Справа № 817/1214/14
Суддя: Кошіль В.В.
Дата ухвалення: 2015-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2015 року м. Київ К/800/54294/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Головуючого Кошіля В.В.

Суддів Борисенко І.В.

Моторного О.А.

при секретарі Калініні О.С.

за участю представників:

позивача - Голуба В.А.

відповідача - Кузьмич Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Млинівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Рівненській області

на ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 07.10.2014

та постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 24.07.2014

у справі № 817/1214/14

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛДІ»

до Млинівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Рівненській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ОЛДІ» звернулось до суду, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог, з позовом про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Млинівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Рівненській області від 08.02.2014 № , № , № , № , № , № , № , № , № , № , № , № , № , № , № , № , № , № , № , № , № , № , № , № , № , № , № , № , № , № , від 05.05.2014 № .

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 24.07.2014, яка залишена без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 07.10.2014, позов задоволено; визнано протиправними та скасовано спірні податкові повідомлення-рішення, з мотивів обґрунтованості позовних вимог.

В касаційній скарзі відповідач просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій; ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судами норм матеріального права.

Позивач в запереченнях на касаційну скаргу просить відхилити касаційну скаргу та залишити без змін оскаржувані судові рішення, як такі, що прийняті з дотриманням норм процесуального законодавства у відповідності до норм матеріального права.

Представником відповідача в судовому засіданні заявлено клопотання про заміну відповідача, у зв'язку із реорганізацією, із Млинівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Рівненській області на правонаступника - Млинівську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Рівненській області.

Відповідно до ст. 55 Кодексу адміністративного судочинства України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії адміністративного процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов'язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов'язкові для особи, яку він замінив.

Суд касаційної інстанції, розглянувши заявлене клопотання, дійшов висновку про його задоволення.

Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, за результатами проведеної виїзної позапланової документальної перевірки ТОВ «ОЛДІ» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.07.2010 по 31.12.2012, складено акт № 8/22/32803489 від 29.01.2014, в якому зафіксовано порушення: п. 5.1, пп. 5.2.1 п. 5.2, абз. 4 пп. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», пп. 14.1.27 п. 14.1 ст. 14, п. 44.1 ст. 44, п. 138.2, п. 138.4, п. 138.8 ст. 138, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено заниження податку на прибуток всього на загальну суму 3 021 652 грн., в тому числі за 3 квартал 2010 року - на суму 277 343 грн., 4 квартал 2010 року - на суму 241 150 грн., 1 квартал 2011 року - на суму 144 996 грн.. за 2 квартал 2011 року - на суму 168 920 грн., за 3 квартал 2011 року - на суму 246 008 грн., за 4 квартал 2011 року - на суму 321 891 грн., за 1 квартал 2012 року - на суму 396 474 грн., за 2 квартал 2012 року - на суму 472 238 грн., за 3 квартал 2012 року - на суму 347 925 грн., за 4 квартал 2012 року - на суму 404 707 грн.; п. 198.3, п. 198.5 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 71 243 грн., в тому числі за жовтень 2012 року в сумі 2 481 грн., за листопад 2012 року в сумі 50 002 грн., за грудень 2012 року в сумі 18 760 грн.; п. 198.3, п. 198.5, абз. «б» пп. 200.14 п. 200 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено суму бюджетного відшкодування, задекларовану на розрахунковий рахунок в сумі 944 194 грн.. в тому числі: за серпень 2010 року - 342 839 грн., за вересень 2010 року - 45 817 грн., за жовтень 2010 року - 29 092 грн., за листопад 2010 року - 22 534 грн., за грудень 2010 року - 11 297 грн., за січень 2011 року - 8 341 грн., за лютий 2011 року - 2 138 грн., за березень 2011 року -1 322 грн., за квітень 2011 року - 7 116 грн., за травень 2011 року - 6 164 грн., за червень 2011 року - 13 961 грн., за липень 2011 року - 7 037 грн., за серпень 2011 року - 6 292 грн., за вересень 2011 року - 4 504 грн., за жовтень 2011 року - 15 291 грн., за листопад 2011 року - 41 590 грн., за січень 2012 року - 50 163 грн., за лютий 2012 року - 23 996 грн., за березень 2012 року - 17 554 грн., за квітень 2012 року - 15 928 грн., за травень 2012 року - 52 286 грн., за червень 2012 року - 34 093 грн., за липень 2012 року - 25 386 грн., за серпень 2012 року - 37 351 грн., за вересень 2012 року - 17 729 грн., за жовтень 2012 року -14 234 грн., за листопад 2012 року - 29 434 грн., за грудень 2012 року - 28 880 грн.; п. 198.3, п. 198.5, абз. «б» п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (рядок 24 Декларації) за грудень 2012 року на 54 853 грн.; п. 2.8, п. 2.9 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 № 637, а саме: перевищення встановленого ліміту залишку готівки в касі на суму 10 000 грн.

