частині вимоги.

Доводи апеляційної скарги УПФ України в Гребінківському районі в зазначеній частині не спростовують висновки суду першої інстанції.

Зокрема, обгрунтування відповідачем правомірності своїх дій з посиланням на відсутність бюджетних коштів для повної реалізації програми з доплат дітям війни, місцевий суд вірно не взяв до уваги, оскільки питання фінансування цих видатків не є предметом спору по даній справі. Проблеми, повязані з наданням бюджетних коштів УПФ України для виконання покладених на нього обовязків у справах подібної категорії, виходять за межі заявлених вимог, тому місцевим судом взагалі не розглядались.

Безпідставним також є посилання на можливість нецільового використання коштів ПФУ, оскільки з цього питання судом рішення не ухвалювалось, питання по проведення виплат з власних джерел фінансування Пенсійного фонду України також в ході розгляду справи не розглядалось.

Щодо доводів апеляційної скарги УПФ України в Гребінківському районі про необгрунтоване застосування до спірних правовідносин ст.28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування колегія суддів зазначає наступне.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ст.28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

З огляду на викладене, колегія суддів, вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано не взяв до уваги положення ч.З ст.28 зазначеного Закону, з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом 1 частини 1 цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсії, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії, встановленої ст.46 Конституції України та права на отримання доплати до пенсії, передбаченої ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни.

Не можуть бути прийняті до уваги твердження УПФ України в Гребінківському районі щодо невизначеності на законодавчому рівні питання відносно органу на який покладено обовязок здійснення виплат підвищення до пенсії особам, які мають статус дитини війни.

Керуючись ст. ст. 183-2 ч. 10, 197, 198 ч.І п.2, 201 ч.І.п.1, 205, 207 КАС України, Законом України «Про внесення змін до розділу XII «Прикінцеві положення» Закону України «Про судоустрій та статус суддів» щодо передачі справ, повязаних із соціальними виплатами, колегія судців колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Гребінківсьому районі Полтавської області відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову Гребінківського районного суду Полтавської області від 15 грудня 2009 року в частині визнання бездіяльності Управління Пенсійного фонду України в Гребінківсьому районі Полтавської області протиправною щодо відмови в частині не нарахування підвищення до пенсії та в частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_2 про зобовязання здійснити перерахунок та виплатити підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року змінити.

Визнати бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Гребінківсьому районі Полтавської області в частині не нарахування підвищення до пенсії, передбаченого ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни», у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, встановленому ст. 28 ЗУ «Про загальнообовязкове пенсійне страхування» за період з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року протиправною.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Гребінківсьому районі Полтавської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2 з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 ЗУ «Про загальнообовязкове пенсійне страхування» та провести відповідні виплати за період з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її постановлення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

СУДДІ : Мартєв С.Ю.

ОСОБА_4

ОСОБА_5

Згідно: