Справа № 309/3988/15-а
Суддя: Савицький С. А.
Дата ухвалення: 2010-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 309/3988/15-а
Провадження № 2-а-1795/10
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" жовтня 2010 р. м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді

ОСОБА_1

при секретарі судового засідання Штенгель О.О.

з участю представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хуст справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до інспектора ДПС ВДАІ м.Мукачево та Мукачівського району ГУМВС України в Закарпатській області ОСОБА_4 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із позовом посилаючись на те, що постановою інспектора ДПС ВДАІ м.Мукачево та Мукачівського району ГУМВС України в Закарпатській області ОСОБА_4 від 22.07.2010 року на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. за ст. 122 ч.1 КУпАП. Згідно постанови 22.07.2010 року о 22 год.45 хв. в с.Березинка Мукачівського району ОСОБА_3 керуючи автомобілем НОМЕР_1, перевищив встановлену швидкість більше як на 30 км/год, рухався із швидкістю 90 км/год.,чим порушив п.12.4 ПДР України. Вказана постанова винесена за результатами застосування фіксації порушень ПДР шляхом вимірювання швидкості руху приладом «Радіс». Позивач вважає постанову незаконною та такою, що підлягає до скасування з наступних підстав. У протоколі та постанові відсутні докази належності виміряної швидкості руху саме автомобілю позивача. Стверджувати, що заміряна приладом «Радіс» швидкість належить саме автомобілю позивача неможна, оскільки поряд попереду рухалися ще кілька автомобілів, проте жоден з автомобілів, що рухались попереду зупинені не були. Зупинивши позивача, інспектор показання приладу йому не продемонстрував. Крім того позивача було зупинено за межами населеного пункту. Прилад «Радіс» може працювати в патрульному та стаціонарному режимі, проте не в автоматичному, не має функцій фото-, кінозйомки чи відеозапису, що вбачається з технічної документації з його експлуатації. Позивач вважає, що відповідачем не наведено достовірних доказів вини позивача у вчиненні правопорушення.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 позов підтримала, просила суд його задоволити.

Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, однак причини неявки в судове засідання суду не відомі.

Виходячи з наявних доказів у справі суд вважає за можливе на підставі ст. 128 ч. 4 КАС України справу вирішувати без участі відповідача.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 6 ст. 71 КАС України, відповідач на пропозицію суду в ухвалі від 03.08.2010 р. не подав письмових заперечень з посиланням на докази якими б доводив такі заперечення, що дає підстави суду вирішувати справу на основі наявних доказів.

Судом встановлено, що інспектора ДПС ВДАІ м.Мукачево та Мукачівського району ГУМВС України в Закарпатській області ОСОБА_4 від 22.07.2010 року на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. за ст. 122 ч.1 КУпАП. Згідно постанови 22.07.2010 року о 22 год.45 хв. в с.Березинка Мукачівського району ОСОБА_3 керуючи автомобілем НОМЕР_1, перевищив встановлену швидкість більше як на 30 км/год, рухався із швидкістю 90 км/год., чим порушив п.12.4 ПДР України. Вказана постанова винесена за результатами застосування фіксації порушень ПДР шляхом вимірювання швидкості руху приладом «Радіс».

Ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами.

Разом з тим, положення даної статті вказує на те, що належними доказами можуть бути також показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Тому, оскільки показання технічного приладу «Радіс» не містить функції фіксації будь-яким з зазначених вище способів факту перевищення швидкості руху, як в даному випадку, тому зафіксована приладом та зазначена в постанові швидкість руху не може бути достовірною та належним доказом, на якому ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. ст.10-15 ЗУ «Про метрологію та метрологічну діяльність», на вимірювання у сфері, у якій їх результати можуть бути використані у якості доказу по справі, розповсюджується державний метрологічний нагляд. За таких умов кожен засіб вимірювальної техніки має бути укомплектований документами про сертифікацію та допуск даного типу засобів вимірювальної техніки для використання в Україні. Проте таких документів позивачу надано не було.

КУпАП закріплений принцип, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

П.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283,284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. Однак всупереч цьому інспектор ДПС в постанові не зазначив мотиви відхилення заперечень позивача.

Згідно ст. 71 ч. 2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій, чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не подано суду заперечень і доказів, які б спростовували доводи позивача щодо обставин, які викладені в позовній заяві.

За наведених обставин поданий позов є підставний і обґрунтований, а тому підлягає до задоволення.

Враховуючи наведене та керуючись вимогами ст. ст.6,18,71,104, 128, 138,156-163,171-2 ч.2 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову інспектора ДПС ВДАІ та АТІ м.Мукачево та Мукачівського району УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_4, винесену 22.07.2010 року серії АО №111936 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. на ОСОБА_3 за ч.1 ст.122 КУпАП скасувати, а справу про адміністративне правопорушення провадженням закрити за відсутністю події адміністративного правопорушення.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя Хустського

районного суду: ОСОБА_1