Справа № 2-а/489/149/2015
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2015-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 жовтня 2015 р.м.ОдесаСправа № 2-а/489/149/2015

Категорія: 6.1 Головуючий в 1 інстанції: Спінчевська Н.А.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача - судді Турецької І.О.

суддів - Стас Л.В., Градовський Ю.М.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області на постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 14 травня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2015 року ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1) звернулася до Ленінського районного суду м. Миколаєва з позовом, в якому просила скасувати постанову управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області (далі - відповідач, управління ДАБІ у Миколаївській області) №53 по справі про адміністративне правопорушення, якою її було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.188-42 КУпАП та накладено штраф у розмірі 6 800,00 грн. та закрити провадження у справі.

Обґрунтовуючи позовні вимоги ОСОБА_1 вказує на відсутність в її діях вини у вчиненні правопорушення.

Постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 14 травня 2015 року адміністративний позов - задоволено частково.

Суд скасував постанову відповідача №53 від 12 березня 2015 року по справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст.188-42 КУпАП відносно ОСОБА_1

В частині позову про закриття провадження - відмовив.

В апеляційній скарзі управління ДАБІ у Миколаївській області ставить питання про скасування постанови суду першої інстанції, у зв'язку з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи та прийняття нової постанови, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження, у відповідності до положень п.2 ч.1 ст. 197 КАС України, у зв'язку із неявкою сторін, належним чином сповіщених про день, час та місце розгляду справи.

З'ясувавши обставини справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, на наступних підставах.

Так, апеляційним судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідно до рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 08 червня 2006 року ОСОБА_1 належить 44/200 часток житлового будинку АДРЕСА_1 м. Миколаєві з відповідною часткою господарських та побутових будівель і споруд (а.с.3).

Згідно з довідкою Миколаївського міжміського бюро технічної інвентаризації від 10 жовтня 2012 року ОСОБА_1 самочинно збудовано:

- житлова прибудова літ.А1-1, площею 21,1 кв.м., нежитлова прибудова літ А2-1, площею 28,3 кв.м. та санвузол 6,9 кв.м.;

07 квітня 2014 року відповідачем була проведена позапланова перевірка дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних норм, стандартів і правил ОСОБА_1

За результатами даної перевірки складено акт від 07 квітня 2014 року, в якому зафіксовані фактичні обставини перевірки та виявлені порушення, а саме: на зазначеному об'єкті (житловий будинок АДРЕСА_1 м. Миколаєві) встановлено самовільне виконання будівельних робіт з реконструкції житлового будинку: будівництво нежитлової прибудови літ. А 2-1, що є порушенням ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (а.с.18).

Зазначений об'єкт підключений до інженерних мереж в порушення вимог п.1.6 ДБН: А.3.1-5:2009 «Організація будівельного виробництва». Даний об'єкт належить до II категорії складності згідно додатку М ДБН А.2.2-3:2012.

На момент перевірки будівельні роботи завершені та не виконуються. Документи, що посвідчують право власності або право користування земельною ділянкою - відсутні.

За результатами зазначеної перевірки 07 квітня 2014 року позивачу видано припис №94 про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, яким вимагалося усунути порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, шляхом оформлення відповідних документів на об'єкт «Реконструкція житлового будинку за адресою: Миколаїв, АДРЕСА_1» в порядку, встановленому чинним законодавством у термін до 09 червня 2014 року (а.с.19).

Крім того, за вищевказані порушення будівельних норм та правил, ОСОБА_1 була притягнута до адміністративної відповідальності і постановою № 76 по справі про адміністративне правопорушення від 18 квітня 2014 року її визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 96 КУпАП та накладено штраф у розмірі 850,00 грн., який позивач сплатила, що підтверджується відповідною квитанцією (а.с.20-21).

У подальшому, 26 лютого 2015 року з метою перевірки виконання позивачем вимог припису №94 від 07 квітня 2014 року відповідач провів позапланову перевірку за результатами якої, 04 березня 2015 року склав акт в якому зафіксував відсутність будь-яких дій з боку ОСОБА_1 щодо оформлення документів дозвільного характеру, які дають право експлуатувати реконструйований житловий будинок (а.с.77).

На підставі виявленого, відповідачем 04 березня 2015 року складено протокол про адміністративне правопорушення та видано ОСОБА_1 припис №50 про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, яким вимагається усунути порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності шляхом приведення самочинно реконструйованого житлового будинку у стан, який передував до самочинного виконання будівельних робіт, терміном до 06 квітня 2015 року.

Також, постановою №53 по справі про адміністративне правопорушення від 12 березня 2015 року ОСОБА_1 за невиконання припису №94 від 07 квітня 2014 року, визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.188-42 КУпАП та накладено штраф у розмірі 6 800,00 грн. (а.с.9).

Суд першої інстанції частково задовольняючи позов та скасовуючи спірну постанову №53 від 12 березня 2015 року виходив із того, що відповідач повинен був встановити та довести, що ОСОБА_1 умисно не виконала вимоги припису і що в її діях є вина, яка виражається у формі умислу чи необережності.

