Справа № 826/13068/15
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2015-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

05 жовтня 2015 року № 826/13068/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Аблова Є.В., судді Федорчука А.Б., судді Шулежка В.П., розглянувши у письмовому провадженні матеріали адміністративної справи за позовом арбітражного керуючого ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування наказу, зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся арбітражний керуючий ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування наказу, зобов'язання вчинити дії, мотивуючи позовні вимоги тим, що відповідач в неповному обсязі дослідив причини та обставини ситуації, через яку проводилась позапланова перевірка діяльності позивача, тобто при визначенні виду дисциплінарного стягнення не було враховано обставини вчинення порушення, тяжкість вчиненого проступку, що порушує п. 7.6 наказу Міністерства юстиції України від 27.06.2013 р. №1284/5 «Про затвердження Порядку контролю за діяльністю арбітражних керуючих». Крім того, позивач зазначив, що відповідачем порушено строки накладення дисциплінарного стягнення.

У позовній заяві позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України №1042/5 від 23.06.2015 р. про анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), виданого ОСОБА_1;

- зобов'язати Міністерство юстиції України () скасувати запис про анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.

Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

В наданих суду письмових запереченнях представник відповідача зазначив, що оскаржуваний наказ №1042/5 прийнятий відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 112 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», п. 16 Порядку видачі свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 14.01.2013 р. №93/5, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 15.01.2013 за №117/22649, на підставі подання Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) від 26.03.2015 р. №293 про застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) та з урахуванням протоколу Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) від 26.03.2015 р. №28/03/15, а відтак підстави для його скасування відсутні.

Відповідно до ч.6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи в судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомленні про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи неявку представника відповідача в судове засідання, суд ухвалив розглядати справу у порядку письмового провадження.

Вирішуючи спір по суті, суд встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 20.11.2014 р. до Департаменту з питань банкрутства Міністерства юстиції України звернулась арбітражний керуючий ОСОБА_2 із скаргою №67 на дії арбітражного керуючого ОСОБА_1 під час виконання ним повноважень ліквідатора ТОВ «Автодом».

За результатами розгляду зазначеної скарги, Департаментом листом №20655-0-33-14/13.0.2 від 02.12.2014 р. доручено Головному управлінню юстиції у Київській області провести позапланову перевірку діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 з питань, викладених у скарзі №67 від 20.11.2014 р.

09.02.2015 р. Головним управлінням юстиції у Київській області видано наказ №80/6 про проведення позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 на предмет додержання ним вимог Конституції України, Господарського процесуального кодексу України, Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та іншого законодавства з питань банкрутства під час виконання повноважень ліквідатора у справі №Б3/128-11 про банкрутство ТОВ «Автодом», порушеній ухвалою господарського суду Київської області від 03.10.2011 р.

Зазначеним наказом встановлено строк для проведення позапланової перевірки три робочі дні - 20,23,24 лютого 2015 року.

Повідомленням №09/15 від 09.02.2015 р. арбітражному керуючому ОСОБА_1 зазначено про необхідність забезпечення умов для проведення перевірки та у термін до 20.02.2015 р. надати комісії у письмовій та електронній формі пояснень з предмета перевірки та копій документів, згідно з переліком.

З матеріалів справи вбачається, що 17.02.2015 р. до Головного управління юстиції у Київській області позивачем надані письмові пояснення та копії документів.

24.02.2015 р. Головним управлінням юстиції у Київській області складена довідка про результати позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого №08/15, згідно висновків якої, перевіркою встановлено під час виконання повноважень ліквідатора у справі №Б3/128-11 про банкрутство ТОВ «Автодом» арбітражний керуючий ОСОБА_1 всупереч вимог ухвали господарського суду Київської області від 24.11.2014 р. у справі №Б3/128-11 про банкрутство ТОВ «Автодом» у встановлений Законом строк не передав ліквідатору ТОВ «Автодом» ОСОБА_2 бухгалтерську та іншу документацію банкрута, печатки і штампи, матеріальні та інші цінності банкрута, що є порушенням абз. 1 ч. 2 ст. 25, ч. 6 ст. 3-1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції №784-ХІV від 30.09.1999, ч. 5 ст. 124, п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України, ст. 4-5, 115 Господарського процесуального кодексу України. У зв'язку з тим, що арбітражним керуючим пропущено строк виконання повноважень, усунення означеного порушення є неможливим.