На підставі результатів проведеної перевірки та процедури адміністративного оскарження, відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення:

- № від 08.02.2014 про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на прибуток у розмірі 2 744 309 грн., в т.ч.: 2 744 309 грн. основного платежу та 465 625 грн. штрафних (фінансових) санкцій;

- № від 08.02.2014 про збільшення суми грошового зобов'язання по податку на додану вартість у розмірі 71 409,50 грн., в т.ч.: 50 005 грн. основного платежу та 12 500,50 грн. штрафних (фінансових) санкцій;

- № від 08.02.2014 про нарахування суми штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у розмірі 430 грн.;

- № від 08.02.2014 про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 3 101,25 грн., в т.ч.: 2 481 грн. основного платежу та 620,25 грн. штрафних (фінансових) санкцій;

- № від 08.02.2014 про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 23 450 грн., в т.ч.: 18 760 грн. основного платежу та 4 690 грн. штрафних (фінансових) санкцій;

- № від 08.02.2014 про застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 20 000 грн.;

- № від 08.02.2014 про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на 25 386 грн., з урахуванням проведеного відшкодування донараховано 25 386 грн. основного платежу та 6 346,50 грн. донарахування суми штрафних (фінансових) санкцій;

- № від 08.02.2014 про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на 8 341 грн., у зв'язку з проведеним відшкодуванням, донараховано суму основного платежу у розмірі 8 341 грн. і 2 085,25 грн. штрафних (фінансових) санкцій;

- № від 08.02.2014 про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на 5 138 грн., у зв'язку з проведеним відшкодуванням, донараховано суму основного платежу 5 138 грн. і 1284,50 грн. штрафних (фінансових) санкцій;

- № від 08.02.2014 про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на 1 322 грн., з урахуванням проведеного відшкодування, донараховано суму основного платежу 1 322 грн. і 330,50 грн. штрафних (фінансових) санкцій;

- № від 08.02.2014 про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на 6 164 грн., з урахуванням проведеного відшкодування, донараховано 6 164,00 грн. основного платежу і 1 541 грн. штрафних (фінансових) санкцій;

- № від 08.02.2014 про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на 13 961 грн., з урахуванням проведеного відшкодування, донараховано 13 061 грн. основного платежу і 3 490 грн. штрафних (фінансових) санкцій;

- № від 08.02.2014 про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на 7 037 грн., з урахуванням проведеного відшкодування, донараховано основного платежу 7 037 грн. і 1 759,25 грн. штрафних (фінансових) санкцій;

- № від 08.02.2014 про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на 6 292 грн., з урахуванням проведеного відшкодування, донараховано основного платежу 6 292 грн. і 1573,00 грн. штрафних (фінансових) санкцій;

- № від 08.02.2014 про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на 4 504 грн., з урахуванням проведеного відшкодування, донараховано основного платежу 4 504 грн. і 1 126 грн. штрафних (фінансових) санкцій;

- № від 08.02.2014 про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на 15 291 грн., з урахуванням проведеного відшкодування, донараховано основного платежу 15 291 грн. і 3 822,75 грн. штрафних (фінансових) санкцій;

- № від 08.02.2014 про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на 41 590 грн., з урахуванням проведеного відшкодування, донараховано основного платежу 41 590 грн. і 10 397,50 грн. штрафних (фінансових) санкцій;

