Справа № 456/2059/15-а
Суддя: Бораковський В. М.
Дата ухвалення: 2015-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 456/2059/15-а
Провадження № 2-а/456/90/2015
ПОСТАНОВА

іменем України

29 вересня 2015 року

Стрийський міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого-судді Бораковського В. М.

при секретарі Проців І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Стрию справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Братківської сільської ради Стрийського району Львівської області, третя особа Відділ архітектури, містобудування та інфраструктурних проектів Стрийської районної державної адміністрації про скасування рішення органу місцевого самоврядування,

встановив:

В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що 1 квітня 2015 року XXXIІІ сесією VІ демократичного скликання Братківської сільської радою Стрийського району Львівською області було винесено рішення №443 про усунення перешкод в користуванні проходом. Дане рішення зобовязує його та ОСОБА_2 усунути перешкоди (розібрати огорожу) в користуванні, начебто, пішохідним проходом з вул. ОСОБА_3 на вул.Чорновола. Вказана спірна огорожа знаходиться в межах належної йому земельної ділянки, справа від якої розміщений житловий будинок та земельна ділянка ОСОБА_2, а зліва житловий будинок та земельна ділянка ОСОБА_4 Будь-якого пішохідного проходу там ніколи не було та нічим не передбачено. Жодних договорів чи дозволів щодо прокладення пішохідного проходу з вул. ОСОБА_3 на вул. Чорновола через належну йому земельну ділянку він не укладав. Крім цього жодних обмірів їхніх земельних ділянок з приводу цієї конфліктної ситуації ніхто не проводив та не визначав, як повинен пролягати цей прохід, і де знаходяться його межі. Жодних погоджень з власниками суміжних земельних ділянок щодо прокладення будь-якого пішохідного проходу не було. Відповідно до п. «й» ст. 12 ЗКУ, на який посилається сесія сільської ради, до повноважень сільської ради відноситься вирішення земельних спорів, але жодного спору не було, оскільки його не було попереджено про розгляд даної справі сільською радою, що позбавило його можливості подати свої заперечення з цього приводу, а це є грубим порушення його прав. Крім цього у своєму рішенні Братківська сільська рада посилається на ст. 212 Земельного Кодексу України, де власне зазначено, що повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду. Отже, таке рішення є виключною компетенцією суду.

В судовому засіданні позивач позов підтримав покликаючись на викладені в позовній заяві обставини і суду пояснив, що він з народження проживав в будинку який розміщений на спірній земельній ділянці. На цьому подвірї ніколи не було проходу для спільного користування. Земельною ділянкою користувалися тільки родина яка приживала у будинку, про що можуть підтвердити свідки, документи на право користування сусідніми земельними ділянками та давні світлини, на яких видно розміщення огорожі і межі земельної ділянки. Голова с.Ради перебуваючи у неприязних відносинах таким чином вирішив помститися, тому і прийнято таке незаконне рішення, яке він просить скасувати.

Представник позивача позов підтримав повністю, покликаючись на викладені у позові обставини, та просить суд позов задоволити.

Представник відповідача голова с.Ради ОСОБА_5 проти задоволення позову заперечив суду пояснивши, що до нього звернулися жителі села з проханням встановити пішохідний прохід. Було встановлено, що відповідно до Генерального плану села повз земельної ділянки позивача є земельна ділянка, по якій був прохід, тому с.Рада прийняла таке рішення.

Представник відповідача ОСОБА_6 проти задоволення позову заперечила суду пояснивши, що ОСОБА_1 брамою закрив прохід між вул. ОСОБА_3 та вул.Чорновола. Стежка передбачена Генеральним планом від 1971р., який з того часу не змінювався. Вони неодноразово повідомляли позивача про усунення перешкод, однак той ніяк на це не реагував, тому Братківська сільська рада прийняла відповідне рішення на основі Генерального плану села та Опорного плану села, в яких чітко видно наявність пішохідного проходу. Крім цього, наявність проходу підтверджується планом забудови ОСОБА_2 На сесію ради, на якій було прийняте дане рішення, ОСОБА_1 не запрошували

Представник третьої особи суду пояснив, що Генеральний план с. Братківці 1971р. розроблявся на перспективу і не відповідає дійсній забудові на даний час в селі. Опорний план села, який є основою Генерального плану, розробляється з виїздом на місце і в нього заноситься все, що є в натурі. З Опорного плану вбачається, що наявні дві паралельні лінії між земельними ділянками Сенів і Павлів, що може свідчити про наявність проходу, тому вважає оскаржуване рішення законним.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача та представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до витягу про державну реєстрацію прав від 07.04.2011р., житловий будинок №5 по вул. Чорновола в с. Братківці Стрийського району Львівської області належить на праві приватної власності позивачу ОСОБА_1.

