Справа № 810/5236/13-а
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2015-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2015 року м.Київ 810/5236/13-а

Київський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Панової Г.В., суддів Василенко Г.Ю., Панченко Н.Д., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Вишневеміськреконструкція

до Державної архітектурно-будівельної інспекції України

про скасування постанов

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю Вишневеміськреконструкція (далі позивач) з позовом до Інспекції архітектурно-будівельного контролю у Київській області (далі відповідач) про скасування постанови №№З-3008/1; З-3008/2; З-3008/3 від 30.08.2013 про накладення на позивача штрафу за порушення у сфері містобудівної діяльності.

В обгрунтування позовної заяви позивач зазначив, що оскаржувані рішення про застосування до ТОВ Вишневеміськреконструкція штрафних санкцій були прийняті відповідачем з порушенням встановленого законодавством порядку.

Крім того, висновки, викладені ОСОБА_1 перевірки, на підставі яких посадовими особами контролюючого органу були прийняті вказані рішення також не відповідають дійсності, оскільки позивачем не було вчинено дій (допущено бездіяльність), яка утворює склад правопорушення у сфері містобудівної діяльності, який передбачено статтями 34, 36 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності. Зауважив, що ТОВ Вишневеміськреконструкція не допускало виконання будівельних робіт без реєстрації декларації про початок виконання таких робіт, забезпечення замовником здійснення технічного нагляду, а також забезпечення замовником здійснення авторського нагляду.

Таким чином, на думку позивача, підстави для притягнення ТОВ Вишневеміськреконструкція до відповідальності відсутні, а постанови № З-3008/1; № З-3008/2 та № З-3008/3 від 30.08.2013 про накладення на позивача штрафу за порушення у сфері містобудівної діяльності підлягають скасуванню.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 25.10.2013 адміністративний позов задоволено та скасовано постанови інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області № №З-3008/1; З-3008/2; З-3008/3 від 30.08.2013 р.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 01.07.2014 апеляційну скаргу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області задоволено, постанову Київського окружного адміністративного суду - скасовано.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 17.06.2015 скасовано постанови Київського окружного адміністративного суду від 25.10.2013 та Київського апеляційного адміністративного суду від 01.07.2014, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Скасовуючи вказані судові рішення судів, Вищий адміністративний суд України зазначив, що під час судового розгляду справи судами попередніх інстанцій не було зясовано суті обставин та складу вчинених позивачем порушень, а також не обґрунтована правомірність застосування до позивача штрафних санкцій з урахуванням положень Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності».

Крім того, в своєму рішенні Вищий адміністративний суд України також зауважив, що не зясованими залишись також обставини щодо додержання відповідачем при розгляді справ про правопорушення у сфері містобудівної діяльності та винесенні оскаржуваних постанов про накладення штрафу вимог Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 квітня 1995 року № 244, про порушення якого зазначав в обґрунтування своїх вимог позивач.

За наведених обставин, колегія суддів Вищого адміністративного суду України дійшла висновку, що з метою всебічного, повного та обєктивного розгляду справи суди мають перевірити всі обставини, що стали підставою для прийняття оскаржуваних рішень.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 07.07.2015 вказану адміністративну справу прийнято до провадження, та призначено попереднє судове засідання, в ході якого було здійснено заміну первинного відповідача Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області належним відповідачем Державною архітектурно-будівельною інспекцією України.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 21.07.2015 справу № 810/5236/15 призначено до судового розгляду.

Від Товариства з обмеженою відповідальністю Вишневеміськреконструкція 15.09.2015 до суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника позивача в порядку письмового провадження.

Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується даними наявного в матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, явку уповноважених представників до суду 15.09.2015 не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив та будь яких заяв чи клопотань до суду не надав.

Відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

У зв'язку з цим, розгляд даної справи проведено в порядку письмового провадження.

