Справа № 2-а-1577
Суддя: Жизневська А.В.
Дата ухвалення: 2011-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

іменем України

"06" квітня 2011 р. Справа № 2-а-1577

номер рядка статистичного звіту 10.3.2

Колегія суддів Житомирського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Жизневської А.В.

суддів: Котік Т.С.

ОСОБА_1,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Олевському районі Житомирської області на постанову Олевського районного суду Житомирської області від "22" жовтня 2010 р. у справі № 2-а-1577 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Олевському районі Житомирської області про визнання бездіяльності протиправною і зобов"язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Олевського районного суду від 22.10.2010 року позов задоволено частково. Визнано незаконними дії ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Олевському районі Житомирської області ( далі - УПФ ) щодо виплати ОСОБА_3 не у відповідності із ст.50, ч.4 ст.54, ч.3 ст.67 ЗУ „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі-Закон №796-ХІІ). Зобовязано УПФ здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_3 пенсії відповідно до ст.50, ч.4 ст.54, ч.3 ст.67 Закону №796-ХІІ, за період з 01 квітня 2010 року по 01 жовтня 2010 року, та в подальшому виплачувати пенсію відповідно до вказаних норм. В решті позову відмовлено.

В апеляційній скарзі апелянт - УПФ, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить вказану постанову скасувати.

Перевіривши законність та обгрунтованність судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії та інвалідом 1 групи (а.сп.4,5). Вона отримує основну та додаткову пенсію відповідно до ст.ст.50,54 Закону №796-ХІІ.

У 2010 році виплата пенсії їй проводилася відповідно до постанови КМУ від 28.05.2008р. №530 та постанови КМУ №654 від 16.07.2008 року у значно менших розмірах, які не відповідають розмірам, визначеним ст.ст.50,54 Закону №796-ХІІ (а.сп.5,6).

Проте, Законом України „Про державний бюджет на 2010 рік норми цих статей не зупинено і не змінено. Тому, суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що у 2010 р. відповідач був зобовязаний перерахувати пенсію позивачу, виходячи із розмірів, визначених ст.ст.50,54 ЗУ „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та у порядку, визначеному ст.67 цього Закону, а не керуватися постановами Кабінету Міністрів України, які є підзаконним нормативними актами.

Вихідним критерієм обрахунку державної і додаткової пенсії виступає мінімальна пенсія за віком. Мінімальний розмір пенсії за віком, згідно ст.28 ЗУ „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Будь-яких інших нормативно-правових актів, які б визначали механізм вирахування мінімальної пенсії за віком або встановлювали її розмір, немає.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, суд І інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що при розрахунку основної та додаткової пенсії, передбачених ст.ст.50,54 Закону №796-ХІІ застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановлений в законі про Державний бюджет України на відповідний рік, із якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

При цьому колегія суддів звертає увагу на те, що суд першої інстанції помилково вийшов за межі позовних вимог та вирішив питання щодо покладення зобов'язань на виконання дій у подальшому. Зі змісту ч. 1 ст.2 КАС України вбачається, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, які порушені органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами, іншими суб'єктами при здійсненні ними владних управлінських функцій. Тому, рішення суду у частині покладення зобов'язань на УПФ з 01 жовтня 2010 року виплачувати у подальшому пенсію ОСОБА_3 відповідно до ст.50, ч.4 ст.54, ч.3 Закону №796-ХІІ є безпідставним та необґрунтованим і підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 199, 200, 202, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Олевському районі Житомирської області задовольнити частково.

Постанову Олевського районного суду Житомирської області від 22 жовтня 2010 року в частині зобов'язання ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Олевському районі Житомирської області в подальшому виплачувати ОСОБА_3 пенсію відповідно до ст.50, ч.4 ст.54, ч.3 ЗУ „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи починаючи з 01 жовтня 2010 року скасувати. У решті постанову залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя А.В. Жизневська

судді: Т.С. Котік

ОСОБА_1

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_3 АДРЕСА_1,11001, прос

3- відповідачу ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Олевському районі Житомирської області вул.Свято-Миколаївська , 31,м.Олевськ,Житомирська область,11001, прос