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 08.08.2013р. № НВ-013 ОСОБА_7, користується земельною ділянкою площею 0,1718 Га, яка межує із земельною ділянкою ОСОБА_1. Між цими земельними ділянками жодного проїзду чи проходу не має.

Як вбачається з Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ№557715 від 11.08.2009р. ОСОБА_8 є власником земельної ділянки площею 0,1711 га у межах згідно з планом, яка розташована в с. Братківці вул. Чорновола,1. Дна земельна ділянка межує із земельними ділянками Павлів та Сенів. Між цими земельними ділянками жодного проїзду чи проходу не має.

З державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ№804190 від 22.12.2009р. вбачається, що ОСОБА_9 є власником земельної ділянки площею 0,0566 га у межах згідно з планом, яка розташована в с. Братківці вул. Шевченка,105. Дана земельна ділянка межує із земельною ділянкою Павлів. Між цими земельними ділянками жодного проїзду чи проходу не має.

Як вбачається з державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ№804190 від 22.12.2009р., ОСОБА_4 є власником земельної ділянки площею 0,0495 га у межах згідно з планом, яка розташована в с. Братківці вул. Шевченка,103. Дана земельна ділянка межує із земельною ділянкою Павлів і між цими земельними ділянками жодного проїзду чи проходу не має.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що в селі живе з народження. Там ніколи не було дороги, це подвіря Сенів і там завжди стояла брама. Раніше там були городи. На даний час там знаходиться будинок і город. Коли будували будинок, огорожа вже була. Брама і огорожа стоять близько 70 років. Виноград росте близько 20 років. ОСОБА_1 межує з Кравчишин і ОСОБА_8. Через городи він ніколи не переходив.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснив, що він живе по сусідству з Сенів 43 роки. З початку його проживання в селі брама була. Там була ціла дорога, яка не була спільною. Земельною ділянкою користувалися батьки ОСОБА_1. Це був і є вїзд на їхньє подвіря.

Свідок ОСОБА_4 суду пояснила, що вона проживає по сусідству з позивачем, який є її рідним братом. Дороги та проходу там не було, а були городи. Будинок батьків побудований близько 50 років назад. Браму зробили батьки і з того часу її не міняли. З вулиці Франка проходу немає. Брама належить братові. Виноград і каркас робив батько близько 30 років назад, а огорожу близько 50 років. Проходу чи проїзду спільного ніколи не було.

Свідок ОСОБА_12 суду пояснила, що прохід був з вулиці Франка. Вона ходила до церкви тією дорогою, а ОСОБА_1 закрили її. Прохід закритий брамою, яку поставили батьки позивача. Вона зверталася в архітектуру, де їй повідомили, що по плану є прохід і вони на сході села все вирішили. У ОСОБА_1 брама має 15-20 років. Вони йшли біля винограду, каркас на який зробив батько позивача близько 20 років назад.

Як вбачається з протоколу засідання комісії з питань вирішення земельних відносин від 04.09.2013р., ОСОБА_2 та ОСОБА_1 запропоновано звільнити пішохідний прохід для користування жителями села згідно генерального плану с. Братківці.

З листа Відділу архітектури, містобудування та інфраструктурних проектів Стрийської районної державної адміністрації від 25.03.2014р. №14-21/13 вбачається, що наявний у відділі генеральний план с. Братківці основний вид містобудівної документації на місцевому рівні, розроблений республіканським проектним інститутом «Укрземпроект» у 1971 році. Складовою частиною генерального плану є креслення «Опорний план», яке відображає планувальну структуру с. Братківці станом на 1971 рік. На даному опорному плані чітко видно, що територія між будинковолодіннями, позначеними на викопіюванні умовними знаками а) і б) є вузькою протяжною земельною ділянкою, обмеженою суцільними лініями (розмежовуючими знаками ділянок) без наявних на ній обєктів нерухомості. Це дає підстави вважати дану земельну ділянку проходом чи проїздом загального користування для сполучення житлової вулиці села з огородніми доріжками, які у 1971 році знаходились позаду присадибної ділянки б). Існування даного проїзду проходу підтверджується і планом забудови земельної ділянки гр. ОСОБА_2, виготовленим у 1995 році на підставі обстеження та обмірів даної території. На даному плані відображена стежка, шириною 2,8 м, яка реально існувала на місцевості у 1995 році.