15.09.2015 від Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області до суду надійшли заперечення на адміністративний позов, відповідно до яких відповідач просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування доводів заперечень зазначив, що підставою для проведення позапланової перевірки позивача став лист Управління СБУ в Київській області від 20.06.13 № 52/27-71, відповідно до якого інспекцію було зобов'язано провести перевірку ТОВ "Вишневеміськреконструкція на предмет дотримання норм будівельного та земельного законодавства України, усунення наявних порушень та приведення будівництва відповідно до вимог чинного законодавства.

В липні 2013 року, на виконання вимог листа Управління СБУ в Київській області, Інспекцією архітектурно-будівельного контролю у Київській області була проведена позапланова перевірка ТОВ "Вишневеміськреконструкція в ході якої службовими особами відповідача було встановлено, зокрема, незабезпечення здійснення авторського та технічного нагляду при виконанні ТОВ будівельних робіт з реконструкції Третьої черги Мікрорайону житлових будинків і громадських будівельна вулицях Святошинській та Л.Українки в м. Вишневе, Києво-Святошинського району Київської області. При цьому, відповідач стверджує, що такі накази товариством не видавались.

Наголосив, що факти, на які посилається позивач як на підставу позовних вимог, не знаходять свого підтвердження згідно наявних в матеріалах справи доказів, отже відповідач при проведенні перевірки та винесенні оскаржуваних постанов діяв правомірно в межах наданих повноважень та у відповідності до вимог чинного законодавства, у зв'язку з чим підстав для їх скасування постанов про накладення на ТОВ "Вишневеміськреконструкція" штрафів за порушення у сфері містобудівної діяльності в судовому порядку не має.

Виходячи з наведеного, відповідач вважає свої дії законними та просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог з огляду на їх безпідставність та необґрунтованість.

Розглянувши матеріали справи, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов таких висновків.

Як встановлено судом, на виконання вимог листа Управління СБУ в Київській області від 20.06.13 №52/27-671, яким відповідача було зобов'язано провести перевірку ТОВ Вишневеміськреконструкція на предмет дотримання норм будівельного та земельного законодавства України, усунення наявних порушень та приведення будівництва відповідно до вимог чинного законодавства, на підставі направлення від 16.07.2013 Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області була проведена позапланова перевірка позивача на предмет дотримання вимог містобудівного законодавства при будівництві житлового комплексу Акварель по вул. Л.Українки в м. Вишневому Київської області у період з 16.07.2013 по 22.07.2013.

Зазначена перевірка проводилась посадовою особою відповідача виключно візуальним спостереженням та дослідженням обєкта будівництва.

За результатом проведення вказаної перевірки посадовими особами Інспекції було складено ОСОБА_1 перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, ДБН та стандартів від 22.07.2013, в яких зафіксовано порушення позивачем вимог статей 34, 36 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності. Крім того, під час проведення перевірки було встановлено факт виконання будівельних робіт з реконструкції Третьої черги Мікрорайону житлових будинків і громадських будівель на об'єкті будівництва без забезпечення здійснення авторського та технічного нагляду.

На підставі висновків, викладених в ОСОБА_1 перевірки, відповідачем 20.08.2015 було оформлено протоколи №1-Л-З-2008/1163; 1-Л-З-2008/1164; 1-Л-З-2008/1165 від 20.08.2013 про правопорушення у сфері містобудівної діяльності та винесено припис №С-2008/4 про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають законодавству, будівельним нормам, державним стандартам і правилам, архітектурним вимогам, технічними умовам та іншим нормативно-правовим актам.

За результатом розгляду матеріалів про правопорушення у сфері містобудівної діяльності посадовою особою Інспекціі було винесено постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 30.08.2013 № З-3008/1, № З-3008/2, № З-3008/3, відповідно до яких на ТОВ Вишневеміськреконструкція було накладено штрафи в загальному розмірі 196137,00 грн.

Вважаючи вказані постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності неправомірними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 25.10.2013 позов задоволено в повному обсязі та скасовано постанови Інспекції ДАБК у Київській області від 30.08.2013 № З-3008/1, № З-3008/2, № З-3008/3.

