Справа № 807/1411/15
Суддя: Шешеня О.М.
Дата ухвалення: 2015-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

08 жовтня 2015 рокум. Ужгород№ 807/1411/15

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Шешеня О.М.

при секретарі Куля Т.Т.

за участю:

позивача: Фізична особа-підприємець ОСОБА_1, представник - ОСОБА_2;

відповідача: Державна податкова інспекція в Іршавському районі Головного управління ДФС у Закарпатській області, представник - не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції в Іршавському районі Головного управління ДФС у Закарпатській області про скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції в Іршавському районі Головного управління ДФС у Закарпатській області (далі - відповідач) про скасування податкового повідомлення-рішення № від 10.07.2015 року.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позов та просив задовольнити позовні вимоги з підстав, наведених у позовній заяві, мотивуючи наступним. Відповідачем була проведена документальна позапланова виїзна перевірка позивача, результати якої відображено в Акті перевірки від 03.07.2015 року №197/1700/НОМЕР_1 та за наслідками якої прийнято податкове повідомлення-рішення № від 10.07.2015 року. У відповідності до прийнятого за наслідками проведеної перевірки податкового повідомлення-рішення № від 10.07.2015 року, позивачеві було зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість за листопад 2015 року у розмірі 263406,00 грн. Представник позивача вказував, що з метою забезпечення господарської діяльності основними засобами, позивачем за договором фінансового лізингу №ukr77-1114F від 12.11.2014 року було придбано транспортний засіб Volvo FH 4х2 д.н.з. НОМЕР_2. Зокрема, сума придбання даного транспортного засобу становить 2082811,50 грн., в тому числі ПДВ 347135,25 грн. Відтак, позивач, як фізична особа-підприємець правомірно включив до податкового кредиту суми ПДВ із вартості придбання транспортних засобів, придбаного з метою використання в господарській діяльності. А тому, представник позивача просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання повторно не зявився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду. Представник відповідача двічі, а саме: 29.09.2015 року та 08.10.2015 року надсилав до суду клопотання про відкладення розгляду справи, у зв'язку із перебуванням відповідального представника ОСОБА_3 на лікарняному, однак жодних доказів на підтвердження даного твердження, а також на підтвердження неможливості інших представників відповідача з'явитися в судове засідання, відповідачем не було надано. Разом з тим, відповідач 10.08.2015 року надіслав до суду заперечення проти адміністративного позову (а.с. 69-72). Суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів. Представник відповідача в надісланому запереченні на позов вказував на те, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення № від 10.07.2015 року, яким позивачеві зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 263406,00 грн. є правомірним з огляду на наступне. Позивачем у жовтні 2014 року придбано транспортний засіб, а саме: тягач сідельний, двомісний, марки Volvo, модель FH 13А 4х2Т. Однак, відповідачем була проведена документальна позапланова виїзна перевірка позивача з питань правомірності нарахування від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту з податку на додану вартість (далі - ПДВ) за листопад 2014 року, результати якої відображено в Акті від 03.07.2015 року №197/1700/НОМЕР_1. Зокрема, перевіркою встановлено порушення позивачем п. 198.3 ст. 198, п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України (далі - ПК України), внаслідок чого платнику було зменшено розмір від'ємного значення суми ПДВ у розмірі 263406,00 грн. Як наголошував в наданому запереченні представник відповідача, до податкового кредиту фізичних осіб - суб'єктів господарювання, зареєстрованих платниками податку на додану вартість, можливе включення сум податку на додану вартість по митних деклараціях, у зв'язку з імпортуванням на митну територію України основних засобів, за умови взяття на облік такого майна в якості основних фондів та використання таких засобів в оподатковуваних операціях у межах їх господарської діяльності та наявності належного документального оформлення та підтвердження відповідних витрат та відображення їх у бухгалтерському та податковому обліку. Однак, на момент проведення відповідачем перевірки документів, що підтверджували б використання позивачем придбаних транспортних засобів у господарській діяльності останнім не було надано. Також, жодних заперечень по даних перевірки позивачем на адресу відповідача не надходило. Відтак, представник відповідача в поданому запереченні наголошував, що відповідачем при проведенні перевірки та складанні Акту перевірки було встановлено, що факт використання позивачем придбаного транспортного засобу у власній і господарській діяльності, не підтверджується жодним первинним документом, зокрема: вантажно-митною декларацією, звітами про використання пального, шляховими листами та іншими документами, тощо. Таким чином, представник відповідача просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно та повно зясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовна заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідачем була проведена документальна позапланова виїзна перевірка позивача з питань правомірності нарахування від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту з ПДВ за листопад 2014 року.

Результати даної перевірки відображено в Акті від 03.07.2015 року №197/1700/НОМЕР_1 (а.с. 9-23).

За результатом проведеної перевірки та на підставі Акту перевірки від 03.07.2015 року №197/1700/НОМЕР_1, яким встановлено порушення позивачем п. 198.3 ст. 198, п. 200.4 ст. 200 ПК України, відповідачем було прийнято податкове повідомлення-рішення № від 10.07.2015 року, яким зменшено розмір від'ємного значення суми ПДВ у розмірі 263406,00 грн. (а.с. 8).

