Справа № 825/2028/15-а
Суддя: Костюк Л.О.
Дата ухвалення: 2015-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 825/2028/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Житняк Л.О. Суддя-доповідач: Костюк Л.О.
У Х В А Л А

Іменем України

08 жовтня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Твердохліб В.А., Троян Н.М.;

за участю секретаря: Кінзерської Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду (без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу) апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 08 липня 2015 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області про визнання неправомірними дій, скасування постанови та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2015 року, позивач звернулась до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області про визнання неправомірними дій та скасування постанови головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Данілевського О.М. від 17.06.2015 року про закінчення виконавчого провадження (ВП № 46356745), відновлення виконавчого провадження та зобов'язання Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області провести виконавчі дії з виконання виконавчого листа № 750/7742/14, виданого 18.12.2014 року Деснянським районним судом м. Чернігова провести ОСОБА_2 перерахунок державної та додаткової пенсії по інвалідності і здійснити відповідні виплати на користь позивача за відрахуванням вже сплаченої суми. Свої позовні вимоги, позивач мотивує тим, що станом на 29.06.2015 року судове рішення Деснянського районного суду м. Чернігова залишається невиконаним, соціальні права - незахищеними, внаслідок неналежного виконання обов'язків відповідачем, а постанова про закінчення виконавчого провадження - передчасною, у зв'язку з фактичним невиконанням виконавчого документу.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 08 липня 2015 року адміністративний позов задоволено частково.

Скасовано постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Данілевського О.М. від 17.06.2015 про закінчення виконавчого провадження (ВП № 46356745).

Зобов'язано відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області відновити виконавче провадження і провести виконавчі дії з виконання виконавчого листа від 18.12.2014 року № 750/7742/14 про зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові виплатити ОСОБА_2 нараховану державну та додаткову пенсії по інвалідності.

В іншій частині позову відмовити.

Відповідно ч.6 ст.12 КАС України, під час судового розгляду справи в судовому засіданні забезпечується повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, крім випадків неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження).

Особи, які беруть участь у справі, належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, однак в судове засідання не з»явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обов»язкова, колегія суддів відповідно ч.4 ст.196 КАС України визнала можливим проводити розгляд апеляційної скарги за відсутності сторін та їх представників.

Згідно ст.41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши суддю - доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін з таких підстав.

Згідно зі ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, що починаючи із 03.02.2015 року на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області перебував виконавчий лист № 750/7742/14, виданий 18.12.2014 року Деснянським районним судом м. Чернігова про зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові провести ОСОБА_2 перерахунок та виплату основної пенсії по інвалідності згідно ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року № 796-ХІІ в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та визначеного законом прожиткового мінімуму для працездатних осіб, за період з 29.01.2014 року з урахуванням проведених виплат.

Відповідно до вимог ст.ст. 17, 19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року № 606-XIV (далі - Закон України № 606-XIV), 03.02.2015 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та на підставі ст. 31 згаданого вище Закону України № 606-XIV, направлено сторонам виконавчого провадження до відома та виконання.

У зв'язку з тим, що боржником не надано на адресу відділу документів щодо повного чи часткового виконання рішення суду та керуючись ст.ст. 5, 11, 90 Закону України № 606-XIV 24.03.2015 року боржнику направлено вимогу державного виконавця, щодо виконання постанови суду.

07.04.2015 року Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові листом від 06.04.2015 року № 7402/06 повідомлено, що на виконання рішення суду Управлінням нарахована різниця до пенсії ОСОБА_2 в розмірі 36 251, 80 грн., проте вказана сума не виплачена у зв'язку з тим, що управлінню не перераховані кошти з бюджету Пенсійного фонду України, а отже виплата сум доплат за рішенням суду, які включені для виплати в додаткові відомості буде проведена при надходженні відповідних коштів.