Разом з цим, 01.07.2014 Київським апеляційним адміністративним судом прийнято нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову ТОВ Вишневеміськреконструкція до Інспекції ДАБК у Київській області про скасування постанов відмовлено.

При цьому, оскільки суд касаційної інстанції вказав на необхідність при новому розгляді справи перевірити та встановити всі обставини, що стали підставою для прийняття оскаржуваних рішень, зокрема, обставини та склад вчинених позивачем порушень, а також правомірність застосування до позивача штрафних санкцій з урахуванням вимог Закону України «Про відповідальність за порушення у сфері містобудівної діяльності», слід зазначити про таке.

Основними нормативно-правовими актами, що регулюють питання здійснення державного архітектурно-будівельного контролю є Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 № 3038-VI, Закон України «Про архітектурну діяльність» від 20.05.1999 № 687-XIV, Порядок здійснення державного архітектурно - будівельного контролю (затверджений постановою КМУ від 23.05.2011 N 553), Закон України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» від 14.10.1994 № 208/94-ВР та Порядок накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності ( затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 6 квітня 1995 р. № 244) в редакціях чинних на час виникнення спірних правовідносин.

Статтею 10 Закону України «Про архітектурну діяльність» передбачено, що для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об'єктів архітектури додержання суб'єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд.

Приписами статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено, що державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 5 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного визначено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Відповідно до пункту 7 Порядку позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Підставами для проведення позапланової перевірки є, зокрема, вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.

Крім того, пунктом 10 Порядку передбачено, що інспекції у своїй діяльності взаємодіють з органами виконавчої влади, що здійснюють контроль за дотриманням природоохоронних, санітарно-гігієнічних, протипожежних вимог, вимог у сфері охорони праці, енергозбереження та інших вимог, передбачених законом, державної статистики, а також з органами внутрішніх справ, прокуратури та іншими правоохоронними і контролюючими органами.

Під час проведення позапланової перевірки посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю зобов'язана пред'явити службове посвідчення та направлення для проведення позапланової перевірки.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб'єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об'єкт будівництва (пункт 9 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю).

Пунктом 11 Порядку встановлено, що посадові особи інспекцій під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю мають право, крім іншого, безперешкодного доступу на місце будівництва об'єкта, або місцезнаходження суб'єкта господарювання, який провадить господарську діяльність, пов'язану з будівництвом обєкта архітектури, який за складністю архітектурно-будівельного рішення та (або) інженерного обладнання належить до IV і V категорії складності; складати протоколи про вчинення правопорушень та акти перевірок, і накладати штрафи у межах повноважень, передбачених законом; видавати обов'язкові для виконання приписи щодо: усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил; зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт; проводити перевірку відповідності виконання підготовчих та будівельних робіт вимогам будівельних норм, державних стандартів і правил, затвердженим проектним вимогам, рішенням, технічним умовам, своєчасності та якості проведення передбачених нормативно-технічною і проектною документацією зйомок, замірів, випробувань, а також ведення журналів робіт, наявності у передбачених законодавством випадках паспортів, актів та протоколів випробувань, сертифікатів та іншої документації; проводити перевірку стану дотримання суб'єктами містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, в тому числі під час застосування будівельної продукції; здійснювати контроль за додержанням суб'єктами господарювання ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов'язаної з будівництвом обєкта архітектури, який за складністю архітектурно-будівельного рішення та (або) інженерного обладнання належить до IV і V категорії складності; та інше.

Водночас, відповідно до пункту 12 Порядку, посадові особи інспекції під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю зобов'язані, зокрема, у повному обсязі, об'єктивно та неупереджено здійснювати державний архітектурно-будівельний контроль у межах повноважень, передбачених законодавством; ознайомлювати суб'єкта містобудування чи уповноважену ним особу з результатами державного архітектурно-будівельного контролю у строки, передбачені законодавством.