Як вбачається з Акту перевірки від 03.07.2015 року №197/1700/НОМЕР_1, причиною виникнення від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту за листопад 2014 року в сумі 263406,00 грн. є придбання позивачем у жовтні 2014 року транспортного засобу (сідельного тягача), а саме: тягача сідельного, двомісного, марки Volvo, модель FH 13 А 4х2 Т, д.н.з. НОМЕР_2, рік випуску 2014 рік - вартістю 2082811,50 грн., сума ПДВ - 347135,25 грн., у зв'язку з чим було виписано податкову накладну, а саме: від 14.11.2014 року №28 (а.с. 9-23).

Разом з тим, твердження відповідача про те, що не передбачено законодавчих підстав вважати майно, що знаходиться у приватній власності фізичної особи, основними фондами суб'єкта господарювання, а використання власного майна для здійснення підприємницької діяльності є одним з напрямів розпорядження майном фізичної особи, спростовується наступним.

У відповідності до п.198.3 ст.198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів (послуг) (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари (послуги) та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно до п. 199.1 ст.199 ПК України у разі якщо придбані та (або) виготовлені товари (послуги), необоротні активи частково використовуються в оподатковуваних операціях, а частково - ні, до сум податку, які платник має право віднести до податкового кредиту, включається та частка сплаченого (нарахованого) податку під час їх придбання або виготовлення, яка відповідає частці використання таких товарів (послуг), необоротних активів в оподатковуваних операціях.

Відповідно до п. 200.1 ст. 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

29.01.1995 року було зареєстровано позивача, як фізичну особу-підприємця.

Як було встановлено в судовому засіданні та підтверджується Актом перевірки від 03.07.2015 року №197/1700/НОМЕР_1 (а.с. 11), фактичним видом господарської діяльності позивача є вантажний автомобільний транспорт.

Згідно до пп. 14.1.181 п.14.1 ст.14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість мас право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до пп. «б» п.198.1 ст198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності).

Як встановлено п.198.2 ст.198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг. Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою виникнення права на віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов'язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата складення платником податкової накладної за такими операціями, за умови реєстрації такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Як вбачається з матеріалів справи, у відповідності до Договору фінансового лізингу №ukr77-1114F від 12.11.2014 року укладеного з ТОВ "ВФС Україна", позивачем було придбано тягача сідельного, двомісного, марки Volvo, модель FH 13 А 4х2 Т, д.н.з. НОМЕР_2, рік випуску 2014 рік (а.с. 25-27). Зокрема, у відповідності до пп. 2.1 п. 2 Договору фінансового лізингу №ukr77-1114F від 12.11.2014 року Лізингодавець - ТОВ "ВФС Україна" зобов'язується придбати у свою власність у Продавця обладнання, зазначене у Додатку № 1 до цього Договору і надати його позивачеві в тимчасове користування упродовж строку Лізингу для підприємницьких цілей, за плату, на строк і на інших умовах, зазначених у цьому Договорі та Загальних Умовах, з переходом права власності на обладнання до позивача наприкінці строку Лізингу за умови дотримання відповідних цим Договором та Загальними Умовами (а.с. 25).

Факт передачі позивачеві тягача сідельного, двомісного, марки Volvo, модель FH 13 А 4х2 Т, д.н.з. НОМЕР_2, рік випуску 2014 рік - підтверджується Актом передачі від 14.11.2014 року (а.с. 28), Видатковою накладною №8 від 14.11.2014 року (а.с. 30).

У зв'язку з придбанням позивачем тягача сідельного, двомісного, марки Volvo, модель FH 13 А 4х2 Т, д.н.з. НОМЕР_2, рік випуску 2014 рік, продавцем - ТОВ "ВФС Україна" була виписана податкова накладна, а саме: від 14.08.2014 року №28 на загальну суму 2082811,50 грн., в тому числі ПДВ - 347135,25 грн. (а.с. 24).

Позивачем було отримано Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, а саме: тягача сідельного, двомісного, марки Volvo, модель FH, д.н.з. НОМЕР_2, рік випуску 2014 рік (а.с. 29).

Таким чином, сплачений позивачем, у зв'язку з придбанням транспортного засобу податок на додану вартість був включений до складу податкового кредиту.

Відповідно до ч.1 ст.320 ЦК України власник має право використовувати своє майно для здійснення підприємницької діяльності, крім випадків, встановлених законом.

Згідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним.

У відповідності ч. 1 ст. 325 ЦК України суб'єктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, як вбачається з вище викладеного, позивачем було правомірно набуто тягач сідельний, двомісний, марки Volvo, модель FH 13 А 4х2 Т, д.н.з. НОМЕР_2, рік випуску 2014 рік, а відтак, у відповідності до ч.1 ст. 320 ЦК України він має право використовувати дані транспортні засоби у підприємницькій діяльності, у тому числі в частині, що регулює порядок формування податкового кредиту та бюджетного відшкодування.

