Справа № 2024/2-а-3355/11
Суддя: Лазарєв А. В.
Дата ухвалення: 2011-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-3355/11
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2011 р. Суддя Ленінського районного суду м. Харкова Лазарєв А.В.,

розглянувши в порядку скороченого провадження у залі суду в м. Харкові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Харкова про перерахунок недоплаченої державної допомоги дітям війни,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить зобовязати відповідача здійснити перерахунок пенсії з підвищенням її на 30 % мінімальної пенсії за віком та провести відповідні нарахування і виплати на її користь недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу за період з 22.05.2008 року по день винесення постанови суду та здійснювати такі виплати в подальшому.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що вона належить до соціальної категорії дитина війнита відповідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війнимає право на отримання соціальної допомоги в розмірі 30% від мінімального розміру пенсії за віком. Відповідач всупереч Рішенням Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 09 липня 2007 року та № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року, якими були визнані неконституційними окремі положення Законів України Про державний бюджет України на 2007 рікта Про державний бюджет України на 2008 рік, в тому числі й щодо зупинення ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, не здійснив нарахування та виплату відповідного підвищення до пенсії.

Відповідач - Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Харкова - надав письмові заперечення на позов, в яких просить суд в задоволенні позову відмовити, послався на те, що відповідно до ст.. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, який набрав чинності з 01.01.2006 р. , дітям війни! Пенсії або щомісячне грошове утримання чи державна соціальна допомога , що виплачується замість пенсії , підвищується на 30 % мінімальної пенсії за віком , яка згідно діючого на той час законодавства , склала 19,91 грн. Законом України Про державний бюджет на 2006 рік дію статті 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни на 2006 рік зупинено. Згідно ст.. 111 Закону України Про державний бюджет України на 2007 р. вказане підвищення до пенсії з січня 2007 року виплачувалось особам які є інвалідами , крім тих на яких поширювались дія Закону України Про статус ветеранів війни та гарантії х соціального захисту, в розмірі 50 % від розміру надбавки встановленої для учасників війни. Надбавка учасникам війни на 2007 рік була встановлена у розмірі 10 % прожиткового мінімуму для громадян , які втратили працездатність.

Згідно Закону України Про Державний бюджет України на 2008 р. про внесення змін до деяких законодавчих актів Україниз 1 січня 2008 р. позивачу було встановлено підвищення до пенсії, як дитині війни у розмірі 47 грн. Розмір вказаного підвищення, згідно вищевказаного Закону, встановлюється у розмірі надбавки, яку одержують учасники війни, а саме - 10% від прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб, який на 1 січня 2008 р складав 470 грн. Розмір вказаного підвищення збільшувався у звязку їз зростанням прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб і складав з 1 квітня 2008 р. - 48, 10 грн., з 1 липня 2008 р. - 48,20 грн., з 1 жовтня 2008 р. по жовтень 2009 р.- 49,80 грн., з 1 листопада 2009 р. -57,30 грн. Що стосується виконання рішень Конституційного Суду від 22 травня 2008 р. про визнання деяких статей Законів України Про Державний бюджет України на 2007 рікта Про Державний бюджет України на 2008 рікта внесення змін до деяких законодавчих актів Українитакими, що не відповідають Конституції України, то рішення про відновлення дії статті Закону України Про соціальний захист дітей війни, якими передбачено встановлення підвищень до пенсій дітям війниВерховною Радою України не приймалося, внаслідок чого порядок обчислення підвищень до пенсій дітям війни згідно вищевказаного закону залишився неврегульованим. Оскільки Законом України Про соціальний захист дітей війнипередбачено, що фінансування виплат за цим Законом здійснюється з коштів державного бюджету, а не з бюджету Пенсійного фонду, виплати підвищень до пенсій дітям війни провадилися Пенсійним фондом в розмірах, встановлених Законом Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України.

Ухвалою суду від 12.05.2011 року позовну заяву в частині вимог щодо зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Харкова здійснити нарахування та виплату підвищення до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, починаючи з 22.05.2008 року по 09.11.2010 року залишено без розгляду з підстав пропуску строку звернення до суду із позовною заявою.

Провадження по справі було відкрито частково лише щодо вимог, які стосуються періоду з 10.11.2010 року.