Разом з цим, повноваження суб'єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль передбачено пунктом 13 Порядку, відповідно до якого, суб'єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, має право: вимагати від посадових осіб інспекції дотримання вимог законодавства; перевіряти наявність у посадових осіб інспекції службових посвідчень; бути присутнім під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю; за результатами перевірки отримувати та ознайомлюватись з актом перевірки, складеним інспекцією; подавати в письмовій формі свої пояснення, зауваження або заперечення до акта перевірки, складеного інспекцією за результатами перевірки.

При цьому, суб'єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, зобов'язаний: допускати посадових осіб інспекції до проведення перевірки за умови дотримання порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю; виконувати вимоги інспекції щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності; подавати документи, пояснення, довідки, відомості, матеріали з питань, що виникають під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.

У разі відмови суб'єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, у допуску посадових осіб інспекції до проведення перевірки складається відповідний акт (пункт 14 Порядку).

За результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою інспекції складається акт перевірки у двох примірниках та підписується посадовою особою інспекції, яка провела перевірку та суб'єктом містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль. Один примірник надається суб'єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, а другий залишається в інспекції (пункти 16, 18 Порядку).

Якщо суб'єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, не погоджується з актом перевірки, він підписує його із зауваженнями, які є невід'ємною частиною такого акта.

У разі відмови суб'єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, підписати акт перевірки та припис, посадова особа інспекції робить у акті відповідний запис.

У разі відмови суб'єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, від отримання акта та припису, вони надсилаються йому рекомендованим листом з повідомленням (пункт 21 Порядку).

У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт (далі припис).

Припис складається у двох примірниках та підписується посадовою особою інспекції, яка провела перевірку. Один примірник припису залишається в інспекції, а інший надається суб'єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль (пункти 17,19 Порядку).

Статтею 1 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» від 14.10.1994 № 208/94-ВР визначено, що правопорушеннями у сфері містобудівної діяльності є протиправні діяння (дії чи бездіяльність) суб'єктів містобудування - юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, державними стандартами і правилами.

Вчинення суб'єктами містобудування правопорушень у сфері містобудівної діяльності тягне за собою відповідальність, передбачену цим та іншими законами України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 6 квітня 1995 р. № 244 затверджено Порядок накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Відповідно до пункту 2 Порядку справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності розглядаються Держархбудінспекцією та її територіальними органами (далі - інспекції).

Підставою для розгляду справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності є відповідний протокол, складений посадовою особою інспекції за результатами перевірки.

Згідно з положеннями пункту 20 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю та пункту 5 Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності протокол протягом трьох днів після його складення та всі матеріали перевірки подаються посадовій особі інспекції, уповноваженій накладати штраф.

Питання про накладення штрафу розглядається в 15-денний строк з дня одержання протоколу про правопорушення. У разі потреби справа може розглядатися за участю представників субєкта містобудування, експертів, інших причетних до неї осіб (пункт 6 Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності).

Штраф може бути накладено на субєктів містобудування протягом шести місяців з дня виявлення правопорушення, але не пізніше ніж через три роки з дня його вчинення.

У разі вчинення субєктами містобудування двох або більше правопорушень штрафи накладаются за кожне вчинене правопорушення окремо (пункт 131 Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності).

Накладати штраф від імені інспекцій мають право керівник Держархбудінспекції та його заступники, керівники територіальних органів Держархбудінспекції та їх заступники (пункт 2 Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності).

Відповідно до пункту 7 вказаного Порядку визначено, що рішення про накладення штрафу оформлюється постановою про накладення на субєкта містобудування штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності (далі - постанова про накладення штрафу), що є виконавчим документом і підлягає виконанню в установленому законом порядку.

У постанові зазначається розмір штрафу.

Розміри штрафів визначено Законом України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності».

Постанова повинна відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України "Про виконавче впровадження".

Постанова про накладення штрафу складається у трьох примірниках. Перший примірник постанови у триденний строк після її прийняття вручається під розписку суб'єкту містобудування (керівнику або уповноваженому представнику суб'єкта містобудування) або надсилається рекомендованим листом з повідомленням, про що робиться запис у справі. Два примірники залишаються в інспекції, яка наклала штраф (пункт 9 Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності).

