Справа № 813/5337/15
Суддя: Ланкевич Андрій Зіновійович
Дата ухвалення: 2015-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про закриття провадження в адміністративній справі

06 жовтня 2015 року № 813/5337/15

Львівський окружний адміністративний суд,

у складі:

головуючого-судді Ланкевича А.З.

секретар судового засідання Фуртак А.В.

за участі представників:

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом Державної екологічної інспекції у Львівській області до ОСОБА_3 житлово-комунального господарства Моршинської міської ради про зобовязання допустити до проведення перевірки, -

в с т а н о в и в :

Львівським окружним адміністративним судом отримано позовну заяву, в якій позивач просить зобовязати відповідача допустити працівників Державної екологічної інспекції у Львівській області до проведення планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства та надати необхідні документи у відповідності зі ст. 8 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

У судовому засіданні 06.10.2015 року судом ставилось на обговорення питання про закриття провадження у справі у звязку із тим, що справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Представник позивача Державної екологічної інспекції у Львівській області заперечив проти задоволення питання про закриття провадження у даній справі.

Представник відповідача ОСОБА_3 житлово-комунального господарства Моршинської міської ради не заперечував щодо вказаного питання.

При постановленні ухвали суд враховує наступне.

Судом встановлено, що на підставі наказу Держекоінспекції у Львівській області від 17.08.2015 №209-і/п видано направлення №244 про проведення планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства ОСОБА_3 житлово-комунального господарства Моршинської міської ради у термін з 18.08.2015 року по 08.09.2015 року.

20 серпня 2015 року державними інспекторами з ОНПС Львівської області здійснено виїзд на фактичну адресу підприємства, а саме: м. Моршин, вул. Привокзальна,47, Львівської області для проведення планової перевірки, виконання плану здійснення заходів державного нагляду (контролю) вимог природоохоронного законодавства, однак в.о. директора ОСОБА_3 житлово-комунального господарства Моршинської міської ради ОСОБА_4 не дав згоди на проведення планової перевірки, про що складено відповідний акт від 20.08.2015 року №244/03/49.1.3.

Вважаючи такі дії відповідача неправомірними, що унеможливлюють виконання Плану здійснення заходів державного нагляду (контролю) за додержанням вимог природоохоронного законодавства субєктами господарювання у III кварталі 2015 року Держекоінспекцією у Львівській області, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Згідно з ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Пунктом 5 частини 2 статті 17 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках встановлених Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.3 ст.6 КАС України суб'єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду у випадках, передбачених Конституцією та законами України.

Зазначена норма кореспондується з приписами ч.4 ст.50 КАС України, відповідно до якої громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, їх об'єднання, юридичні особи, які не є суб'єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень:

1) про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян;

2) про примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян;

3) про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства з України;

4) про обмеження щодо реалізації права на мирні зібрання (збори, мітинги, походи, демонстрації тощо);

5) в інших випадках, встановлених законом.

З аналізу вищезазначених процесуальних норм слідує, що суб'єкт владних повноважень має право звернутися з позовом до відповідача, який не є суб'єктом владних повноважень, виключно у випадках, які прямо передбачені законом. Звернення до суду суб'єкта владних повноважень є способом реалізації його компетенції, а тому здійснюється з урахуванням ч.2 ст.19 Конституції України, тобто лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктами 1-3 Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого Указом Президента України від 13 квітня 2011 року №454/2011 (далі Положення №454/2011), передбачено, що Державна екологічна інспекція України (Держекоінспекція України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра екології та природних ресурсів України.

Повноваження Держекоінспекції поширюються на територію Автономної Республіки Крим, відповідної області, міст Києва та Севастополя, за винятком території та об'єктів, віднесених до зони діяльності морських екологічних інспекцій (Державна екологічна інспекція Північно-Західного регіону Чорного моря, Державна Азово-Чорноморська екологічна інспекція та Державна Азовська морська екологічна інспекція).

Держекоінспекція у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, актами та дорученнями Президента України, актами Кабінету Міністрів України, дорученнями Прем'єр-міністра України, наказами Міністерства екології та природних ресурсів України, дорученнями Міністра екології та природних ресурсів, його першого заступника та заступника - керівника апарату, наказами Держекоінспекції України, дорученнями Голови Держекоінспекції України, актами Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування, іншими актами законодавства України, а також цим Положенням.