Оскільки рішення суду не виконано в повному обсязі, відповідно до ст. 7 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 05.06.2012 року № 4901-VI,у разі якщо рішення суду, зазначені в ч.1 цієї статті, не виконано протягом двох місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, крім випадків, коли стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій, державний виконавець зобов'язаний звернутися до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення.

09.04.2015 року державний виконавець відповідно до Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 05.06.2012 року № 4901-VI, ст.ст. 11,36 Закону України «Про виконавче провадження»від 21.04.1999 року № 606-XIV, ч. 2 ст. 11, ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України звернувся до Деснянського районного суду м. Чернігова із поданням про зміну способу та порядку виконання рішення суду № 750/7742/14, та відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 38, ст. 39 Закону України № 606-XIV, винесено постанову про зупинення виконавчого провадження до розгляду питання по суті та копію постанови направлено сторонам до відома.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 08.05.2015 року було відмовлено в задоволенні подання державного виконавця про зміну способу та порядку виконання рішення суду.

Відповідно, 22.05.2015 року, керуючись ч. 5. ст. 39 Закону України № 606-XIV, винесено постанову про поновлення виконавчого провадження та направлено сторонам до відома та виконання.

05.06.2015 року боржнику направлено вимогу державного виконавця щодо виконання рішення суду.

Оскільки рішення суду боржником в повному обсязі не було виконано та не надано жодних підтверджуючих документів щодо виконання рішення суду на Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові за не виконання рішення суду без поважних причин відповідно до ст.ст.11, 89 Закону України № 606-XIV, 09.06.2015 року накладено штраф в розмірі 680, 00 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 75 Закону України № 606-XIV, у разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до ст. 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

У зв'язку з тим, що станом на 17.06.2015 року в матеріалах виконавчого провадження була відсутня інформація про повне виконання рішення суду та на підставі ст.ст. 11, 89 Закону України № 606-XIV, державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу на боржника у розмірі 1 360, 00 грн. Дану постанову направлено боржнику до виконання.

Положеннями ч. 3 ст. 75 Закону України № 606-XIV, закріплено, що у разі якщо рішення не виконано та виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до ст. 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав.

У разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладання штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподаткованих мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин, державний виконавець у тому ж порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону.

17.06.2015 року державним виконавцем складено акт про невиконання рішення суду та внесено подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення посадових осіб Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові до кримінальної відповідальності за ст. 382 Кримінального кодексу України.

Встановлено, що дії державного виконавця обґрунтовані п. 11 ч. 1 ст. 49 Закону України № 606-XIV, яким визначено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадової особи), який його видав у випадку, передбаченому ч. 3 ст. 75 цього Закону. Відповідно до ч. 3 ст. 49 Закону України № 606-XIV, про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований.

17.06.2015 року у зв'язку з тим, що: рішення суду боржником в повному обсязі не виконано; до боржника були застосовані штрафні санкції; судом відмовлено в задоволенні подання державного виконавця про зміну способу та порядку виконання рішення суду та до правоохоронних органів внесено подання (повідомлення) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності, - державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з підстав передбачених п. 11 ч. 1 ст. 49 Закону України № 606-XIV, а виконавчий документ повернуто до органу, який його видав.

Щодо позовних вимог про неправомірність дій відповідача, слід зазначити, що досліджені послідовно вчинені дії державного виконавця не суперечать нормам Закону України № 606-XIV, однак в силу ч. 2 ст. 8 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини. Так, згідност. 17 Закону України від 23.02.2006 № 3477 -ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди, при розгляді справ, застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський Суд з прав людини в п. 74 рішення у справі «Іммобільяре Саффі проти Італії» зазначив, що орган державної влади не має права посилатися на брак коштів на виправдання неспроможності виконати судове рішення про виплату боргу. В той же час, ст. 6 Конвенції передбачено право на справедливий суд. Європейський Суду з прав людини в п. 40 рішення у справі «Горнебі проти Греції» від 19.03.1997 року зазначив, що право на суд було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави допускала невиконання остаточного та обов'язкового судового рішення на шкоду одній із сторін. Якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконуючи затягує виконання судового рішення, то передбачені ст. 6 гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс (рішення у справі «Піалопулос та інші проти Греції» від 15.03.2001 року п. 68).