Як було встановлено судом, підставами для проведення позапланової перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил ТОВ «Вишневеміськреконструкція» були направлення № 2191.13/08/01 від 16.07.2013 та вимоги Управління Служби безпеки України у Київській області № 52/27-671 від 20.05.2015.

Водночас, представник позивача в позові стверджував, що повідомлення про проведення зазначеної перевірки ТОВ «Вишневеміськреконструкція» не отримувало. Під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю уповноважений представник Товариства участі не приймав. Актів перевірки, протоколів та припису позивач також не отримував та про проведення такої перевірки дізнався лише після отримання оскаржуваних постанов.

Разом з цим, жодних доказів, які б спростовували наведені твердження представника позивача відповідачем суду надано не було.

У свою чергу, представник відповідача, та допитаний у судовому засіданні 25.10.2013 в якості свідка начальник інспекційного відділу № 4, яким було проведено перевірку, під час судового розгляду пояснили суду, Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю не передбачено обовязку інспекції повідомляти посадові особи про проведення позапланової перевірки.

При цьому, начальник інспекційного відділу № 4 зауважив, що перевірка була ним проведена в присутності представника позивача, проте назвати прізвище, імя, по батькові та посаду даної особи свідок не зміг.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи ОСОБА_1 перевірки від 22.07.2013, протоколів № 1-Л-З-2008/1163, № 1-Л-З-2008/1164 та № 1-Л-З-2008/1165 від 20.08.2013, а також припису № С-2008/4 від 20.08.2013 від отримання зазначених документів позивач відмовився. ОСОБА_1 перевірки та припис були направлені на адресу товариства поштою 21.08.2013.

При цьому, суд звертає увагу, що відповідно до вимог законодавства у разі відмови від підпису в акті перевірки та припису відповідний екземпляр надсилається перевіряємому рекомендованим листом з повідомленням. Тобто, належним доказом, який свідчить про факт направлення на адресу позивача зазначених документів є квитанція оператора поштового зв'язку про відправлення рекомендованого листа з повідомленням та відміткою про вручення. Проте, вказаних доказів, які б свідчили про направлення та отримання позивачем актів перевірки, а також припису, інспекцією суду надано не було.

Таким чином, відповідач жодним чином не спростував доводів позивача щодо порушення контролюючим органом порядку проведення перевірки, а саме: не забезпечення участі представника ТОВ «Вишневеміськреконструкція» під час проведення перевірки, а також не ознайомлення уповноваженої особи суб'єкта містобудування з результатами державного архітектурно-будівельного контролю.

Враховуючи приписи статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно до яких, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, суд дійшов висновку, що відповідачем порушено порядок проведення позапланових перевірок, визначений Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», а також Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.

Щодо суті, обставин та складу вчинених правопорушень суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, за результатом перевірки посадова особа контролюючого органу дійшла висновку про порушення суб'єктом містобудування вимог статей 34, 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», а також не забезпечення здійснення авторського та технічного нагляду на об'єкті будівництва під час виконання будівельних робіт з реконструкції Третьої черги Мікрорайону житлових будинків і громадських будівель.

Водночас, як було встановлено судом в ході розгляду справи, зазначених висновків відповідач дійшов шляхом візуального огляду обєкта будівництва без дослідження будь-яких документів, що надають право на виконання будівельних робіт.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, у судовому засіданні 25.10.2013 начальник інспекційного відділу № 4 на питання головуючого пояснив суду, що у позивача наявні документи на авторський та технічний нагляд.

Таким чином, посадовою особою інспекції під час проведення перевірки ТОВ «Вишневеміськреконструкція» не було забезпечено повного, обєктивного, неупередженого, здійсненого у межах повноважень, передбачених законодавством державного архітектурно-будівельного контролю, що свідчить про порушення відповідачем пункту 12 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.