02.03.2015 р. позивачем надано до Головного управління юстиції у Київській області додаткові пояснення до Довідки про результати позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 24.02.2015 р. №08/15.

05.03.2015 р. складено Акт позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого №14/15, з висновків якого вбачається, що за результатами перевірки виявлено порушення, які є підставою для внесення державним органом з питань банкрутства до Дисциплінарної комісії подання щодо застосування до арбітражного керуючого дисциплінарних стягнень, оскільки під час виконання повноважень ліквідатора у справі №Б3/128-11 про банкрутство ТОВ «Автодом» арбітражний керуючий ОСОБА_1 всупереч вимог абз. 1 ч. 2 ст. 25, ч. 6 ст. 3-1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції №784-ХІV від 30.06.1999 р., ч. 5 ст. 124, п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України, ст.ст. 4-5, 115 Господарського процесуального кодексу України не виконав вимоги ухвали господарського суду Київської області від 24.11.2014 у справі №Б3/128-11 про банкрутство ТОВ «Автодом» - своєчасно не передав новопризначеному ліквідатору ТОВ «Автодом» арбітражному керуючому ОСОБА_2 бухгалтерську та іншу документацію, печатки і штампи, матеріальні та інші цінності банкрута, що призвело до грубого порушення гарантованих ст. 6 Конвенції прав та законних інтересів боржника і його кредиторів на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку.

10.03.2015 р. Головне управління юстиції у Київській області звернулось до Директора Департамента з питань банкрутства Міністерства юстиції України із пропозицією №2297-61/6 щодо внесення до Дисциплінарної комісії подання про накладання на арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення.

13.03.2015 р. Департамент з питань банкрутства Міністерства юстиції України звернувся до Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) із поданням №394 про накладення на арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення.

За результатами розгляду подання Департаменту з питань банкрутства Міністерства юстиції України №394 від 13.03.2015 р. на засіданні Комісії прийнято рішення про застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді попередження, про що внесено до Міністерства юстиції України відповідне подання №292 від 26.03.2015 р.

З висновку Департаменту з питань банкрутства Міністерства юстиції України вбачається наявність підстав для прийняття рішення про накладення на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді попередження.

Відповідно до протоколу Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) від 26.03.2015 р. №28/03/15 на підставі винесення Комісією двох дисциплінарних стягнень у вигляді попередження за результатами розгляду подань Департаменту з питань банкрутства Міністерства юстиції України №348 від 20.01.2015 р. та №394 від 13.03.2015 р. на засіданні Комісії прийнято рішення про застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), про що до Міністерства юстиції України 26.03.2015 р. внесено відповідне подання №293.

Міністерством юстиції України 17.06.2015 р. прийнято наказ №174/7 про накладення на арбітражних керуючих дисциплінарного стягнення у вигляді попередження, в т.ч. і ОСОБА_1.

23.06.2015 р. Міністерством юстиції України на підставі подання Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) №293 від 26.03.2015 р. та протоколу її засідання від 26.03.2015 р. №28/03/15, видано наказ №1042/5 про анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), виданого ОСОБА_1.

Незгода позивача із зазначеним наказом зумовила його звернення до суду за захистом своїх прав з даним позовом, при вирішенні якого суд виходить з наступного.

Правові засади здійснення діяльності арбітражних керуючих в Україні визначають Закон України №2344-XII від 14.05.1992 року «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (далі - Закон №2344-XII) та нормативні акти, прийняті Міністерством юстиції України, який є державним органом з питань банкрутства, в розумінні ст. 3 вказаного Закону.

До функцій Міністерства юстиції України в регулюванні діяльності арбітражних керуючих відноситься організація системи підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), встановлення вимог для отримання свідоцтва на право здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), формування Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майном, керуючих санацією, ліквідаторів) України та інші передбачені законодавством повноваження.