- № від 08.02.2014 про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на 50 163 грн., з урахуванням проведеного відшкодування, донараховано основного платежу 50 163 грн. і 12 540,75 грн. штрафних (фінансових) санкцій;

- № від 08.02.2014 про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на 6 690 грн., з урахуванням проведеного відшкодування, донараховано основного платежу 6 690 грн. і 1 672,50 грн. штрафних (фінансових) санкцій;

- № від 08.02.2014 про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на 426 грн., з урахуванням проведеного відшкодування, донараховано основного платежу 426 грн. і 106,50 грн. штрафних (фінансових) санкцій;

- № від 08.02.2014 про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 93 476 грн., з урахуванням проведеного відшкодування, донараховано основного платежу 93 476 грн. і 23 369 грн. штрафних (фінансових) санкцій;

- № від 08.02.2014 про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на 23 996 грн., з урахуванням проведеного відшкодування, донараховано основного платежу 23 996 грн. і 5 999 грн. штрафних (фінансових) санкцій;

- № від 08.02.2014 про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на 7 554 грн., з урахуванням проведеного відшкодування, донараховано основного платежу 7 554 грн. і 4 388,50 грн. штрафних (фінансових) санкцій;

- № від 08.02.2014 про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на 15 928 грн., з урахуванням проведеного відшкодування, донараховано основного платежу 15 928 грн. і 3 982 грн. штрафних (фінансових) санкцій;

- № від 08.02.2014 про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на 522 286 грн., з урахуванням проведеного відшкодування, донараховано основного платежу 522 286 грн. і 13 071,50 грн. штрафних (фінансових) санкцій;

- № від 08.02.2014 про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на 34 093 грн., з урахуванням проведеного відшкодування, донараховано основного платежу 34 093 грн. і 8 523,25 грн. штрафних (фінансових) санкцій;

- № від 08.02.2014 про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на 37 351 грн., з урахуванням проведеного відшкодування, донараховано основного платежу 37 351 грн. і 9 337,75 грн. штрафних (фінансових) санкцій;

- № від 08.02.2014 про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на 17 729 грн., з урахуванням проведеного відшкодування, донараховано основного платежу 17 729 грн. і 4 432,25 грн. штрафних (фінансових) санкцій;

- № від 08.02.2014 про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на 14 234 грн., з урахуванням проведеного відшкодування, донараховано основною платежу 14 234 грн. і 3 558,50 грн. штрафних (фінансових) санкцій;

- № від 08.02.2014 про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на 29 434 грн., з урахуванням проведеного відшкодування, донараховано основного платежу 29 434 грн. і 7 358,50 грн. штрафних (фінансових) санкцій;

- № від 08.02.2014 про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на 28 880 грн., з урахуванням проведеного відшкодування, донараховано основного платежу 28 880 грн. і 7 220 грн. штрафних (фінансових) санкцій;

- № від 08.02.2014 про нарахування суми штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у розмірі 1 грн.;

- № від 08.02.2014 про нарахування суми грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 510 грн. штрафних (фінансових) санкцій;

- № від 05.05.2014 про зменшення від'ємного значення з податку на додану вартість за грудень 2012 року на суму 54 853 грн.

В судовому порядку позивач оскаржує податкові повідомлення-рішення від 08.02.2014 № , № , № , № , № , № , № , № , № , № , № , № , № , № , № , № , № , № , № , № , № , № , № , № , № , № , № , № , № , № , від 05.05.2014 №

Щодо прийняття податковим органом податкового повідомлення-рішення № від 08.02.2014, слід зазначити наступне.

На думку податкового органу ТОВ «ОЛДІ» в порушення пп. 135.5.4 п. 135.4 ст. 135 Податкового кодексу України занижено суму доходу, задекларовану в рядку Декларації 03 ІД «Інші доходи» на загальну суму 289 891 грн. (в т.ч.: за IV кв. 2011 року на суму 9 891 грн., за І кв. 2012 року на суму 70 000 грн., за ІІ кв. 2012 року на суму 70 000 грн., за ІІІ кв. 2012 року на суму 70 000 грн., за IV кв. 2012 року на суму 70 000 грн.).

