Справа № 819/1399/15
Суддя: Подлісна І.М.
Дата ухвалення: 2015-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/1399/15

25 вересня 2015 р.м. Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі:

головуючої судді Подлісній І.М.

при секретарі судового засідання Дармограй Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Збаразького РВ УМВС України в Тернопільській області, третьої особи Управління міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області про стягнення коштів в рахунок погашення заборгованості по виплаті заробітної плати, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Збаразького РВ УМВС України в Тернопільській області, третьої особи Управління міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області про стягнення коштів в рахунок погашення заборгованості по виплаті зарплати, а саме 990 грн. 70 коп. недоотриманої зарплати за нічні та святкові дні, 49,14 грн., як 3% річних за неналежне виконання грошових зобовязань, 777 грн. 29 коп. інфляційних витрат за несвоєчасну виплату зарплати та судові витрати в сумі 4 500 грн., в т.ч. 4 000 грн. за надання правової допомоги та 500 грн. вартості послуг фахівця.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представники відповідача Збаразького РВ УМВС України в Тернопільській області та третьої особи Управління міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області позовні вимоги не визнали, проти їх задоволення заперечили з мотивів викладених у письмових запереченнях.

Суд, заслухавши пояснення сторін, проаналізувавши матеріали справи, зясувавши усі обставини та перевіривши їх доказами приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи із наступних підстав.

ОСОБА_1 проходив службу в Збаразькому РВ УМВС України в Тернопільській області та перебував на посаді інспектора патрульної служби групи патрульної служби підпорядкованої СОГП МГБ Збаразького РВ УМВСУ в Тернопільській обл. з 24.09.2013 р. по 12.11.2013 р.

Наказом №240/0с від 12.11.2013 Управління міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області звільнений з органів внутрішніх справ у запас Збройних сил за п. 63 "Є" за порушення дисципліни Положення про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ.

При звільненні з позивачем проведено розрахунок та виплачено належні суми, однак ОСОБА_1 вважає, що йому не виплачено усі належні при звільненні суми, тому звернувся за захистом своїх прав до суду з позовом про їх стягнення.

Статтею 1 Закону України "Про міліцію" № 565, визначено, що міліція в Україні - державний озброєний орган виконавчої влади, який захищає життя, здоров'я, права і свободи громадян, власність, природне середовище, інтереси суспільства і держави від протиправних посягань.

Відповідно до абзацу 1 статті 16 Закону №565 особовий склад міліції складається з працівників, що проходять державну службу в підрозділах міліції, яким відповідно до чинного законодавства присвоєно спеціальні звання міліції.

Абзацом 1 статті 18 Закону№565 передбачено що, порядок та умови проходження служби в міліції регламентуються Положенням про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Нормами абзаців 12 та 13 Закону №565 передбачено, що для працівників міліції встановлюється 41 годинний робочий тиждень. У необхідних випадках особи рядового і начальницького складу несуть службу понад встановлену тривалість робочого часу, а також у вихідні та святкові дні. Оплата праці в надурочний і нічний час, у вихідні та святкові дні провадиться відповідно до вимог законодавства. Дана норма також дублюється в Положенні №114, а саме в пункті 21 цього Положення.

Абзацом 3 пункту 21 Положення №114 передбачено, що при змінній роботі (службі) і безперервному чергуванні встановлюється однакова тривалість денної, вечірньої та нічної зміни.

Відповідно до частини 1 та 2 Постанови №197, при залученні осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, які утримуються за рахунок коштів республіканського та місцевих бюджетів, а також коштів, що надходять за договорами від міністерств, відомств, підприємств, установ, організацій і громадян, до несення служби понад установлений законодавством робочий час оплата їхньої праці за цей час провадиться у розмірах, передбачених законодавством України про працю, з розрахунку посадового окладу й окладу за спеціальним званням. Служба осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ у дні щотижневого відпочинку та святкові дні може компенсуватися за їхньою згодою наданням іншого дня відпочинку або в грошовій формі у подвійному розмірі.

Порядок компенсації за службу в понаднормовий час, у дні щотижневого відпочинку та святкові дні встановлено пунктом 3.7 розділу III Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, затвердженої наказом МВС України від 31 грудня 2007 року №499, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 12 березня 2008 року за №205/14896 (із змінами).