Відповідно до ст. 4 Закону №2344-XII, арбітражні керуючі є суб'єктами незалежної професійної діяльності, а право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) надається особі, яка отримала відповідне свідоцтво у порядку, встановленому цим Законом, та внесена до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.

Контроль за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) та порядок притягнення їх до дисциплінарної відповідальності регулюється ст.ст. 106-113 Закону №2344-XII та Порядком контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), затвердженим Наказом Міністерства юстиції України 27.06.2013 N 1284/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 03.07.2013 р. за N 1113/23645№1284/5, (далі - Порядок №1284/5), згідно п. 1.4 якого, встановлено процедуру організації та проведення перевірок діяльності арбітражних керуючих, повноваження осіб, які здійснюють перевірки, права й обов'язки арбітражних керуючих, порядок оформлення результатів перевірки, порядок підготовки за результатами перевірки подання на Дисциплінарну комісію арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) про застосування до арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення.

Згідно з п. 6.13 Порядку №1284/5, у разі виявлення за результатами перевірки порушень, які є підставою для внесення до Дисциплінарної комісії подання щодо застосування до арбітражного керуючого дисциплінарних стягнень, орган контролю обов'язково зазначає про це в акті перевірки. У такому випадку припис та (або) розпорядження не складаються до моменту прийняття Дисциплінарною комісією рішення за результатом розгляду подання. У цьому випадку орган контролю протягом трьох робочих днів з дня підписання акта перевірки вносить пропозицію до структурного підрозділу Мін'юсту щодо внесення до Дисциплінарної комісії подання про накладання на арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення (далі - пропозиція). До пропозиції орган контролю додає акт перевірки з усіма документами, що є його невід'ємними складовими.

Правові засади діяльності Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) регулюються Законом №2344-XII та Положенням про Дисциплінарну комісію арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), затвердженим наказом Міністерства юстиції України № 81/5 від 11.01.2013 року, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 14.01.2013 року за № 112/22644 (далі - Положення № 81/5), яке визначає порядок утворення при Міністерстві юстиції України як державному органі з питань банкрутства Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), її завдання, функції та порядок діяльності. У своїй діяльності Комісія керується Конституцією і законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, цим Положенням, а також наказами Мін'юсту. Основними завданнями Комісії є здійснення контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), перевірка організації їх роботи, дотримання ними вимог законодавства з питань банкрутства та правил професійної етики арбітражного керуючого.

Дисциплінарна комісія відповідно до покладених на неї завдань, крім іншого, розглядає подання структурного підрозділу Мін'юсту, відповідального за забезпечення виконання Мін'юстом повноважень державного органу з питань банкрутства, про застосування дисциплінарного стягнення до арбітражного керуючого.

Пунктом 23 Положення № 81/5 передбачено, що розгляд подання структурного підрозділу про застосування дисциплінарного стягнення до арбітражного керуючого на засіданні Комісії починається із заслуховування доповіді члена Комісії, який попередньо за дорученням голови Комісії вивчав таке подання, матеріали перевірки, після чого заслуховуються присутні на засіданні Комісії інші її члени та арбітражний керуючий, а також вивчаються та аналізуються необхідні документи. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення Комісія повинна враховувати ступінь вини арбітражного керуючого, тяжкість вчиненого ним проступку, а також, чи застосовувалися раніше до нього дисциплінарні стягнення.

Статтею 109 Закону №2344-XII визначено, що дисциплінарними стягненнями, що накладаються на арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), є: 1) попередження; 2) позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора). Під час визначення виду дисциплінарного стягнення враховується ступінь вини арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), тяжкість вчиненого ним проступку, а також чи застосовувалися раніше до арбітражного керуючого дисциплінарні стягнення.

