Справа № 820/9400/15
Суддя: Самойлова В.В.
Дата ухвалення: 2015-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

07 жовтня 2015 р. № 820/9400/15

Харківський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого - судді Самойлової В.В.

за участю секретаря судового засідання - Таранової О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові адміністративну справу за позовом приватного акціонерного товариства "Слобода" до Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

ПрАТ "Слобода" звернулось до належного суду з адміністративним позовом, в якому просить скасувати податкове повідомлення-рішення Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області № НОМЕР_1 від 26.08.2015 року, прийняте відносно нього.

Позивач обґрунтовує свої вимоги наступним чином.

Так, він посилається на те, що при проведенні перевірки податковим органом та при оформленні її результатів мало місце не дотримання вимог податкового законодавства, висновки акту перевірки базуються на припущеннях і не підтверджуються об'єктивними даними, а оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийняте з порушенням норм діючого законодавства України, що є підставою для його скасування.

В судовому засіданні представник позивача за довіреністю ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Представник відповідача за довіреністю ОСОБА_2 проти позову заперечував, посилаючись на те, що під час проведення вказаної перевірки та складанню акту перевірки фахівці відповідного податкового органу діяли згідно до вимог чинного податкового законодавства, а прийняте за результатами перевірки рішення є законним, у зв'язку з тим, що у складеному за результатами перевірки акті були зафіксовані порушення вимог податкового законодавства, за що згідно до Податкового кодексу України позивачу було визначене відповідне податкове зобов'язання на підставі оскаржуваного рішення.

Заслухавши представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Встановлено, що фахівцями Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області була проведена документальну позапланову виїзну перевірку правомірності нарахування ПрАТ "Слобода" () бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за травень 2015 р., за результатами якої 19.08.2015 р. був складений акт за № 174/20-33-15-01-09/22677163, де були зафіксовані порушення вимог податкового законодавства, а саме:

- п. 200. 1, п. 200.4 ст. 200, п. 33 підрозділу 2 розділу XX Податкового Кодексу України, що призвело до завищення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість за травень 2015 року на 115 153,00 грн.

За наслідками вказаного акту перевірки 26.08.2015 року відповідачем було прийняте податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 про зменшення ПрАТ "Слобода" суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за травень 2015 р. по податковій декларації з ПДВ (№ НОМЕР_2 від 18.06.2015 р.) у розмірі 115 153,00 грн. та штрафні санкції на суму 57 576,50 грн.

Із зазначеним рішенням суб'єкта владних повноважень суд не погоджується, виходячи з наступного.

Так, відповідно до вимог статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, де передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В даному випадку відповідач не надав належних доказів правомірності оскаржуваного рішення, оскільки, як вбачається з наявних письмових доказів факт вказаних порушень позивачем вимог податкового законодавства не знайшов свого підтвердження при судовому розгляді та спростовуються наступним.

Так, згідно поданої ПрАТ "Слобода" до Західної ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області податкової декларації з ПДВ за травень 2015 р. (№ НОМЕР_2 від 18.06.2015 р.) та розрахунком суми бюджетного відшкодування, сума, яку обчислено відповідно до п. 200-1.3 ст. 200-1 ПКУ на момент подання податкової декларації та яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку складає 115 153,00 грн. (відображено у рядку 23.2 податкової звітності з ПДВ), що складається з:

- від'ємного значення різниці між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту поточного звітного періоду, а саме: травень 2015 р. (рядок 19) у розмірі 67 719,00 грн.;

- значення рядка 24 декларації попереднього звітного (податкового) періоду, а саме: залишок значення (рядок 19) декларації за квітень 2015 р. у розмірі 28 499,00 грн., залишок значення (рядок 19) декларації за березень 2015 р. у розмірі 12 395,00 грн.;

- суми залишку від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів, на яку збільшено розмір суми податку, визначеної п. 200-1.3 ст. 200-1 ПКУ, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних (рядок 20.2) у розмірі 6 540,00 грн.

Вказана сума бюджетного відшкодування виникла, у звязку з проведенням позивачем у травні 2015 р. господарських операцій із наступними контрагентами: ТОВ "СК СТС" та ТОВ "Стан".

Як вбачається з акту перевірки, позивачем завищено суму податкового кредиту з податку на додану вартість на суму 50 000,00 грн. за травень 2015 р., оскільки на думку відповідача, обєкт будівництва не є власністю ПрАТ "Слобода" та не може використовуватись в господарській діяльності позивача до моменту його введення в експлуатацію та державної реєстрації, з чим суд не погоджується, враховуючи таке.

У відповідності до вимог пп. 14.1.181. п. 14.1. ст. 14 ПКУ, податковий кредит це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

ОСОБА_3 пп. "б" п. 198.1. ст. 198 ПКУ, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності).

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 ПКУ, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Отже, вищенаведені норми ПКУ не ставлять у залежність виникнення права на податковий кредит у платника податків від моменту фактичного використання придбаних послуг у своїй господарській діяльності, а також не залежать від того, чи почали збудовані (споруджені) основні фонди (основні засоби, у т.ч. інші необоротні матеріальні активи та незавершені капітальні інвестиції у необоротні капітальні активи) використовуватися у власній господарській діяльності такого платника податку протягом звітного податкового періоду.