Основним завданням Держекоінспекції України є реалізація державної політики зі здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення та охорони природних ресурсів; додержанням режиму територій та об'єктів природно-заповідного фонду; за екологічною та радіаційною безпекою (у тому числі у пунктах пропуску через державний кордон і в зоні діяльності митниць призначення та відправлення) під час імпорту, експорту та транзиту вантажів і транспортних засобів; біологічною і генетичною безпекою щодо біологічних об'єктів природного середовища при створенні, дослідженні та практичному використанні генетично модифікованих організмів (ГМО) у відкритій системі; поводженням з відходами (крім поводження з радіоактивними відходами) і небезпечними хімічними речовинами, пестицидами та агрохімікатами.

Таким чином, позивач у справі є органом владних повноважень, якому чинним законодавством надані владні управлінські функції у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

При цьому детальний перелік прав та обов'язків Держекоінспекції України визначено п.6 Положенням №454/2011, відповідно до п.п.2, 5, 8, 18 якого Держекоінспекція України для виконання покладених на неї завдань має право: одержувати інформацію, документи і матеріали від державних органів та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та їх посадових осіб; проводити перевірки з питань, що належать до її компетенції, видавати за їх результатами обов'язкові для виконання приписи, розпорядження; перевіряти документи на право спеціального використання природних ресурсів (дозволи, ліцензії, сертифікати, висновки, рішення, ліміти, квоти, погодження, свідоцтва); вживати в установленому порядку заходів досудового врегулювання спорів, виступати позивачем та відповідачем у судах.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб визначені Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», який, зокрема, встановлює порядок, умови та вимоги до проведення державного нагляду (контролю) у вигляді планових та позапланових заходів.

Однак, жодним чинним нормативно-правовим актом не передбачено право органу держаної екологічної інспекції звертатись до суду з позовом про зобов'язання підконтрольного суб'єкта господарювання допустити його посадових осіб до проведення перевірки та/чи надання необхідних документів.

Натомість, покликання представника позивача у письмових поясненнях від 06.10.2015 року щодо обґрунтованості підстав звернення субєкта владних повноважень з адміністративним позовом на ст.11 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», згідно якої суб'єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) зобов'язаний допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду за умови дотримання порядку здійснення державного нагляду (контролю), передбаченого цим Законом, та/чи надавати документи, зразки продукції, пояснення, довідки, відомості, матеріали з питань, що виникають під час державного нагляду (контролю), судом не враховуються, так як такий обовязок субєкта господарювання встановлений наведеною нормою Закону, яка поширює свою дію на спірні правовідносини, та не потребує додатково ухвалення судом рішення про це.

Як вже зазначалось судом, суб'єкт владних повноважень має право звернутися до суду лише у випадках, встановлених законом (пункт 5 частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України).

Дотримуючись принців законності, поділу влади, а також компетенції, визначеної Конституцією та законами України, суд не має права перебирати на себе повноваження інших органів державної влади та давати вказівки, зокрема у питанні реалізації природоохоронним органом наданої йому законодавством компетенції щодо здійснення контролю дотримання вимог природоохоронного законодавства та виконання інших владних управлінських функцій, що не властиві суду.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що суб'єкт владних повноважень, яким є позивач, може звернутися до адміністративного суду лише у випадках, прямо передбачених в законі. Разом із тим, як вбачається з матеріалів справи, Державна екологічна інспекція у Львівській області звернулася до суду з позовом про зобов'язання відповідача допустити до проведення перевірки посадових осіб позивача та зобовязати надати необхідні документи, у той час як ні Кодекс адміністративного судочинства України, ні інші закони не надають позивачеві, як суб'єкту владних повноважень, права на звернення до суду з такими позовними вимогами.

За таких обставин, суд приходить до переконання, що даний спір не належить до юрисдикції адміністративних судів, у звязку із чим провадження у даній справі підлягає закриттю, так як відповідно до п.1 ч.1 ст.157 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Крім цього, суд розяснює позивачу, що відповідно до ч.3 ст.157 Кодексу адміністративного судочинства України, повторне звернення з тією самою позовною заявою не допускається.

Відповідно до ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати з сторін не стягуються.

Керуючись ст.ст. 2, 17, 157, 160, 165, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в :

Провадження у справі за позовом Державної екологічної інспекції у Львівській області до ОСОБА_3 житлово-комунального господарства Моршинської міської ради про зобовязання допустити до проведення перевірки закрити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що ухвала не набрала законної сили.

Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п'яти днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя Ланкевич А.З.