Актом перевірки встановлено, що за період з 01.07.2010 по 31.12.2012 ТОВ «ОЛДІ» задекларовано скоригований валовий дохід у сумі 3 662 333 грн. та доходи, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування в сумі 13 107 621 грн.

Проведеною вибірковою перевіркою відображеного показника за період з 01.04.2011 по 31.12.2012 в сумі 338 679 грн. на підставі таких документів: Додаток 4 до акта про результати планової виїзної перевірки, встановлено заниження задекларованих суб'єктом господарювання показників у рядку 03 ІД «Інші доходи» на загальну суму 289 891 грн. (в т.ч.: за IV кв. 2011 року на суму 9 891 грн., за І кв. 2012 року на суму 70 000 грн., за ІІ кв. 2012 року на суму 70 000 грн., за ІІІ кв. 2012 року на суму 70 000 грн., за IV кв. 2012 року на суму 70 000 грн.).

ТОВ «ОЛДІ» здійснювало господарську діяльність в орендованому приміщенні, а саме: відповідно до Договору оренди об'єкта нерухомості від 18.12.2006 № б/н з додатками №1, №2 та акту прийому-передачі орендованого нежитлового приміщення від 18.12.2006 товариство орендувало споруду за адресою: АДРЕСА_1, площею 1 507,8 кв. м. у ФОП ОСОБА_1. Розмір орендної плати складав 70 000 грн. за квартал.

Крім того, згідно Договору найму нежитлового приміщення від 18.12.2011 б/н, який укладено між ФОП ОСОБА_1. та ТОВ «ОЛДІ» та акту прийому-передачі нежитлового приміщення у тимчасове володіння та користування від 18.12.2011, позивачу було передано в користування за адресою: АДРЕСА_1 цех по переробці деревини строком на два роки. Згідно п. 4.1 цього Договору приміщення передаються Позичкодавцем Користувачу у безоплатне користування.

Як встановлено в судовому порядку, з метою розрахунку податкових зобов'язань з податку на прибуток, податковий орган по вказаному договору вартість надання в безоплатне користування нежитлового приміщення від ФОП ОСОБА_1. до ТОВ «ОЛДІ» розраховував на рівні ціни оренди зазначених нежитлових приміщень по договору від 18.12.2006 в розмірі 70 000 грн. за квартал, що становить 28 989,31 грн.

Згідно з п. 4.1 ст. 4 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» валовий доход - загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах як на території України, її континентальному шельфі, виключній (морській) економічній зоні, так і за їх межами.

Аналогічні положення зазначені і в пп. 14.1.56 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, де зазначено, що доходи - загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах як на території України, її континентальному шельфі у виключній (морській) економічній зоні, так і за їх межами.

Відповідно до пп. 135.4.1 п. 135.4 ст. 135 Податкового кодексу України дохід від операційної діяльності визнається в розмірі договірної (контрактної) вартості, але не менше ніж сума компенсації, отримана в будь-якій формі, в тому числі при зменшенні зобов'язань, та включає: дохід від реалізації товарів, виконаних робіт, наданих послуг, у тому числі винагороди комісіонера (повіреного, агента тощо); особливості визначення доходів від реалізації товарів, виконаних робіт, наданих послуг для окремих категорій платників податків або доходів від окремих операцій встановлюються положеннями цього розділу.

Згідно з пп. 153.2.1 п. 153.2 ст. 153 ПК України дохід, отриманий платником податку від продажу товарів (виконання робіт, надання послуг) пов'язаним особам, визначається відповідно до договірних цін, але не менших від звичайних цін на такі товари, роботи, послуги, що діяли на дату такого продажу, у разі, якщо договірна ціна на такі товари (роботи, послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (роботи, послуги).

Витрати, понесені платником податку у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг) у пов'язаної особи, визначаються виходячи з договірних цін, але не вищих за звичайні ціни, що діяли на дату такого придбання, у разі якщо договірна ціна на такі товари (роботи, послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (роботи, послуги) (пп. 153.2.2 п. 153.2 ст. 153 ПК України).