При цьому єдине, що має значення це наявність мети на подальше їх використання в господарській діяльності такого платника податків.

Відповідно до п. 198.2. ст. 198 ПКУ, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг.

Положення п. 198.6 ст. 198 ПКУ передбачають, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відтак, виходячи з наведених вище норм ПКУ, право платника податку (ПрАТ "Слобода") на податковий кредит виникає за умови сплати в ціні придбаний послуг сум податку на додану вартість, що підтверджується податковими накладними, оформленими у встановленому порядку, а також наявністю мети щодо подальшого використання придбаних послуг та збудованих (споруджених) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи) у межах господарській діяльності платника податку.

Судом встановлено, що одним з основних видів господарської діяльності ПрАТ "Слобода" є надання в оренду власного чи орендованого нерухомого майна (код КВЕД 68.20). Це не заперечується податковим органом.

ПрАТ "Слобода" за рахунок власних коштів вирішено побудувати офісну будівлю з відділенням банку, фірмовим магазином та інфраструктурою культурно-побутового обслуговування у місті Харкові по вулиці Ярославській, 8.

Так, між позивачем та Харківською міською радою Харківської області укладені 20.04.2004 р. та 26.03.2012 р. три договори оренди земельних ділянок площами 0,0338 га, 0,0259 га та 0,0201 га у місті Харкові по вулиці Ярославській, 8.

На підставі декларації, зареєстрованій 22.05.2014 р. № ХК 25, ПрАТ "Слобода" отримано дозвіл про початок виконання будівельних робіт від 22.05.2014 р.

Відповідно, позивач вже в цей період часу мав на меті використовувати побудований обєкт в межах власної господарської діяльності.

За таких умов, будівництво офісної будівлі з відділенням банку, фірмовим магазином та інфраструктурою культурно-побутового обслуговування у місті Харкові по вулиці Ярославській, 8, безпосередньо повязано із господарською діяльність позивача, оскільки через здавання побудованого обєкту в оренду ПрАТ "Слобода" буде отриманий дохід.

У відповідності до п. 200.1. ст. 200 ПКУ, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

ОСОБА_3 п. 200.4. ст. 200 ПКУ, при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації,

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

ОСОБА_3 пп. 6 п. 5 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість заповнення, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 23.09.2014 року № 966 (далі Порядок № 966) додаток Д3 "Розрахунок суми бюджетного відшкодування" подається платниками ПДВ, які відповідно до ст. 200 ПКУ мають право на бюджетне відшкодування ПДВ, заповнили рядок 23.2 декларації та здійснюють розрахунок бюджетного відшкодування.

Так, позивачем визначено у рядку 23.2 декларацій з ПДВ за травень 2015 р. суму податку, що підлягає бюджетному на рахунок платника у банку (115 153,00 грн.) та разом із декларацією поданий додаток Д3 "Розрахунок суми бюджетного відшкодування".

Отже, податкова декларація з податку на додану вартість за травень 2015 р. із додатками до неї оформлена у відповідності до вимог Порядку № 966.

Також з доказів справи вбачається, що у перевіреному періоді ПрАТ "Слобода" мало взаємовідносини з ТОВ "СК СТС" (код за , місцезнаходження: 61166, місто Харків, вул. Бакуліна, б. 11, офіс 3-37Б, є платником податку на додану вартість з індивідуальним податковим номером 00, згідно витягу є Реєстру платників ПДВ.

ОСОБА_3 є ЄДР від 25.08.2015 р. № 21066329, основним видом господарської діяльності ТОВ "СК СТС" є будівництво житлових та нежитлових будівель (код КВЕД 41.20).

Отже, ТОВ "СК СТС" не має дефектів у своєму правовому статусі юридичної особи та платника податку на додану вартість, а відповідно має право укладати відповідні договори та видавати податкові накладні.

16 лютого 2015 р. між ПрАТ "Слобода" (замовник) та ТОВ "СК СТС" (підрядник) укладений договір підряду № 16/02/15, згідно умов якого, замовник доручає, а підрядник зобов'язується на власний ризик виконати роботи з будівництва офісної будівлі з відділенням банку, фірмового магазину та інфраструктурою культурно-побутового обслуговування. Роботи по даному договору проводяться за адресою: м. Харків. вул. Ярославська, 8.

За даними бухгалтерського обліку ПрАТ "Слобода" виконання ТОВ "СК СТС" за договором підряду № 16/02/15 від 16.02.2015 р. робіт з будівництва офісної будівлі з відділенням банку, фірмового магазину та інфраструктурою культурно-побутового обслуговування за адресою: м. Харків. вул. Ярославська, 8 (далі Об'єкт), відображені на субрахунку 152 "Придбання (виготовлення) основних засобів" як капітальні інвестиції в необоротні матеріальні активи (тобто, як створення необоротних матеріальних активів). З цим також погоджується податковий орган.