Приписами вищевказаного пункту передбачено, що при залученні осіб рядового і начальницького складу ОВС до несення служби понад установлений законодавством робочий час виплата грошового забезпечення проводиться з розрахунку посадового окладу й окладу за спеціальним званням.

Годинна ставка обчислюється шляхом поділу місячного посадового окладу та окладу за спеціальним званням на кількість годин робочого часу в поточному місяці. При цьому понаднормові роботи не повинні перевищувати для кожного працівника чотирьох годин протягом двох днів поспіль і 120 годин на рік.

Служба осіб рядового і начальницького складу у дні щотижневого відпочинку та святкові дні може компенсуватися за їхньою згодою шляхом надання їм іншого дня відпочинку або в грошовій формі.

Підставою для залучення працівників органів внутрішніх справ до понаднормової служби чи в дні щотижневого відпочинку та святкові дні є: а) письмові накази керівників органів внутрішніх справ; б) графіки нарядів чергувань, затверджені керівниками органів внутрішніх справ.

Службою в нічний час вважається виконання особами рядового і начальницького складу органів, підрозділів установ і навчальних закладів внутрішніх справ службових обов'язків у період з 22.00 до 06.00.

Позивач ОСОБА_1 проходив службу на посаді інспектора патрульної служби групи патрульної служби підпорядкованої СОГП МГБ Збаразького РВ УМВС України в Тернопільській області з 24.09.2013 по 12.11.2013 року. Оскільки служба позивача проводилась на підставі затверджених графіків несення служби, при визначенні факту проходження служби понад встановлений законодавством робочий час мають застосовуватися норми тривалості робочого часу згідно примірного виробничого календаря в підсумковому варіанті за місяць.

Відповідно до листа Міністерства соцполітики України від 21.08.2012 року № 9050/0/14-12/13 «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2013 рік», при 40-годинному робочому тижні (слід врахувати що в ОВС застосовується 41-годинний тиждень), норми тривалості робочого часу у вересні 2013 року становлять 168 год., у жовтні 2013 року-184 год., а у листопаді 2013 року - 168 год.

Табелювання служби працівників патрульної служби не проводилось, як вбачається із графіків патрулювання даних осіб, позивач не працював понад встановлений законодавством робочий час.

Так, у вересні 2013 року позивач відпрацював 8 годин; у жовтні 2013 року - 159 годин, у листопаді - 40 годин.

Як вбачається з графіку патрулювання, позивач ОСОБА_1 залучався до служби 3 святкових дні у жовтні та 1 святковий день у листопаді.

Відповідно до зазначених вище норм, служба осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ у дні щотижневого відпочинку та святкові дні може компенсуватися за їхньою згодою наданням іншого дня відпочинку або в грошовій формі у подвійному розмірі.

У Збаразькому РВ УМВС відсутні рапорти позивача про те, що він бажає отримати грошову форму компенсації за службу у святкові дні, а тому представник відповідача стверджує, що йому було надано інший день відпочинку, однак доказів про це не надав, відтак на користь позивача підлягає стягненню оплата за роботу у святкові дні, зокрема 3 святкових дні у жовтні та 1 святковий день у листопаді.

Наведений позивачем розрахунок не відповідає вимогам наказів МВС України, які чітко регламентують дані правовідносини. У розрахунок має включатися лише посадовий оклад та оклад за спеціальне звання, а не грошове забезпечення в цілому.

Cудом встановлено, що за роботу в нічні години позивачу належало б до виплати 56,93 грн., виходячи з наступного розрахунку відповідно до наказу МВС «Про впорядкування структури та умов грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ» від 31.12.2007 року № 499 та постанови КМУ «Про впорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 07.11.2007 № 1294 з змінами та доповненнями:

Нічні:

- вересень 2013 року за 4 год. - 580,00 + 60,00 /168 * 4 * 17,5% = 2,67 грн.,

- жовтень 2013 року за 76 год. - 580,00 + 60,00 /184 * 76 * 17,5% = 46,26 грн.,

- листопад 2013 року за 12 год. - 580,00 +60,00 / 168 * 12 * 17,5% = 8,00 грн.,

де 580,00 - посадовий оклад, 60,00 - оклад за спеціальне звання, 168,184,168 год.