Згідно з п. 188.1 ст. 188 Податкового кодексу України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної (контрактної) вартості, але не нижче звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб'єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів), а також збору на обов'язкове державне пенсійне страхування на вартість послуг стільникового рухомого зв'язку). До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податку безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у зв'язку з компенсацією вартості товарів/послуг.

Відповідно до положень Розділу XIX «Прикінцеві положення» стаття 39 Податкового кодексу України набрала чинності з 01.01.2013, а до того часу застосовувались правила, встановлені в п. 1.20 ст. 1 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств».

Згідно з пп. 1.20.1 п. 1.20 ст. 1 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» якщо цим пунктом не встановлено інше, звичайною вважається ціна товарів (робіт, послуг), визначена сторонами договору. Якщо не доведене зворотне, вважається, що така звичайна ціна відповідає рівню справедливих ринкових цін. Справедлива ринкова ціна - це ціна, за якою товари (роботи, послуги) передаються іншому власнику за умови, що продавець бажає передати такі товари (роботи, послуги), а покупець бажає їх отримати за відсутності будь-якого примусу, обидві сторони є взаємно незалежними юридично та фактично, володіють достатньою інформацією про такі товари (роботи, послуги), а також ціни, які склалися на ринку ідентичних (а за їх відсутності - однорідних) товарів (робіт, послуг).

Відповідно до пп. 1.20.2 п. 1.20 ст. 1 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» для визначення звичайної ціни товару (робіт, послуг) використовується інформація про укладені на момент продажу такого товару (роботи, послуги) договори з ідентичними (однорідними) товарами (роботами, послугами) у співставних умовах. Зокрема, враховуються такі умови договорів, як кількість (обсяг) товарів (наприклад, обсяг товарної партії), строки виконання зобов'язань, умови платежів, звичайних для такої операції, а також інші об'єктивні умови, що можуть вплинути на ціну. При цьому умови договорів на ринку ідентичних (у разі їх відсутності - однорідних) товарів (робіт, послуг) визнаються співставними, якщо відмінність між такими умовами суттєво не впливає на ціну, або може бути економічно обґрунтована.

Обов'язок доведення того, що ціна договору не відповідає рівню звичайної ціни у випадках, визначених цим Законом, покладається на податковий орган у порядку, встановленому законом. При проведенні перевірки платника податку податковий орган має право надати запит, а платник податку зобов'язаний обґрунтувати рівень договірних цін або послатися на норми абзацу першого підпункту 1.20.1 цього пункту (пп. 1.20.8 п. 1.20 ст. 1 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»).

Згідно з пп. 1.20.10 п. 1.20 ст. 1 зазначеного Закону донарахування податкових зобов'язань платника податку податковим органом внаслідок визначення звичайних цін здійснюється за процедурою, встановленою законом для нарахування податкових зобов'язань за непрямими методами, а для платників податку, визнаних природними монополістами згідно із законом, - також відповідно до принципів регулювання цін, встановлених таким законом.

Отже, з вищенаведених норм закону випливає, що у податкових правовідносинах діє принцип презумпції платника, виходячи з якого, встановлено загальне правило, згідно якого для цілей оподаткування використовується ціна товарів, робіт та послуг, встановлена учасниками господарської операції.

Податковий орган, в свою чергу, не провів аналіз, як цього вимагає податкове законодавство, не надав та не обґрунтував інформацію, що є необхідною для визначення рівня звичайних цін. Зокрема, не було зібрано та досліджено інформацію про договори з ідентичними (однорідними) послугами, на підставі яких надавалися послуги оренди іншими компаніями України, а також не досліджено об'єктивні умови, які могли вплинути на ціну надання таких послуг.

Відтак, суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку про те, що з'ясування рівня звичайних цін має відбуватися відповідно до визначеної процедури, а необхідна інформація надаватися уповноваженим державним органом, а дані, що наведені в акті перевірки не є статистичними документами стосовно звичайних цін на товари (роботи, послуги) та не можуть бути підставою для визначення звичайної ціни.

Крім того, як встановлено матеріалами справи, за період з 01.07.2010 по 31.12.2012 ТОВ «ОЛДІ» задекларовано валові витрати у сумі 2 493 796 грн. та витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування в сумі 11 655 579 грн.