Таким чином, враховуючи також норми Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 05.06.2012 року № 4901-VI, щодо позовних вимог про відновлення виконавчого провадження та зобов'язання відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області провести виконавчі дії з виконання виконавчого листа № 750/7742/14, виданого 18.12.2014 року Деснянським районним судом м. Чернігова провести ОСОБА_2, перерахунок державної та додаткової пенсії по інвалідності і здійснити відповідні виплати на користь позивача за відрахуванням вже сплаченої суми, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 63 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року № 796-XII, фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Статтею 23 Бюджетного кодексу України передбачено, що будь-які бюджетні зобов'язання та платежі можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, які встановлюються Законом про Державний бюджет чи рішення про місцевий бюджет. Відповідно до ст. 3 Бюджетного кодексу України бюджетний період становить один рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року. Розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов'язання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами, враховуючи необхідність виконання бюджетних зобов'язань минулих років, узятих на облік органами Державного казначейства України. Зобов'язання, взяті учасником бюджетного процесу без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених Бюджетним кодексом України та законом про Державний бюджет України, не вважаються бюджетними зобов'язаннями і не підлягають оплаті за рахунок бюджетних коштів (ст. 48 Бюджетного кодексу України).

Таким чином, оскільки встановлено, що виплата державної та додаткової пенсії по інвалідності не була проведена, оскільки кошти на фінансове забезпечення державних соціальних гарантій за рахунок Державного бюджету України, передбачені не були, що унеможливило здійснити повне виконання рішення суду за виконавчим листом № 750/7742/14, виданого 18.12.2014 року Деснянським районним судом м. Чернігова щодо проведення ОСОБА_2 перерахунку державної та додаткової пенсії по інвалідності і здійснення відповідних виплат на користь позивача за відрахуванням вже сплаченої суми, суд прийшов до висновку, що встановлення судом ефективного способу захисту порушених прав позивача дозволить реально виконати судове рішення та поновити порушені права позивача, що є одним з головних завдань адміністративного судочинства, а отже можливість проведення виплат і як результат повне виконання рішення суду, можливе в разі передбачення останніх, Кабінетом Міністрів України та включення до Законів України про державний бюджет на наступні роки.

Отже, зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги в частині визнання неправомірними дій головного державного виконавця необхідно відмовити, з огляду на те, що постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження прийнята в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Законом України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року № 606-XIV.

Позовні вимоги в частині скасування постанови про закінчення виконавчого провадження та зобов'язання відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області відновити виконавче провадження та провести виконавчі дії з виконання виконавчого листа № 750/7742/14, виданого 18.12.2014 року Деснянським районним судом м. Чернігова щодо здійснення виплат ОСОБА_2 на підставі проведеного Управлінням Пенсійного фонду України в м. Чернігові перерахунку державної та додаткової пенсії по інвалідності згідно ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-ХІІ,в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком тадодаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IVта визначеного законом прожиткового мінімуму для працездатних осіб, за період з 29.01.2014 року з урахуванням проведених виплат - підлягають задоволенню.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем, з урахуванням всіх встановлених фактичних обставин по справі та вимог законодавства, не доведено правомірність своїх дій.

Таким чином, підстав для задоволення апеляційної скарги немає, а її доводи спростовуються вище наведеним.

Зі змісту ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим - ухвалене судом на підставі повного та всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 2, 41, 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області - залишити без задоволення, а постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 08 липня 2015року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте на неї може бути подана касаційна скарга до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення цієї ухвали у повному обсязі, тобто з 13 жовтня 2015 року.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлено - 08 жовтня 2015 року.

.

Головуючий суддя Костюк Л.О.

Судді: Твердохліб В.А.

Троян Н.М.