Як відображено відповідачем в Акті перевірки від 03.07.2015 року №197/1700/НОМЕР_1, позивачем згідно поданого 04.05.2015 року уточнюючого розрахунку податкових зобов'язань з ПДВ, у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за листопад 2014 року визначено від'ємне значення ПДВ (рядок 19 декларації) у сумі 263406,00 грн. (а.с. 20).

У відповідності до ст.34 Закону України "Про дорожній рух" державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов'язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, оформленням і видачею реєстраційних документів та номерних знаків. Державний облік зареєстрованих транспортних засобів включає в себе процес реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про зареєстровані транспортні засоби та їх власників. Державній реєстрації та обліку підлягають призначені для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування транспортні засоби усіх типів: автомобілі, автобуси, мотоцикли всіх типів, марок і моделей, самохідні машини, причепи та напівпричепи до них, мотоколяски, інші прирівняні до них транспортні засоби та мопеди, що використовуються на автомобільних дорогах державного значення. Державна реєстрація та облік автомобілів, автобусів, мотоциклів та мопедів усіх типів, марок і моделей, самохідних машин, причепів та напівпричепів до них, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів здійснюються відповідними підрозділами Міністерства внутрішніх справ України, що забезпечують безпеку дорожнього руху.

Відповідно до п.1 "Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів", затвердженого постановою КМУ №1388 від 07.09.1998 року (далі - Порядок №1388) цим Порядком встановлюється єдина на території України процедура державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів (далі - транспортні засоби), оформлення та видачі реєстраційних документів і номерних знаків.

Відповідно до п.2 Порядку №1388 він є обов'язковим для всіх юридичних та фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів, виробляють чи експлуатують їх. Представники власників транспортних засобів виконують обов'язки та реалізують права таких власників у межах наданих їм повноважень.

Згідно до п. 6 Порядку №1388 транспортні засоби реєструються за юридичними та фізичними особами в реєстраційно-екзаменаційних підрозділах Державтоінспекції. Транспортні засоби, що належать декільком фізичним або юридичним особам (співвласникам), за їх письмовою заявою реєструються за однією з таких осіб. У разі відсутності одного із співвласників державна реєстрація транспортних засобів проводиться на підставі його письмової заяви.

У відповідності до п. 6 Порядку №1388 транспортні засоби, що належать фізичним особам-підприємцям, реєструються за ними як за фізичними особами.

Таким чином, транспортний засіб, придбаних позивачем, як фізичною особою-підприємцем з метою використання в господарській діяльності, у відповідності до вимог п. 6 Порядку №1388, був зареєстровані за позивачем, як за фізичною особою.

Отже, за позивачем був зареєстрований придбаний ним у відповідності до Договору фінансового лізингу №ukr77-1114F від 12.11.2014 року транспортний засіб, а саме: тягач сідельний, двомісний, марки Volvo, модель FH 13 А 4х2 Т, д.н.з. НОМЕР_2, рік випуску 2014 рік, що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії СХХ 543990 (а.с. 29).

Таким чином, державна реєстрація транспортного засобу була проведена позивачем у відповідності до вимог Закону України "Про дорожній рух" та Порядку №1388.

Доказами використання позивачем в господарській діяльності придбаного транспортного засобу є наявні в матеріалах справи Міжнародні товарно-транспортні накладні (а.с. 31-33, 38, 40, 45-47), CMR (а.с. 39), Подорожній лист (34-36, 41-43, 48-50), Контрольний лист до подорожнього листа (а.с. 37, 44, 51).

Також, суд констатує, що відсутність встановленого законом обов'язку фізичної особи-підприємця вести облік основних засобів не заперечує наявність відповідного права у платника податку.

Таким чином, позивачем були понесені витрати, в тому числі у вигляді сплаченого ПДВ, у зв'язку з придбанням основних фондів, а саме: тягача сідельного, двомісного, марки Volvo, модель FH 13 А 4х2 Т, д.н.з. НОМЕР_2, рік випуску 2014 рік.

Отже, при формуванні податкового кредиту позивач правомірно включив до податкового кредиту суми ПДВ із вартості придбаного з метою використання в господарській діяльності транспортного засобу.

Згідно до п. 56.21 ст. 56 ПК України у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

У відповідності до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

У відповідності до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На підставі вище вказаного суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, позовні вимоги підтверджено належними та допустимими доказами.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 19, 94, 104-106, 160, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

1.Позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції в Іршавському районі Головного управління ДФС у Закарпатській області - задовольнити.

2.Скасувати податкове повідомлення-рішення № від 10.07.2015 року.

3.Стягнути з Державного бюджету України на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (вул. М.Горзова, буд. 39, с. Білки, Іршавський район, Закарпатська область, 90132, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, р/р 6773, ПАТ "ВіЕсБанк", МФО 325213) витрати зі сплати судового збору в сумі 487,20 (чотириста вісімдесят сім гривень двадцять копійок) грн.

4.Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

СуддяОСОБА_4

Відповідно до статті 160 частини 3 КАС України 8 жовтня 2015 року було проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Повний текст постанови виготовлено та підписано 13 жовтня 2015 року.