Згідно доводів податкового органу, вибірковою перевіркою повноти визначення валових витрат за період з 01.07.2010 по 31.12.2012 встановлено їх завищення на загальну суму 13 288 316 грн. (в т.ч.: за ІІІ кв. 2010 року в сумі 1 109 374 грн., за IV кв. 2010 року в сумі 964 598 грн., І кв. 2011 року в сумі 579 986 грн., за ІІ кв. 2011 року в сумі 734 435 грн., за ІІІ кв. 2011 року в сумі 1 069 602 грн., за IV кв. 2011 року в сумі 1 389 633 грн., за І кв. 2012 року в сумі 1 817 970 грн., за ІІ кв. 2012 року в сумі 2 178 756 грн., за ІІІ кв. 2012 року в сумі 1 586 786 грн., за IV кв. 2012 року в сумі 1 857 176 грн.).

Податковим органом було встановлено завищення задекларованих підприємством показників у рядку 04.1 Декларацій «витрати на придбання товарів (робіт, послуг), крім визначених у 04.11» на загальну суму 2 653 985 грн. (в т.ч. за ІІІ кв. 2010 року в сумі 1 109 374 грн., за IV кв. 2010 року в сумі 964 598 грн., за І кв. 2011 року в сумі 579 968 грн.).

Крім того, згідно доводів податкового органу суму витрат, задекларовану підприємством в рядку Декларації 05.1 Декларації «Собівартість придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів (робіт, послуг)» за період з 01.04.2011 по 31.12.2012 та рядку 06.1 ЗВ «Загальновиробничі витрати» за ІІ кв. 2011 року ТОВ «ОЛДІ» на порушення пп. 14.1.27 п. 14.1 ст. 14, п. 44.1 ст. 44, п. 138.2 ст. 138, п. 138.4 ст. 138, п. 138.8 ст. 138, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України завищено на загальну суму 10 634 358 грн. (в т.ч.: за ІІ кв. 2011 року в сумі 734 435 грн., за ІІІ кв. 2011 року в сумі 1 069 602 грн., за IV кв. 2011 року в сумі 1 389 633 грн., за І кв. 2012 року в сумі 1 817 970 грн., за ІІ квартал 2012 року в сумі 2 178 756 грн., за ІІІ кв. 2012 року в сумі 1 586 786 грн., за IV кв. 2012 року в сумі 1 857 176 грн.).

Матеріалами справи встановлено, що у періоді, що перевірявся, ТОВ «ОЛДІ» здійснювало господарську діяльність за КВЕД: 46.73 «Оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням»; 16.29 «Виробництво інших виробів з деревини»; 16.10 «Лісопильне та стругальне виробництво».

Відповідно до приписів п. п. 138.1, 138.2, 138.8 ст. 138, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України платником податків було включено до складу витрат, які мають значення для визначення об'єкту оподаткування податком на прибуток підприємств, лише ті витрати, які безпосередньо пов'язані із веденням господарської діяльності.

ТОВ «ОЛДІ» надано для перевірки видаткові та товарно-транспортні накладні, а також документи бухгалтерського обліку, які підтверджують господарські операції по оприбуткуванню і використанню товарно-матеріальних цінностей в господарській діяльності позивача.

Зокрема, згідно запиту податкового органу від 23.01.2014 № 9/17-10/22 від 23.01.2014 товариством було надано завірені копії усіх витребуваних документів згідно переліку у кількості 109 сторінок, в тому числі наказ від 13.01.2000 №1 «Про організацію ведення бухгалтерського обліку та облікову політику на підприємстві».

Як встановлено судами попередніх інстанцій, доводи податкового органу щодо ненадання товариством до перевірки калькуляції виробничої собівартості готової продукції є безпідставними, оскільки відповідачем не надано доказів про вручення товариству запиту податкового органу про надання документів від 21.01.2014 № 8/17-10/22.

Крім того, у вказаному запиті в переліку документів, що витребовувалися не зазначено калькуляції виробничої собівартості готової продукції.