При цьому суд звертає увагу, що Закон №2344-XII визначає лише поняття дисциплінарного проступку арбітражного керуючого, яким є винне невиконання або неналежне виконання обов'язків арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

Підстави для притягнення арбітражного керуючого для дисциплінарної відповідальності визначені п. 7.1 Порядку № 1284/5, якими є:

- встановлення факту подання арбітражним керуючим у документах, які подаються для отримання свідоцтва на право здійснення діяльності арбітражного керуючого, неправдивих відомостей;

- вчинення арбітражним керуючим протягом року після винесення припису або розпорядження повторного порушення, аналогічного раніше вчиненому;

- невиконання арбітражним керуючим розпорядження про усунення порушень законодавства з питань банкрутства в строки, визначені органом контролю;

- відмова арбітражного керуючого в проведенні перевірки;

- грубе порушення арбітражним керуючим законодавства під час виконання повноважень, що призвело до грубого порушення прав та законних інтересів боржника та (або) кредиторів боржника (банкрута);

- встановлення за результатами перевірки неможливості арбітражного керуючого виконувати повноваження, а саме: втрата громадянства України, набрання законної сили обвинувальним вироком щодо арбітражного керуючого за вчинення корисливого злочину або яким арбітражному керуючому заборонено здійснювати цей вид господарської діяльності чи займати керівні посади.

При цьому, поняття грубого порушення арбітражним керуючим законодавства під час виконання повноважень, що призвело до грубого порушення прав та законних інтересів боржника та (або) кредиторів боржника (банкрута) Порядком №1284/5 не визначено, що свідчить про необхідність оцінки порушення саме під час розгляду подання Дисциплінарною комісією на засіданні, з урахуванням обставин матеріалів та пояснень осіб, які беруть участь у засіданні, у тому числі арбітражного керуючого.

З матеріалів справи вбачається та як зазначалось судом вище, дисциплінарне стягнення застосоване до позивача у зв'язку з тим, що під час виконання повноважень ліквідатора у справі №Б3/128-11 про банкрутство ТОВ «Автодом» арбітражний керуючий ОСОБА_1 всупереч вимог абз. 1 ч. 2 ст. 25, ч. 6 ст. 3-1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції №784-ХІV від 30.06.1999 р., ч. 5 ст. 124, п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України, ст.ст. 4-5, 115 Господарського процесуального кодексу України не виконав вимоги ухвали господарського суду Київської області від 24.11.2014 у справі №Б3/128-11 про банкрутство ТОВ «Автодом» - своєчасно не передав новопризначеному ліквідатору ТОВ «Автодом» арбітражному керуючому ОСОБА_2 бухгалтерську та іншу документацію, печатки і штампи, матеріальні та інші цінності банкрута, що призвело до грубого порушення гарантованих ст. 6 Конвенції прав та законних інтересів боржника і його кредиторів на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку.

Так, ч.ч. 6, 7 резолютивної частини ухвали господарського суду Київської області від 24.10.2014 р., усунено арбітражного керуючого ОСОБА_1 від виконання останнім повноважень ліквідатора ТОВ «Автодом»; призначено ліквідатора ТОВ «Автодом» арбітражного керуючого ОСОБА_2 (свідоцтво від 07.05.2013 р. №756; ідентифікаційний номер НОМЕР_1, 61204, АДРЕСА_1); зобов'язано арбітражного керуючого ОСОБА_1 передати ліквідатору ТОВ «Автодом» усі наявні документи, печатки, штампи, матеріальні цінності ТОВ «Автодом».

Відповідно до положень Закону №2344-XII, протягом п'ятнадцяти днів з дня призначення ліквідатора відповідні посадові особи банкрута зобов'язані передати бухгалтерську та іншу документацію банкрута, печатки і штампи, матеріальні та інші цінності банкрута ліквідатору. У разі ухилення від виконання зазначених обов'язків відповідні посадові особи банкрута несуть відповідальність відповідно до законів України.

Водночас, з матеріалів справи вбачається, що позивачем вимоги зазначеної ухвали не виконано (а саме не передано бухгалтерську та іншу документацію банкрута, печатки і штампи, матеріальні та інші цінності банкрута ліквідатору) з підстав того, що дана ухвала від 24.10.2014 р. не набрала законної сили, оскільки ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу на неї.

В той же час, судом вбачається, що позивачем зазначена вище ухвала господарського суду оскаржена в частині звільнення арбітражного керуючого ОСОБА_1 від виконання обов'язків ліквідатора ТОВ «Автодом», тобто обґрунтованість та законність п. 8 резолютивної частини ухвали суду від 24.10.2014 р. позивачем під сумнів не ставилась.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно з ч. 5 ст. 124 Конституції України однією із основних засад судочинства є: обов'язковість рішень суду.