У звязку з неявкою учасників судового засідання, відповідно до положень ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41 КАС України, суд розглянув адміністративну справу без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 2 КАС України, суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно ст.128 КАС України суд вважає за можливе розгляд та вирішення даної справи на підставі наявних в ній доказів.

Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини.

Позивачка має статус дитина війни, що підтверджується пенсійним посвідченням, отримує пенсію, перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Харкова.

Відповідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війнив редакції від 18 листопада 2004 р. дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно ст. 7 Закону України Про соціальний захист дітей війни фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Суд вважає вимоги позивача щодо зобовязання відповідача виплачувати їй з 10.11.2010 року щомісячну надбавку до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п.п.41 розділу 2 Закону України „Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України текст статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" викладено в наступній редакції. Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Ветеранам війни, які мають право на отримання підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до цього Закону та Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту дане підвищення провадиться за їх вибором згідно з одним із законів.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 за №10-рп/2008 року, у справі за конституційними поданнями Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень ст.65 розділу 1, пунктів 61, 62, 63, 66 розділу 2, пункту 3 розділу 3 Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України і 101 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень ст. 67 розділу 1, п.п. 1-4, 6-22, 24-100 розділу 2 Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України), визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення п.п.41 розділу 2 Закону України „Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України.

Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначеного закону, що визнані неконституційними. Рішення Конституційного Суду України є обов'язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

Виходячи із системного аналізу зазначених норм законодавства, рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 року та приписів ч.2 ст.152 Конституції України, суд дійшов висновку, що в 2008 році (з 22.05.2008 року) та протягом 2009-2010 років УПФУ в Ленінському районі м. Харкова повинно було нараховувати та сплачувати позивачу доплату до пенсії, передбачену ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни в редакції, яка діяла до 01.01.2008 року, оскільки з моменту ухвалення Конституційним Судом України рішення щодо неконституційності пп..41 розділу 2 Закону України „Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України, ця норма втратила чинність та не підлягала застосуванню. Отже, відповідач з 22.05.2008 року мав діяти у відповідності з приписами діючої норми ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни, нараховувати та здійснювати позивачу доплату до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Враховуючи положення Конституції України щодо дії нормативно-правових актів в часі, положення ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війниу редакції цього Закону від 18 листопада 2004 року №2195-ІУ, поновили свою дію з 22 травня 2008року. Отже з цієї дати особи зі статусом дітей війни мають право на підвищення на 30 % мінімальної пенсії за віком пенсії або щомісячного грошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії

Відповідно до статті 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Згідно до ч.3 та 4 ст.8 Кодексу адміністративного судочинства України звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Згідно ч. 2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Доводи відповідача про те, що рішення про відновлення дії статті Закону України Про соціальний захист дітей війни, якими передбачено встановлення підвищень до пенсій дітям війни, Верховною Радою України не приймалося, внаслідок чого порядок обчислення підвищень до пенсій дітям війни згідно вищевказаного закону залишився неврегульованим, суд до уваги не приймає, оскільки вищенаведений аналіз норм законодавства приводить до висновку про те, що, з 22 травня 2008 р. стаття 6 Закону Про соціальний захист дітей війнидіє в редакції від 18 листопада 2004р., тобто дітям війни пенсії або щомісячне грошове утримання і соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Щодо питання відносно органу, на який покладено обов'язок здійснення виплат підвищення до пенсії особам, які мають статус дитини війни, суд виходить з наступного.

Пенсійний фонд України діє у відповідності до Положення Про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 01.03.2002 року за №121/2001 і здійснює свої повноваження на підставі п.15 зазначеного положення через створені в установленому порядку його територіальні управління. Відповідно до Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування рішення про призначення та перерахунок пенсій приймаються районними управліннями Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів.

Таким чином, обовязок по нарахуванню та виплаті доплати до пенсії позивача, передбаченої ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни покладено на УПФУ в Ленінському районі м. Харкова, за місцем проживання позивача.

Статтею 22 Конституції України визначено, що конституційні права і свободи гарантуються. Таким чином, держава взяла на себе зобовязання забезпечити реалізацію громадянами своїх конституційних прав.