Суд також звертає увагу, що ухвалами від 07.07.2015 та 21.07.2015 в адміністративній справі № 810/5236/13-а у відповідача було витребувано належним чином засвідчені копії документів та матеріалів на підставі яких прийнято постанови №№ З-3008/1; З-3008/2; З-3008/3 від 30.08.2013 про накладення на позивача штрафу за порушення у сфері містобудівної діяльності.

Водночас, зазначені документи, як і будь які інші докази на підтвердження обґрунтованості та правомірності висновків ОСОБА_1 перевірки, що стали підставою для прийняття оскаржуваних постанов відповідачем суду надано не було.

При цьому, на спростування інформації зазначеної в листі Управління Служби безпеки України, який став підставою для проведення вказаної перевірки, 22.07.2013 позивачем було направлено на адресу Інспекції архітектурно-будівельного контролю у Київській області пояснення з підтвердженням наявних у них доводів відповідними документами.

Таким чином, з огляду на зазначене, суд дійшов висновку про необґрунтованість та безпідставність висновків Інспекції архітектурно-будівельного контролю у Київській області щодо порушення позивачем вимог статей 34, 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», а також не забезпечення здійснення авторського та технічного нагляду на об'єкті будівництва під час виконання будівельних робіт з реконструкції Третьої черги Мікрорайону житлових будинків і громадських будівель.

Відносно дотримання відповідачем при розгляді справ про правопорушення у сфері містобудівної діяльності та винесенні оскаржуваних постанов про накладення штрафу вимог Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, суд зазначає про таке.

Як встановлено судом, 30.08.2013 за результатом розгляду матеріалів справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності та за участі директора ТОВ «Вишневеміськреконструкція», тимчасово виконуючим обовязки начальника Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області (відповідно до наказу ДАБІ України від 19.11.2012 № 187) були прийняті постанови № З-3008/1; № З-3008/2; № З-3008/3 про накладення на позивача штрафу за порушення у сфері містобудівної діяльності.

Водночас, позивач стверджує, що директор ТОВ «Вишневеміськреконструкція» не був присутній на засіданні комісії при ухваленні оскаржуваних рішень.

Як вбачається з журналу судового засідання від 25.10.2013 представник відповідача під час судового розгляду справи не заперечив вказаних доводів позивача, проте, пояснень відносно наявності недостовірної інформації в оскаржуваних постановах про накладення штрафу надати не зміг.

Суд вважає за необхідне зазначити, що участь представників субєкта містобудування, відповідно до вимог Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, не є обовязковою під час розгляду питання про накладення штрафу. Проте, внесення недостовірної інформації до рішень про накладення штрафу свідчить про їх неправомірність.

Отже, всі наведені вище обставини, свідчать про необґрунтованість та протиправність прийнятих Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області постанов № З-3008/1; № З-3008/2; № З-3008/3 від 30.08.2013 про накладення штрафу за порушення у сфері містобудівної діяльності.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приписами статтей 11 та 71 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем жодним чином не доведено правомірності прийнятих ним рішень про накладення на позивача штрафу за порушення у сфері містобудівної діяльності.

З огляду на зазначене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, беручи до уваги недоведеність відповідачем правомірності прийнятих ним рішень, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та скасування оскаржуваних рішень про про накладення штрафу за порушення у сфері містобудівної діяльності.

Згідно з частиною першою статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Відповідно до статті 97 Кодексу адміністративного судочинства України суд за клопотанням однієї зі сторін визначає грошовий розмір судових витрат, які повинні бути їй компенсовані.

Оскільки вимог про відшкодування судових витрат позивач не заявляв, судові витрати стягненню на користь позивача не підлягають.

Керуючись статтями 11, 14, 69, 70, 71, 158 - 163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати постанови Інспекції архітектурно-будівельного контролю у Київській області про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 30.08.2013 № З-3008/1, від 30.08.2013 № З-3008/2 та від 30.08.2013 № З-3008/3.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний су.

Згідно з частиною другою статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя Панова Г. В.

Судді: Василенко Г.Ю.

ОСОБА_2