Статтею 4-5 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарські суди здійснюють правосуддя шляхом прийняття обов'язкових до виконання на усій території України рішень, ухвал, постанов. Рішення і постанови господарських судів приймаються іменем України. Невиконання вимог рішень, ухвал, постанов господарських судів тягне відповідальність, встановлену цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ст. 115 Господарського процесуального кодексу України, рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно з положеннями ст. 106 Господарського процесуального кодексу України Окремо від рішення місцевого господарського суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали місцевого господарського суду. При цьому, подання апеляційних скарг на ухвали місцевого господарського суду не перешкоджає продовженню розгляду справи цим судом.

Наведене в сукупності свідчить, що позивачем виконано п. 8 резолютивної частини ухвали господарського суду Київської області від 24.10.2014 р. несвоєчасно, що є грубим порушенням норм чинного законодавства.

При цьому, суд звертає увагу, що постановою Київського апеляційного господарського суду від 27.01.2015 р. пункти 5,6,7 резолютивної частини ухвали господарського суду Київської області від 24.10.2014 р. у справі №Б3/128-11 залишено без змін, тобто підтверджено правомірність звільнення арбітражного керуючого ОСОБА_1 від виконання обов'язків ліквідатора ТОВ «Автодом».

В подальшому, тобто після проведення позапланової невиїзної перевірки позивача, складання довідки та акту перевірки та внесення поданнів щодо притягнення ОСОБА_1 про застосування до нього дисциплінарних стягнень, а саме 30.04.2015 р. постанову Київського апеляційного господарського суду від 27.01.2015 р. та ухвалу господарського суду Київської області від 24.10.2014 р. у справі №Б3/128-11 скасовано в частині призначення ліквідатором ТОВ «Автодом» арбітражного керуючого ОСОБА_2 та в частині зобов'язання арбітражного керуючого ОСОБА_1 передати ліквідатору ТОВ «Автодом» усі наявні документи, печатки, штампи, матеріальні цінності ТОВ «Автодом», а відтак вимоги ухвали від 24.10.2014 р. до моменту її скасування в зазначеній частині були обов'язковими до виконання, однак позивачем не виконувались.

Додатково суд звертає увагу, що підставою для звільнення арбітражного керуючого ОСОБА_1 від виконання обов'язків ліквідатора ТОВ «Автодом» в ухвалі суду від 24.10.2014 р. вказано саме неналежне виконання обов'язків ліквідатора ТОВ «Автодом».

Крім того, про вибірковість виконання позивачем на власний розсуд вимог ухвали господарського суду Київської області від 24.10.2014 р. у справі №Б3/128-11 свідчить звернення його 29.10.2014 р. із заявою до державного виконавця стосовно виконання п. 4 вказаної ухвали.

Ч. 2 ст. 107 Закону №2344-XII встановлено, що арбітражні керуючі (розпорядники майна, керуючі санацією, ліквідатори) несуть дисциплінарну відповідальність в порядку, встановленому цим Законом.

Частиною 3 ст. 107 Закону №2344-XII визначено, що державний орган з питань банкрутства за поданням Дисциплінарної комісії накладає на арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) дисциплінарні стягнення.

Згідно з ч.ч. 4, 5 ст. 107 Закону №2344-XII, рішення щодо накладення дисциплінарного стягнення приймається протягом двох місяців з дня виявлення проступку, але не пізніше одного року з дня його вчинення. Про накладення на арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення робиться запис в Єдиному реєстрі арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.

При цьому, відповідно до ч.ч. 4, 6 ст. 108 Закону №2344-XII, дисциплінарна комісія, крім іншого, приймає рішення про застосування до арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) дисциплінарних стягнень. Рішення дисциплінарної комісії оформлюються протоколом, що підписується усіма присутніми на засіданні членами комісії.

Відповідно до ст. 113 Закону №2344-XII, у разі наявності підстав для позбавлення права арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) дисциплінарна комісія вносить державному органу з питань банкрутства відповідне подання.

