Справа № 542/943/15-а
Суддя: Гавриленко Т. Г.
Дата ухвалення: 2015-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 542/943/15-а
Провадження № 2а/542/32/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2015 року смт. Нові Санжари

Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Гавриленко Т.Г.,

при секретарі Янко Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт. Нові Санжари адміністративний позов ОСОБА_1 до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, третя особа: управління Пенсійного фонду України в Новосанжарському районі Полтавської області про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження,

В С Т А Н О В И В :

14 липня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, третя особа: управління Пенсійного фонду України в Новосанжарському районі Полтавської області, в якому просив визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження ВП № 46620013 від 22.06.2015 року.

Як вказує позивач, постанова є необґрунтованою, порушує його законні права і інтереси, та вказане в постанові не відповідає дійсності.

В судове засідання позивач не зявився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду, надав заяву в якій просив справу слухати без його участі, позовні вимоги підтримує.

Відповідач відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання не прибув, надав через канцелярію суду письмові заперечення, також просив розглянути справу у його відсутність, а тому справа у відповідності до ч. 4 ст. 128 КАС України була розглянута за його відсутності.

Третя особа: управління Пенсійного фонду України в Новосанжарському районі Полтавської області, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання не прибув, надав через канцелярію суду письмові заперечення, також просив розглянути справу у його відсутність.

Суд, дослідивши долучені до матеріалів справи письмові докази, приходить до висновку про обґрунтованість позову і необхідність його задоволення, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_2 22 червня 2015 року була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження по примусовому виконанні виконавчого листа № 542/1117/14-а, виданого 09.02.2015 року, згідно якого управління Пенсійного фонду України в Новосанжарському районі Полтавської області зобовязано провести ОСОБА_1 нарахування та виплату державної пенсії у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком відповідно до ст.ст. 50, 54 ч. 4 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної частиною 1 статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з урахуванням проведених виплат за період з 10 січня 2014 року по 02 серпня 2014 року (а.с. 5).

Виконавче провадження було закінчено у звязку з наявністю у боржника поважних причин невиконання судового рішення внаслідок відсутності коштів (відповідного фінансового ресурсу бюджету) з посиланням на п. 11 ч. 1 ст. 49, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження».

Вирішуючи питання щодо правомірності постанов органу ДВС про закінчення виконавчого провадження в звязку з неможливістю виконання рішення суду, на підставі п. 11 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», суд враховує наступне.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець: здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом; надає сторонам виконавчого провадження та їх представникам можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядає заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження і їхні клопотання; заявляє в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; розяснює сторонам їхні права і обовязки.

Статтею 38 Закону України «Про виконавче провадження» передбачені наслідки закінчення виконавчого провадження. У разі закінчення виконавчого провадження скасовуються інші здійснені державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у звязку із закінченням виконавчого провадження. Закінчене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Відтак, позивач позбавлений права повторно предявити виконавчий лист до виконання.

З огляду на вищенаведене, закінчення виконавчого провадження є фактично відмовою у виконанні судового рішення.

Згідно з положеннями ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України.

Згідно розяснень п. 20 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби» державний виконавець зобовязаний здійснювати необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного у документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом.

Відповідно до висновків Європейського суду з прав людини у рішеннях від 29 червня 2004 року у справі «Півень проти України» та від 07 травня 2002 року у справі «Бурдов проти Росії», державний орган не може посилатися на відсутність коштів щоб не виплачувати борг, підтверджений судовим рішенням. Відсутність грошових коштів не є для влади (держави) виправданням для невиконання рішення суду.

Відповідно до п. 29 рішення Європейського суду з прав людини від 13 липня 2006 року по справі «Васильєв проти України» виконання рішення щодо боржника залишається обовязком держави.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що доводи відповідача не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки п. 11 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадової особи), який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 75 цього Закону.

Частина 3 статті 75 Закону встановлює, що у разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав.

Таким чином, відсутність фінансування у боржника не є підставою для закінчення виконавчого провадження за п. 11 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», тому постанова старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_2 від 22 червня 2015 року про закінчення виконавчого провадження по примусовому виконанні виконавчого листа № 542/1117/14-а, виданого 09.02.2015 року, є незаконною і підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 7-11, 71, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України,суд,

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, третя особа: управління Пенсійного фонду України в Новосанжарському районі Полтавської області про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про закінчення виконавчого провадження ВП № 46620013 від 22 червня 2015 року.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного адміністративного суду через Новосанжарський районний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя (підпис)

Відповідає оригіналу

Суддя Новосанжарського районного суду

Полтавської області ОСОБА_3