Справа № 804/13994/15
Суддя: Коренев Андрій Олексійович
Дата ухвалення: 2015-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Коренева А.О., розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпропетровську в приміщенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом Дніпродзержинської обєднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Дніпропетровській області (далі позивач, ОДПІ) до платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 (далі відповідач) про стягнення податкового боргу, -
Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача податкового боргу в розмірі 74 728,82 грн. На обгрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що відповідачем не сплачені узгоджені суми грошових зобовязань з податку на доході фізичних осіб, що визначені відповідачем самостійно в поданій ним податковій декларації за 2012р. в сумі 74 558,82 грн., та що визначені ОДПІ в податковому повідомленні-рішенні від 22.01.14 в сумі 170 грн. До суду від позивача надійшло клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.
Відповідач в судове засідання не прибув, причини неявки не повідомив, заперечення проти позову не надав, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином повісткою суду, направленою рекомендованою кореспонденцією на адресу відповідача, зазначену ним в самостійно поданій податковій декларації про майновий стані і доходи за 2012р., яке повернути на адресу суду за закінченням терміну зберігання. Відповідно до ч.11 ст.35 КАС України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.
З огляду на приписи ст.41, ст.122, ч.6 ст.128 КАС України суд вважає за можливе здійснити судовий розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі доказами, які повно та всебічно висвітлюють обставини спірних правовідносин, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.
Вивчивши доводи позову, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, суд при винесенні постанови виходить з наступних підстав та мотивів.
Суд зазначає, що відповідно до п.120.1 ст.120 ПКУ неподання або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов'язаними нараховувати та сплачувати податки, збори податкових декларацій (розрахунків), - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 170 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.
За змістом пп.14.1.39 п.14.1 ст.14 ПК України, положення якого надають визначення поняттю «грошове зобовязання платника податків», штрафні (фінансові) санкції є грошовим зобовязанням. У разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу (п.57.3 ст.57 ПКУ).
За змістом п.179.7. ст.179 розділу IV «Податок на доходи фізичних осіб» фізична особа зобов'язана самостійно до 1 серпня року, що настає за звітним, сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену в поданій нею податковій декларації.
За даними облікової кратки платника податків, на підставі яких складена довідка про заборгованість перед бюджетом станом на 19.08.15 платника податків відповідача, останнім несплачені грошові зобовязання з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 74 558,82 грн. за декларацією від 22.01.14 та в розмірі 170 грн. за рішенням ОДПІ від 22.01.14. Доказів оскарження відповідачем наведеного рішення в адміністративному або судовому порядку до суду не надано, як не надано і доказів сплати відповідачем спірних сум грошових зобовязань визначених, як позивачем в такому податковому повідомленні-рішенні від 22.01.14, так і відповідачем в податковій декларації від 22.01.14 за 2012р., судом на виконання вимог ст.11 КАС України ознак існування таких доказів не виявлено.
Таким чином, враховуючи положення пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПКУ, за якими податковий борг це сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання, сума узгодженого грошового зобовязання в розмірі 74 728,82 грн. набула статусу податкового боргу.
За змістом ст.59 ПКУ у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення; у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення; у разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Матеріалами справи підтверджено, що позивачем на адресу відповідача листом з повідомленням про вручення направлена податкова вимога від 10.02.14 №53-25. Відповідно до п.58.3 ст.58 ПКУ податкові вимоги надсилаються у такому самому порядку, що й податкове повідомлення-рішення.
Положеннями п.87.11 ст.87 ПКУ визначено, що орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.
Враховуючи, що в матеріалах справи відсутні докази сплати відповідачем спірної суми податкового боргу, а судом самостійно на виконання вимог ст.11 КАС України не виявлено ознак існування таких доказів, суд доходить висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача суми заборгованості в розмірі 74 728,82 грн. підлягає задоволенню, адже доведена матеріалами справи.
Керуючись ст.ст. 2, 8-12, 69, 71, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
Адміністративний позов задовольнити.
Стягнути з платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) суму податкового боргу з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 74 728,82 грн. (сімдесят чотири тисячі сімсот двадцять вісім гривень 82 коп.).
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду за правилами, визначеними в ст.186 КАС України.

Постанова суду набирає законної сили згідно зі ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_2