Державний орган з питань банкрутства приймає рішення про позбавлення права арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) та вносить до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України запис про припинення повноважень арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

З аналізу наведених норм слідує, що рішення про застосування дисциплінарних стягнень приймає Дисциплінарна комісія, що оформлюється протоколом та вносить державному органу з питань банкрутства відповідне подання, на підставі якого останній приймає рішення про позбавлення права арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

Матеріалами справи підтверджується, що порушення вимог чинного законодавства виявлені перевіркою, за результатами якої складений акт від 05.03.2015 року, тобто, як зазначає позивач, стягнення повинно бути накладено на позивача протягом двох місяців з 05.03.2015 року, а накладення дисциплінарного стягнення після спливу двох місяців є порушенням приписів п. 7.5 Порядку №1284/5.

Суд звертає увагу, що відповідне рішення щодо накладення дисциплінарного стягнення може бути прийняте Дисциплінарною комісією протягом двох місяців з дня виявлення проступку, але не пізніше одного року з дня його вчинення, що і мало місце у даному випадку, а саме - 26.03.2015 р.

При цьому, пунктом 5 частини 1 статті 112 Закону визначена така підстава, як накладення дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора.

Згідно з п. 25 Положення №81/5 за результатами розгляду питання порядку денного Комісія приймає рішення, зокрема, про застосування до арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення на підставі подання структурного підрозділу про застосування дисциплінарного стягнення до арбітражного керуючого.

В той же час, відповідно до п. 26 Положення №81/5 протоколи засідання Комісії у триденний строк, крім випадку, передбаченого пунктом 27 цього Положення, направляються до структурного підрозділу для забезпечення виконання її рішень.

Крім того, п. 27 Положення №81/5 визначено, що у разі прийняття Комісією рішення про застосування до арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого протокол її засідання та її подання про застосування до арбітражного керуючого такого виду дисциплінарного стягнення у триденний строк направляються до структурного підрозділу для анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) та виключення з Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України відомостей про арбітражного керуючого, стосовно якого Комісією прийнято рішення.

Наведене в сукупності свідчить, що Дисциплінарною комісією своєчасно, тобто в межах двомісячного законодавчо визначеного строку, прийнято рішення щодо накладення дисциплінарного стягнення, а відтак посилання позивача на порушення п. 7.6 Порядку №1284/5 є безпідставними.

Крім того, суд зазначає, що позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого та анулювання свідоцтва, яке є обов'язковою умовою здійснення діяльності арбітражного керуючого, не є тотожними поняттями, оскільки припинення діяльності арбітражного керуючого, зокрема, з підстав накладення дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), є підставою для підготовки структурним підрозділом висновку про наявність підстави для анулювання свідоцтва та проект наказу Мін'юсту України про анулювання такого свідоцтва.

Висновок підписує керівник структурного підрозділу або особа, яка виконує його обов'язки. Наказ Мін'юсту України про анулювання свідоцтва підписує Міністр юстиції України або особа, яка виконує його обов'язки.

Зазначене в сукупності свідчить, що позивач безпідставно та необґрунтовано ототожнює рішення про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) та наказ про анулювання свідоцтва, а відтак, враховуючи, що оскаржуваний наказ №1042/5 прийнятий відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 112 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», п. 16 Порядку видачі свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 14.01.2013 р. №93/5, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 15.01.2013 за №117/22649, на підставі подання Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) від 26.03.2015 р. №293 про застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) та з урахуванням протоколу Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) від 26.03.2015 р. №28/03/15, підстави для його скасування відсутні

Частиною 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, Окружний адміністративний суд міста Києва, за правилами, встановленими ст.86 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши наявні у справі докази, вважає заявлені позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають.

Відповідно до ч. 2 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

Зважаючи, що суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог повністю, підстави для присудження на користь позивача здійснених судових витрат, з урахуванням вимог ст. 94 КАС України, відсутні.

Керуючись ст.ст. 71, 86, 158-163 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог арбітражного керуючого ОСОБА_1 відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі в Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня її проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Київського апеляційного адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 186 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Головуючий суддя Аблов Є.В.

Суддя Федорчук А.Б.

Суддя Шулежко В.П.