Згідно із вимогами ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що правова позиція суду першої інстанції, яка викладена у судовому рішенні, не відповідає вимогам ст.159 КАС України, виходячи з наступного.

Частина 1 статті 9 КУпАП розкриває поняття адміністративного правопорушення.

Так, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статті 10 та 11 КУпАП містять роз'яснення щодо вчинення адміністративного правопорушення умисно та з необережності.

Так, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Відповідно до ч.1 ст. 184-42 КУпАП, невиконання законних вимог (приписів) посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю - тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суд першої інстанції, погоджуючись з доводами позивача вважав, що у позивача існували об'єктивні перешкоди для оформлення самочинного будівництва, але вона намагалася вчинити дії щодо виконання припису.

Колегія суддів вважає, що зазначений висновок суду не відповідає фактичним обставинам справи, з огляду на наступне.

Так, із матеріалів справи слідує, що після прийняття управлінням ДАБІ у Миколаївській області у квітні 2014 року припису про усунення порушень, позивач у травні 2014 року в судовому порядку виправила описку в рішенні суду першої інстанції від 08 червня 2006 року, відповідно до якого, за нею визнане право власності на частину житлового будинку.

Позивач стверджує, що вона не може здійснити реальний поділ домоволодіння та визначити порядок постійного користування земельної ділянки без участі іншого спадкоємця, який проживає в Російській Федерації та не оформлює за собою право власності на іншу частину домоволодіння.

При цьому, позивач для підтвердження дій щодо виконання припису посилається на лист, який нею був направлений на адресу ОСОБА_2 з пропозицією оформлення права власності в порядку спадкування (а.с.8).

Але суд не може прийняти даний лист в якості доказу, що підтверджує виконання позивачем припису, тому що не має підтвердження направлення цього листа.

Отже, аналізуючи фактичні обставини справи, можливо зробити висновок, що на протязі одинадцяти місяців позивач фактично не здійснювала будь-яких, передбачених законодавством дій для виконання припису, хоча була попереджена про обов'язковість виконання припису і про насідки його невиконання.

Колегія суддів вважає, що в діях позивач є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184-42 КУпАП, у тому числі і його суб'єктивна сторона, а саме вина у формі необережності.

Так, позивач передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Аналізуючи суть правопорушення, колегія суддів бажає зазначити наступне.

Відповідно до припису про усунення порушень, позивача звинувачують в порушенні ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», зокрема, у виконанні будівельних робіт без дозволу на це.

Суд звертає увагу, що припис - є рішенням суб'єкта владних повноважень та може бути оскаржений в судовому порядку.

Водночас, позивач погодилася з вимогами припису та його не оскаржила.

Як зазначає управління ДАБІ у Миколаївській області і позивач цього не спростовує, вищевказані самовільні споруди були побудовані до 12 березня 2011 року.

Відповідно до ст.9 Розділ V Прикінцевих положень Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (редакція станом на 01 лютого 2015 року) орган державного архітектурно-будівельного контролю до 31 грудня 2015 року безоплатно протягом 10 робочих днів з дня подання заяви власниками (користувачами) земельних ділянок, на яких розміщені об'єкти будівництва, збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, за результатами технічного обстеження приймає в експлуатацію:

- індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період з 5 серпня 1992 року до 12 березня 2011 року;

збудовані до 12 березня 2011 року:

- громадські будинки I і II категорій складності;

- будівлі і споруди сільськогосподарського призначення I і II категорій складності.

Порядок прийняття в експлуатацію таких об'єктів і проведення технічного обстеження визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування. При цьому, технічне обстеження індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків загальною площею до 300 квадратних метрів включно, господарських (присадибних) будівель і споруд загальною площею до 100 квадратних метрів включно проводиться в ході їх технічної інвентаризації з відповідною відміткою в технічному паспорті.

До власників (користувачів) земельних ділянок, які відповідно до цього пункту подали документи про прийняття в експлуатацію збудованих без дозволу на виконання будівельних робіт об'єктів будівництва, штрафні санкції за виконання будівельних робіт без отримання документів, що дають право на їх виконання, та за експлуатацію або використання об'єктів будівництва, не прийнятих в експлуатацію, не застосовуються.

Тобто, законодавець встановив спрощений порядок прийняття в експлуатацію об'єктів, які самовільно побудовані до 12 березня 2011 року і позивач на виконання вимог припису мала можливість скористатися таким правом, але жодних дій щодо введення в експлуатацію самочинно збудованих споруд нею вжито не було.

Частиною 4 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено, що посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону, а також видавати обов'язкові для виконання приписи щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Отже, підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає, що відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Підставами для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є, відповідно до п.2 ч.1 ст.202 КАС України, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими.

У зв'язку з чим, керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області - задовольнити.

Постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 14 травня 2015 року - скасувати.

Прийняти у справі нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які брали участь у справі та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Доповідач - суддя І.О.Турецька

суддя Л.В. Стас

суддя Ю.М. Градовський