- норма тривалості робочого часу згідно виробничого календаря, 4,76,12 год. нічний час, 17,5% - відсоткова надбавка згідно наказу. Разом: 56,93 грн.

Святкові та вихідні:

- жовтень 2013 року за 3 дні - 580,00 + 60,00 /31 *3 = 61,94 грн.,

- листопад 2013 року за 1 день - 580,00 + 60,00 / ЗО * 1 = 23,33 грн..

де 580,00 - посадовий оклад, 60,00 - оклад за спеціальне звання, 30,31 - кількість календарних дців в місяць, 3 та 1 - вихідні та святкові дні. Разом: 85,27 гри

З приводу вимог про компенсацію надання правової допомоги у 4 000 грн., про що позивачем надано квитанцію №11/15а до договору №11 від 13.03.2015 р., то ці вимоги до задоволення не підлягають з огляду на наступне.

Виходячи з положень частин 1, 2, 4 статті 94 КАС України компенсація витрат на правову допомогу - це надана нормами Кодексу перевага фізичним та юридичним особам позивачам у справі, оскільки субєкт владних повноважень може компенсувати лише витрати, повязані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

У частині 2 статті 16 КАС України зазначається, що для надання правової допомоги при вирішенні справ у судах в Україні діє адвокатура. У випадках, встановлених законом, правова допомога може надаватися й іншими фахівцями в галузі права. Порядок і умови надання правової допомоги, права й обов'язки адвокатів та інших фахівців у галузі права, які беруть участь в адміністративному процесі і надають правову допомогу, визначаються цим Кодексом та іншими законами.

Як зазначено в частині 1 статті 90 КАС України, до витрат на правову допомогу відносяться витрати, пов'язані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором.

Компілюючи статті 16 та 90 КАС України можна дійти висновку, що до витрат на правову допомогу можуть відноситися витрати, повязані з оплатою іншого фахівця в галузі права, якщо ця допомога надавалась у випадках, встановлених законом.

При цьому, виходячи з положень статті 1 Закону України від 20.12.2011р. № 4191-VI «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», розмір компенсації витрат на правову допомогу в адміністративних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу.

Виходячи з системного аналізу наведених норм можна дійти висновку, що позивачу не належить до стягнення витрат за надання правової допомоги у 4 000 грн., оскільки вимогами закону передбачено компенсація таких витрат у випадку задоволення позову. В даному ж випадку розмір вказаних витрат надмірно великий навіть у порівнянні з ціною позову, що свідчить про недобросовісність користування наданими ОСОБА_1 правами, як позивачу у справі.

Крім того, вимоги позивача про стягнення з відповідача річних та інфляційних втрат відповідно до ст.625 ЦК України є безпідставними, оскільки, як вбачається з змісту книги п'ятої глави 47 ЦК України та ст.11 ЦК України, зобов'язальними є правовідносини, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст.. 11 ЦК України.

В даному випадку між сторонами виникли відносини у зв'язку із проходженням позивачем публічної служби у відповідача, а відтак його вимоги в цій частині є безпідставними.

Отже, посилання позивача на норми зобов'язального права стосуються виключно цивільних правовідносин, а в даному випадку має місце адміністративний спір. Тому позовні вимоги про стягнення коштів відповідно до ст.625 ЦК України теж до задоволення не підлягають.

Що стосується вимог про стягнення 500 грн. витрат за надання послуг фахівця, то позивачем не надано жодних доказів про те, що такі послуги йому надавались і що такі витрати ним понесені, тому дані вимоги також не підлягають до задоволення.

За даних обставин позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити частково, стягнувши з Збаразького РВ УМВС України в Тернопільській області на користь ОСОБА_1 Михайловича56 гривень 93 копійки оплати за роботу в нічний час та 85 гривень 27 копійок оплати за роботу в святкові та вихідні дні, у задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Керуючись ст.ст. 94, 158-167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково. Стягнути з Збаразького РВ УМВС України в Тернопільській області на користь ОСОБА_1 Михайловича56 (п'ятдесят шість) гривень 93 копійки оплати за роботу в нічний час та 85 (вісімдесят п'ять) гривень 27 копійок оплати за роботу в святкові та вихідні дні.

В задоволення решти позовних вимог - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Подлісна І.М.

копія вірна

Суддя Подлісна І.М.