Однак, вказані калькуляції виробничої собівартості готової продукції були надані суду першої інстанції та приєднанні до матеріалів справи.

Факт використання ТОВ «ОЛДІ» у господарській діяльності сировини в судовому порядку встановлено з підтвердженням матеріалів справи.

Таким чином, витрати у загальній сумі 13 288 316 грн. по господарських операціях ТОВ «ОЛДІ» правомірно включено до складу витрат, що враховуються при визначенні об'єкту оподаткування податком на прибуток підприємств, що відображено у податкових деклараціях з податку на прибуток за відповідні податкові періоди. До складу таких витрат включено: витрати на придбання сировини та матеріалів, заробітну плату працівників, суму амортизаційних нарахувань на обладнання, витрати на оплату витраченої електроенергії, що відображено у калькуляціях за відповідний період.

На підставі викладеного, суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку щодо наявності підстав для скасування податкового повідомлення-рішення від 08.02.2014 № .

Також, в судовому порядку встановлено, що за період з 01.07.2010 по 31.12.2012 ТОВ «ОЛДІ» задекларовано податкових зобов'язань по податку на додану вартість у сумі 63 636 грн., податкового кредиту по податку на додану вартість у сумі 730 088 грн., задекларовано позитивне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду в розмірі 15 934 грн. та від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду в сумі 644 036 грн., задекларовано податок на додану вартість, що підлягає бюджетному відшкодуванню на банківський рахунок платника по деклараціях за серпень-грудень 2010 року, січень-листопад 2011 року, січень-грудень 2012 року.

За період з липня 2010 року по грудень 2012 року товариство заявляло щомісячно бюджетне відшкодування на розрахунковий рахунок.

Податковим органом були проведені камеральні перевірки правомірності нарахування сум бюджетного відшкодування.

За серпень 2010 року та січень 2011 року проводились позапланові документальні перевірки, про що складено акти.

В актах перевірок не встановлено обставин, які б свідчили про недобросовісність ТОВ «ОЛДІ» як платника податків або про наявність обставин, що виключають обґрунтованість заявленої ним податкової вигоди - як-от безтоварний та/або фіктивний характер здійснених операцій.

Виконання ТОВ «ОЛДІ» та його контрагенти укладених договорів в повному обсязі підтверджено дослідженими судами попередніх обставин первинними документами, оформленими з дотриманням вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

За вказаних обставин, суди попередніх інстанцій дійшли правильних висновків щодо безпідставності доводів податкового органу про заниження позивачем за період з 01.07.2010 по 31.12.2012 податкового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 169 386 грн. (в т.ч. за липень 2012 року в сумі 37 618 грн., за серпень 2012 року в сумі 16 262 грн., за вересень 2012 року в сумі 17 082 грн., за жовтень 2012 року в сумі 35 133 грн., за листопад 2012 року в сумі 50 002 грн., за грудень 2012 року в сумі 15 705 грн.).