Рішенням ХХХІІІ сесії VІ демократичного скликання Братківської сільської ради Стрийського району Львівської області №443 від 1 квітня 2015р. вирішено ОСОБА_2 та ОСОБА_1 усунути перешкоди (розібрати огорожу) в користуванні пішохідним проходом з вул.І.Франка на вул. Чорновола, яким користуються мешканці с. Братківці, враховуючи ширину 2,8 м, визначену генеральним планом с. Братківці. ОСОБА_2 та ОСОБА_1 попереджено про цивільно-правову та адміністративну відповідальність за самовільне зайняття земельної ділянки.

Частина 1 статті 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Стаття 41 Конституції України визначає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно ст. 152 ЗК України, Держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь яких порушень його прав на землю.

Відповідно до ст. 154 ЗК України, органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування без рішення суду не мають права втручатись у здійснення власником повноважень щодо володіння, користування і розпорядження належною йому земельною ділянкою, або встановлювати непередбачені законодавчими актами додаткові обовязки чи обмеження. Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування несуть відповідальність за шкоду, заподіяну їх неправомірним втручанням у здійснення власником повноважень щодо володіння, користування і розпорядження земельною ділянкою.

Відповідно до ст. 155 СК України, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Збитки, завдані власникам земельних ділянок внаслідок видання зазначених актів, підлягають відшкодуванню в повному обсязі органом, який видав акт.

Відповідно до ч.3 ст. 212 ЗК України повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.

Дослідженими у судовому засіданні обставинами справи встановлено, що рішенням ХХХІІІ сесії VІ демократичного скликання Братківської сільської ради Стрийського району №443 від 1 квітня 2015р. ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зобовязано до 25.05.2015р. усунути перешкоди (розібрати огорожу) в користуванні пішохідним проходом з вул.І.Франка на вул.Чорновола, яким користуються мешканці с. Братківці, враховуючи ширину 2,8 м, визначену генеральним планом с. Братківці. ОСОБА_2 та ОСОБА_1 попереджено про цивільно-правову та адміністративну відповідальність за самовільне зайняття земельної ділянки.

Підставою для ухвалення згаданого рішення став Генеральний план села Братківці, про що вказано в самому рішенні та про що ствердили в судовому засіданні представники відповідача. З досліджених в судовому засіданні оригіналів Генерального плану та Опорного плану с.Братківці вбачається наступне. В Генеральному плані с. Братківці на місці розташування земельних ділянок ОСОБА_1 та ОСОБА_2 жодних проходів чи проїздів не передбачено. В Опорному плані с.Братківці, який відображає реальне розміщення земельних ділянок, між земельними ділянками, якими на даний час користуються ОСОБА_1 та ОСОБА_2, наявна полоса, яка частково розділяє тільки земельну ділянку ОСОБА_1. Однак, така полоса не сполучає дві вулиці, і визначеного проходу чи проїзду не встановлює. Крім цього, Опорний план населеного пункту не може бути підставою для прийняття рішень органами місцевого самоврядування щодо вилучення чи повернення земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян.

Крім цього, суд не бере до уваги доводи представників відповідача та покази свідка ОСОБА_12 про наявність між земельними ділянками ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проходу, яким користувалися мешканці села, оскільки такі не відповідають дійснім обставинам справи і спростовуються дослідженими в судовому засіданні показами свідків ОСОБА_10, ОСОБА_11 та ОСОБА_4, а також письмовими доказами, вказаними вище у рішенні суду правовстановлюючими документами, а саме витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку та ОСОБА_13 на землю сусідів та суміжних землекористувачів позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_2, якими стверджується, що їхні земельні ділянки межують між собою і між їхніми земельними ділянками не має жодних інших земель для проїзду чи проходу.

Такі докази, зібрані та досліджені у судовому засіданні, у своїй сукупності, є допустимими та належними, і дають підстави суду визнати таке рішення с.Ради незаконним, оскільки воно прийняте із порушенням вимог ЗК України.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 підставними і такими, що підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 11, 86, 159, 161, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 83, 212 ЗК України, суд

вирішив:

Позов задоволити.

Визнати протиправним та скасувати рішення ХХХІІІ сесії VІ демократичного скликання Братківської сільської ради Стрийського району Львівської області №443 від 1 квітня 2015р. «Про усунення перешкод в користуванні проходом».

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення постанови через Стрийський міськрайонний суд Львівської області.

Постанова виготовлена в одному примірнику і має силу оригіналу.

Головуючий-суддя ОСОБА_14