Справа № 2а-2943/11/1470
Суддя: Моторний О.А.
Дата ухвалення: 2015-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2015 року м. Київ К/800/57411/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Головуючого Моторного О.А.

Суддів Борисенко І.В.,

Кошіля В.В.,

за участю секретаря - Калініна О.С.

та представників сторін:

від позивача - Шушняєв Р.М.,

від відповідача - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Первомайської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Миколаївській області

на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 05.07.2012

та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 04.06.2014

у справі № 2а-2943/11/1470

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бандурський олійноекстаційний завод"

до Первомайської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Миколаївській області

про скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 05.07.2012, яка залишена без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 04.06.2014, адміністративний позов задоволено.

В касаційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

В запереченнях на касаційну скаргу позивач з доводами та вимогами скаржника не погодився, просив скаргу залишити без задоволення, оскаржувані рішення - без змін.

В судове засідання з'явився представник позивача. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, проте, від нього на адресу суду 05.10.2015 надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відео конференції.

Ухвалою суду від 06.10.2015 відмовлено в задоволенні клопотання Первомайської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Миколаївській області про проведення судового засідання в режимі відео конференції, у зв'язку з порушенням строків, передбачених частиною другою статті 122-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що податковим органом було проведено документальну невиїзну перевірку ТОВ «Бандурський олійноекстакційний завод» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість згідно розрахунків суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість за період з 01.11.2009 по 28.02.2010, поданих до Первомайської ОДПІ, в частині відображення операцій з ТОВ «Будівельне управління № 77».

За результатами перевірки відповідачем складено акт №2472/07/32390305 від 19.11.2010, у висновку якого зафіксовано порушення позивачем підпункту 7.4.1, підпункту 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість», в результаті чого зменшено суму заявлено бюджетного відшкодування на 1 148 582,83 грн.

На підставі акта перевірки, відповідачем 19.11.2010 прийнято податкове повідомлення-рішення №/0, яким позивачу зменшено суму заявленого бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 1 148 582,83 грн.

За результатами адміністративного оскарження позивачем повідомлення-рішення №/0, відповідачем вказане рішення залишено без змін та прийняті нові податкові повідомлення рішення від 13.12.2010 №/1 та від 12.01.2011 №/2.

Колегія суддів, переглядаючи оскаржувані рішення судів попередніх інстанцій в касаційному порядку, погоджується з висновками судів про задоволення позову, враховуючи наступне.

Відповідно до абзацу 1 підпункту 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин), не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту).

Згідно з підпунктом 7.5.1 пункту 7.5 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість», датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається дата здійснення першої з подій: або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) - в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків; або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

Як встановлено судами та підтверджується матеріалами справи, у перевіряємий період з 01.11.2009 по 28.02.2010 року між позивачем та ТОВ «Будівельне управління № 77» існували господарські операції щодо будівництва заводу, на виконання укладеного між ними договору генерального підряду від 29.07.2009 № 77 (а.с.58-69). В зв'язку з тим, що обсяг робіт постійно уточнювався, а в проект будівництва вносилися корективи, 04.11.2009 між сторонами договору було укладено Додаткову угоду № 28 до договору генерального підряду від 29.07.2009 № 77, якою передбачалося залучення до виконання робіт субпідрядника - ТОВ «Хай-Рейз Констракшнз».

Факт здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом, на виконання умов даного договору, підтверджується наявними в матеріалах справи первинними документами бухгалтерського обліку, зокрема, податковими накладними.

Крім того, позивачем надані до суду копії довідок про вартість виконаних підрядних робіт та актів виконаних робіт, підтверджуючи фактичне виконання всього обсягу будівельно-монтажних робіт.

Виконання вище вказаних робіт, також, підтверджується висновками незалежних експертних установ. Відповідно до акту № 1 готовності об'єкта до експлуатації від 26.08.2010, довідкою Первомайського міжміського бюро технічної інвентаризації від 16.07.2011 вих. №37 та свідоцтвом про право власності на нерухоме майно-комплекс нежитлових будівель, належних ТОВ «Бандурський ОЕЗ» від 27.10.2010. А також, архітектурно - технічним паспортом об'єктів архітектури, в тому числі на 4 силоси металеві для зберігання насіння ємністю 10 000 тон кожний, на зерносушарку, на оперативний силос місткістю 2000 м3 та на зерноочисну башту.

В матеріалах справи відсутні докази встановлення податковим органом обставин на підтвердження того, що укладаючи спірний договір, учасники договірних відносин діяли з метою, яка є завідомо суперечною інтересам держави та суспільства. Податковим органом не доведено наявності протиправного умислу та мети при укладенні угоди позивачем з ТОВ «Будівельне управління № 77», що мали місце під час здійснення позивачем підприємницької діяльності.

Крім того, слід зазначити, що чинне податкове законодавство України не ставить в залежність податковий облік (стан) певного платника податку від інших осіб, від фактичної сплати контрагентом податку до бюджету, від перебування постачальника за юридичною адресою, а також від його господарських та виробничих можливостей.

За наведених обставин, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що податковий кредит позивачем сформовано на підставі належно оформлених податкових накладних, виписаних контрагентом позивача, та отриманими в ході виконання господарських операцій, що ґрунтується на вимогах чинного законодавства.

Доводи, наведені скаржником в касаційній скарзі, колегією суддів відхиляються, оскільки вони не спростовують обставин, що на підставі належних та допустимих доказів встановлені судами попередніх інстанцій.

Враховуючи викладене, Вищий адміністративний суд України дійшов висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій належним чином з'ясовані обставини справи та дано їм відповідну правову оцінку. Порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до зміни чи скасування рішень судів попередніх інстанцій не встановлено.

Керуючись ст. ст. 221, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Первомайської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Миколаївській області залишити без задоволення.

Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 05.07.2012 та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 04.06.2014 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення та може бути переглянута Верховним Судом України у випадках, встановлених Кодексом адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: (підпис) О.А. Моторний
Судді(підпис) І.В. Борисенко
(підпис) В.В. Кошіль