За змістом ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Законом України Про соціальний захист дітей війниреалізовано конституційне право на соціальний захист громадян, які мають статус дитини війни, серед яких їм надано право на отримання 30% доплати до пенсії.

Відповідно до ч.2 ст.6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Згідно абз.1 п.1 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 01.03.2002 року за №121/2001 Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади.

Відповідно до зазначеного Положення на Пенсійний фонд України покладено обовязок щодо:

- призначення пенсії;

- підготовки документів для її виплати;

- забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій.

Пунктом 1.1 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.04.2002 року за №8-2 управління Пенсійного фонду України у районах, містах і районах у містах є органами Пенсійного фонду України, підвідомчими відповідно головним управлінням цього фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, що разом з цими управліннями утворюють систему органів Пенсійного фонду України та мають завданням забезпечення призначення та виплати пенсії.

Отже, обовязок по нарахуванню та виплати доплати до пенсії, яка передбачена Законом України Про соціальний захист дітей війни, покладено саме на органи Пенсійного фонду України.

Враховуючи, що держава взяла на себе обовязок щодо виплати позивачу 30% доплати до пенсії та поклала виконання цього обовязку на центральний орган виконавчої влади Пенсійний фонд України, який діє через свої місцеві органи, що входять в систему його органів, але вони не вчинили жодної дії для нарахування цих коштів та їх виплати, суд вважає, що вони не виконали своїх повноважень без поважних причини.

Таким чином, відповідачем не доведено та не надано суду доказів щодо вчинення будь-яких дій для забезпечення виконання покладеного на нього обовязку щодо нарахування та виплати позивачу доплати до пенсії у розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком.

Отже, відсутність коштів у відповідача, який не вчинив жодної дії щодо їх отримання для забезпечення виконання своїх зобовязань або невиконання іншим органом виконавчої влади свого обовязку щодо виділення коштів на здійснення позивачу виплат, гарантованих йому Конституцією України, не є підставою для відмови в задоволенні позову та визнання правомірними дій або бездіяльності відповідача.

Таким чином суд вважає необхідним зобовязати відповідача здійснити перерахунок пенсії позивачу з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України „Про загальнообовязкове пенсійне страхування та провести відповідні виплати з 10.11.2010 року по 25.05.2011 року, тобто по дату винесення судом постанови.

Що стосується позовних вимог позивача щодо зобовязання відповідача виплачувати в подальшому, як дитині війнивідповідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війнипідвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України „Про загальнообовязкове пенсійне страхування , суд вважає за необхідне їх задовольнити. Оскільки зобовязання відповідача здійснювати вищезазначені виплати не є рішенням спірного питання на майбутнє , так як визначення правильного розміру підвищення до пенсії встановлюється у відповідності до діючих редакцій ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни та ч. 1 ст. 28 Закону України „Про загальнообовязкове пенсійне страхування , строк дії яких не обмежений законом.

У разі внесення відповідних змін до зазначених норм права у відповідача виникає відповідне право на здійснення відповідного перерахунку ( зміни розміру) пенсії позивача.

Судові витрати по справі підлягають розподілу у відповідності до ч.3 ст.94 КАС України відповідно до задоволених вимог.

На підставі, вищевикладеного, керуючись ст.ст. 64, 124, 152 Конституції України, ст.ст. 3, 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, ст.ст. 8-14, 71, 94, 159, 160-164, 167, 183-2, 185, 186, ч. 1 ст. 256 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Харкова про зобовязання здійснити перерахунок та відповідні нарахування і виплати недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги дитині війни задовольнити .

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Харкова здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війниз підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України „Про загальнообовязкове пенсійне страхування за період з 10.11.2010 року по 25.05.2011 року та в подальшому здійснювати такі виплати у звязку зі змінами прожиткового мінімуму передбаченого ст.28 ЗУ „Про загальнообовязкове пенсійне страхування.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 3 грн. 40 коп.

Постанова за результатами скороченого провадження підлягає негайному виконанню.

Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена сторонами та іншими особами у звязку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обовязки, в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги стороною, або іншою особою, яка брала участь у справі, у десятиденний строк з моменту отримання копії постанови.

Суддя А.В. Лазарєв