Щодо доводів податкового органу про завищення товариством податкового кредиту у сумі 670 391 грн. (в т.ч. за липень-грудень 2010 року в сумі 166 182 грн., за 2011 рік в сумі 182 839 грн., за 2012 рік в сумі 321 370 грн.) за результатами проведеної вибіркової перевірки відображеного показника декларації «Придбання з податком на активи з метою їх використання у межах господарської діяльності податку для здійснення операцій, які: підлягають оподаткуванню за основною ставкою та нульовою ставкою» у поданих Деклараціях з податку на додану вартість (рядки 10.1) за період з 01.07.2010 по 31.12.2012, як встановлено судами попередніх інстанцій, не знайшли свого підтвердження результати проведеної відповідачем вибіркової перевірки повноти нарахування податку на додану вартість за період з 01.07.2010 по 31.12.2011, якою встановлено заниження податку на додану вартість на загальну суму 71 243 грн. (в т.ч. за жовтень 2012 року в сумі 2 481 грн., за листопад 2012 року в сумі 50 002 грн., за грудень 2012 року в сумі 18 760 грн.) та завищення суми бюджетного відшкодування задекларовану на розрахунковий рахунок в сумі 944 194 грн. (в т.ч.: за серпень 2010 року в сумі 342 839 грн., за вересень 2010 року в сумі 45 817 грн., за жовтень 2010 року в сумі 29 092 грн., за листопад 2010 року в сумі 22 534 грн., за грудень 2010 року в сумі 11 297 грн., за січень 2011 року в сумі 8 341 грн., за лютий 2011 року в сумі 2 138 грн., за березень 2011 року в сумі 1 322 грн., за квітень 2011 року в сумі 7 116 грн., за травень 2011 року в сумі 6 164 грн., за червень 2011 року в сумі 13 961 грн., за липень 2011 року в сумі 7 037 грн., за серпень 2011 року в сумі 6 292 грн., за вересень 2011 року в сумі 4 504 грн., за жовтень 2011 року в сумі 15 291 грн., за листопад 2011 року в сумі 41 590 грн., за січень 2012 року в сумі 50 163 грн., за лютий 2012 року в сумі 23 996 грн., за березень 2012 року в сумі 17 554 грн., за квітень 2012 року в сумі 15 928 грн., за травень 2012 року в сумі 52 286 грн., за червень 2012 року в сумі 34 093 грн., за липень 2012 року в сумі 25 386 грн., за серпень 2012 року в сумі 37 351 грн., за вересень 2012 року в сумі 17 729 грн., за жовтень 2012 року в сумі 14 234 грн., за листопад 2012 року в сумі 29 434 грн., за грудень 2012 року в сумі 28 880 грн.), завищення залишку від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (рядок 24 Декларації) за грудень 2012 року на суму 54 853 грн.

Однак, як зазначено судами обох інстанцій, податковим органом не надано доказів про перевищення заявленої товариством суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на розрахунковий рахунок в сумі 944 194 грн., а також завищення залишку від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (рядок 24 Декларації) за грудень 2012 року на суму 54 853 грн.

З огляду на викладене, суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку про наявність підстав для визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 08.02.2014 № , № , № , № , № , № , № , № , № , № , № , № , № , № , № , № , № , № , № , № , № , № , № , № , № , № , № , № та від 05.05.2014 № .

Також, в акті перевірки встановлено, що ТОВ «ОЛДІ» допущено перевищення встановленого ліміту залишку готівки в касі, оскільки при проведенні перевірки було виявлено видатковий касовий ордер, в якому видача з каси не підтверджена підписом одержувача, чим порушено вимоги п. 3.5 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 № 637, а саме: відсутній підпис одержувача у видатковому касовому ордері 114 від 02.09.2011 на суму 10 тис. грн.

Отже, згідно доводів податкового органу вищевказаний видатковий ордер не повинен був прийматися для виведення залишку готівки в касі.

Як встановлено в судовому порядку з підтвердженням матеріалів справи, у спірному касовому ордері підпис одержувача - керівника ТОВ «ОЛДІ» ОСОБА_1. був помилково проставлений вище підпису одержувача у графі головний бухгалтер, справа від наявного підпису головного бухгалтера.

Згідно пояснень, наданих в суді першої інстанції, директор ТОВ «ОЛДІ» - ОСОБА_1. підтвердив, що 02.09.2011 отримував у касі підприємства для здійснення розрахунків з контрагентами 10 тис. грн. та помилково проставив свій підпис в іншій графі.

З огляду на те, що у касовому ордері від 02.09.2011 № 114 факт видачі готівки підтверджений підписом одержувача - ОСОБА_1., тому податкове повідомлення-рішення від 08.02.2014 № є протиправним.

Враховуючи викладене, відсутність порушень норм матеріального та процесуального права, висновок судів першої та апеляційної інстанцій про задоволення позовних вимог є вірним, а касаційна скарга відповідача - необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 221, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Допустити заміну по даній справі відповідача - Млинівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Рівненській області її правонаступником - Млинівською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Рівненській області.

Касаційну скаргу Млинівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Рівненській області залишити без задоволення.

Ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 07.10.2014 та постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 24.07.2014 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути переглянута Верховним Судом України у випадках, встановлених Кодексом адміністративного судочинства України.

Головуючий В.В. Кошіль
Судді І.В. Борисенко
О.А. Моторний