Справа № 809/1746/15
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2015-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2015 року Справа № 876/6726/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Дяковича В.П., Іщук Л.П.,

з участю секретаря судових засідань Гелецького П.В.,

представника позивача Іванишина Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Тлумацькому районі Івано-Франківської області на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26 травня 2015 року у справі за його позовом приватної агрофірми «Обертинська» про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ :

29 квітня 2015 року управління Пенсійного фонду України в Тлумацькому районі Івано-Франківської області (далі - УПФ України в Тлумацькому районі) звернулося до суду з адміністративним позовом, у якому просило стягнути з приватної агрофірми «Обертинська» (далі - ПАФ «Обертинська») заборгованість з відшкодування сум витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, за період з 01 березня по 30 квітня 2015 року в сумі 2151,88 грн.

Оскаржуваною постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26 травня 2015 року у задоволенні вказаного позову відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі позивач УПФ України в Тлумацькому районі просить зазначене судове рішення скасувати та прийняти нове про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що оскільки ОСОБА_3 призначено пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», то відповідач зобов'язаний відшкодувати управлінню Фонду в районі понесені витрати на виплату і доставку пільгової пенсії ОСОБА_3

У ході апеляційного розгляду представник позивача підтримав вимоги, викладені у апеляційній скарзі, та просив скасувати постанову суду першої інстанції, задовольнивши позов у повному обсязі.

Представник відповідача на виклик апеляційного суду не прибув, що не перешкоджає розгляду справи відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до переконання, що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких мотивів.

Відмовляючи в задоволенні позову УПФ України в Тлумацькому районі, суд першої інстанції виходив із того, що з 07.07.2004 року ОСОБА_3 призначено пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «ж» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та постанови Кабінету Міністрів України від 16.05.1992 року № 224 як жінці, яка зайнята на постійній роботі в сільськогосподарському виробництві, у відповідача відсутні зобов'язання щодо відшкодування коштів понесених Пенсійним фондом, як витрати на виплату і доставку пільгової пенсії ОСОБА_3, оскільки виплата такої пенсії здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України до досягнення нею пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Даючи оцінку рішенню суду першої інстанції та доводам апелянтів, що викладені у поданих апеляційних скаргах, апеляційний суд виходить із такого.

Як безспірно встановлено, ПАФ «Обертинська» заборгувало УПФ України в Тлумацькому районі 2151,88 грн. фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за період з 01 березня по 30 квітня 2015 року.

Дана заборгованість підтверджується матеріалами справи, а саме розрахунками фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах (а.с. 11-12).

За змістом пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-ІV) пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими й важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через такі фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами Закону № 1058-ІV в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-ХІІ). У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 Закону № 1058-ІV. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності зазначеним Законом.

За правилами абзацу четвертого підпункту 1 пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-ІV підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до ПФУ плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими й важкими умовами праці за списком № 1, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників, за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

В абзаці п'ятому цього ж підпункту зазначено, що виплата пенсій особам, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників, за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та особам, пенсії яким призначені відповідно до пунктів «в»-«е» та «ж» статті 13 Закону № 1788-ХІІ, здійснюється до 1 січня 2005 року за рахунок коштів ПФУ, а з 1 січня 2005 року - за рахунок коштів Державного бюджету України до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону № 1058-ІV.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку про те, що витрати на виплату та доставку пенсій особам, пенсії яким призначені відповідно до пунктів «в»-«е» та «ж» статті 13 Закону № 1788-ХІІ, покриваються підприємствами та організаціями.

Винятком із цього правила є лише порядок покриття витрат на виплату та доставку пенсій особам, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, оскільки за змістом абзацу п'ятого підпункту 1 пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-ІV виплата пенсій таким особам здійснюється до 1 січня 2005 року за рахунок коштів ПФУ, а з 1 січня 2005 року - за рахунок коштів Державного бюджету України до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею цього Закону, а отже, і витрати на виплату та доставку пільгових пенсій покриваються за рахунок ПФУ та Державного бюджету України відповідно.

Однак специфіка такого порядку полягає в особливостях пенсійного забезпечення зазначених осіб.

Так, згідно зі статтею 14 Закону № 1788-ХІІ працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років.

Аналіз положень пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-ІV у контексті статті 14 Закону № 1788-ХІІ дає підстави для висновку про те, що порядок, за якого витрати на доставку пільгових пенсій покриваються до 1 січня 2005 року за рахунок коштів ПФУ, а з 1 січня 2005 року - за рахунок коштів Державного бюджету України, стосується лише витрат на виплату та доставку пенсій, призначених особам на підставі статті 14 Закону № 1788-ХІІ.

Згідно з пунктом 6 Інструкції відшкодуванню підлягають витрати ПФУ на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-ІV.

За приписами пункту 6.4 Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами доходів органів ПФУ щорічно у повідомленнях про розрахунок сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-ІV, які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом десяти днів з новопризначених пенсій.

Підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до ПФУ зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, що визначено пунктом 6.8 Інструкції.

Судом встановлено, що за ПАФ «Обертинська» рахується пенсіонер ОСОБА_3, якій пенсія призначена і виплачується відповідно до пункту «ж» статті 13 Закону № 1788-ХІІ. Згідно з цим пунктом на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, жінки, які працюють у сільськогосподарському виробництві та виховали п'ятеро і більше дітей, - незалежно від віку і трудового стажу, в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України.

Такий порядок визначено постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 1992 року № 244 «Про порядок призначення пенсій на пільгових умовах жінкам, які працюють в сільськогосподарському виробництві та виховали п'ятеро та більше дітей».

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом України у постанові від 07 липня 2015 року у справі № 2а/0370/1328/11, яка в силу приписів частини 2 статті 244-2 КАС України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції.

Таким чином, оскільки при вирішенні даного публічно-правового спору судом першої інстанції було допущено порушення норм матеріального права, а мотиви, з яких виходив суд під час ухвалення свого рішення, не відповідають фактичним обставинам справи, оскаржувана постанова підлягає скасуванню з прийняттям нової про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Тлумацькому районі Івано-Франківської області задовольнити.

Скасувати постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26 травня 2015 року у справі № 809/1746/15 та прийняти нову, якою позов управління Пенсійного фонду України в Тлумацькому районі Івано-Франківської області задовольнити.

Стягнути з приватної агрофірми «Обертинська» заборгованість з відшкодування сум витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, за період з 01 березня по 30 квітня 2015 року в сумі 2151 (дві тисячі сто п'ятдесят одна) грн. 88 коп.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Т.В.Онишкевич

Судді В.П.Дякович

Л.П.Іщук

Постанова у повному обсязі складена 08 жовтня 2015 року.