У відповідності до Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов'язань і господарських операцій підприємств і організацій, затвердженої наказом міністерства фінансів України, рахунок 15 "Капітальні інвестиції" призначений для обліку витрат на придбання або створення матеріальних і нематеріальних необоротних активів.

Рахунок 15 "Капітальні інвестиції" має зокрема такі субрахунки: 151 "Капітальне будівництво", 152 "Придбання (виготовлення) основних засобів".

ОСОБА_3 п. 4 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 7 "Основні засоби" затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 92 від 27.04.2000 р. (далі П(С)БО 7 "Основні засоби"), капітальні інвестиції в необоротні матеріальні активи це витрати на будівництво, реконструкцію, модернізацію (інші поліпшення, що збільшують первісну (переоцінену) вартість), виготовлення, придбання об'єктів матеріальних необоротних активів (у тому числі необоротних матеріальних активів, призначених для заміни діючих, і устаткування для монтажу), що здійснюються підприємством.

ОСОБА_3 п. 48. Методичних рекомендацій з бухгалтерського обліку основних засобів, затверджених наказом міністерства фінансів України № 561 від 30.09.2003 р. (далі Методичні рекомендації № 561), затрати з будівництва (виготовлення), придбання і поліпшення об'єктів основних засобів з початку і до закінчення зазначених робіт та введення об'єктів в експлуатацію визнаються незавершеними капітальними інвестиціями (незавершеним будівництвом).

У відповідності вимог П(С)БО 7 "Основні засоби" та додатку Методичних рекомендацій № 561 господарська операція по зарахуванню об'єктів капітальних інвестицій після введення в експлуатацію, що обліковується на рахунку 15 "Капітальні інвестиції" кореспондується з рахунком 10 "Основні засоби".

Таким чином, оскільки витрати на будівництво об'єкта обліковуються ПрАТ "Слобода" на субрахунку 152 "Придбання (виготовлення) основних засобів" як капітальні інвестиції в необоротні матеріальні активи (тобто, як створення необоротних матеріальних активів) та має намір використовувати побудований Об'єкт виключно в межах господарської діяльності (здавання в оренду власного нерухомого майна з метою отримання доходу), то позивач має право на віднесення вищевказаних сум ПДВ до складу податкового кредиту у травні 2015 р.

Відповідно, ПрАТ "Слобода" по незавершеним капітальним інвестиціям в необоротні матеріальні активи, що є незавершеним будівництвом основних засобів, має право на отримання бюджетного відшкодування у звязку з будівництвом (спорудженням) такого обєкту.

На виконання умов договору підряду № 16/02/15 від 16.02.2015 р. та графіку фінансування будівництва об'єкту ПрАТ "Слобода" перераховано 08.05.2015 р. на користь ТОВ "СК СТС" грошові кошти (передплату) на суму 300 000,00 грн., у т.ч. ПДВ - 50 000,00 грн., що підтверджується банківською випискою.

Від ТОВ "СК СТС" ПрАТ "Слобода" отримано податкову накладну № 3 від 05.2015 р. на суму 300 000,00 грн., у т.ч. ПДВ - 50 000,00 грн., що включена позивачем до реєстру виданих та отриманих податкових накладних за травень 2015 р.

Виписана ТОВ "СК СТС" податкова накладна відповідає вимогам п. 201.1 ст. 201 ПКУ, оскільки вона містить в собі усі обовязкові реквізити та зареєстрована у встановленому законом порядку.

Таким чином, ПрАТ "Слобода" мало право включати до складу податкового кредиту травні 2015 р. суму сплаченого ПДВ у відповідному звітному періоді у розмірі 50 000,00 грн., у звязку з чим порушення вимог п. 198.3, п. 198.5 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200 ПКУ відсутнє.

Водночас слід зазначити, що у відповідності до положень ст. 837 ЦКУ, предметом договору підряду є роботи, повязані із будівництвом об'єкта, обовязок щодо виконання яких покладається на підрядника.

ОСОБА_3 ст. 876 ЦКУ власником результату виконаних робіт (обєкта будівництва) є замовник, якщо інше не передбачено договором.

Іншого договором підряду № 16/02/15 від 16.02.2015 р. не передбачено.

На підставі акту виконаних будівельних робіт № 3 від 31.05.2015 р. за травень 2015 р. (форма КБ-2в) та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за травень 2015 р. від 31.03.2015 р. (форма КБ-3) ТОВ "СК СТС" передано, а позивачем прийнято будівельно-монтажних робіт на загальну суму 859 797,46 грн., у т.ч. ПДВ - 143 299,58 грн.

Отже, з аналізу наведених вище норм ЦКУ та умов договору підряду № 16/02/15 від 16.02.2015 р. виходить, що право власності на результат закінчених етапів виконаних робіт (об'єкта будівництва) за вказаним договором підряду виникає у ПрАТ "Слобода" з моменту підписання ним щомісячних актів виконаних робіт, тобто до моменту введення нерухомого майна в експлуатацію та його державної реєстрації.

Таким чином, оскільки позивач не допустив порушення податкового законодавства по взаємовідносинам із ТОВ "СК СТС", у відповідача відсутні законні підстави для застосування штрафних санкцій по податку на додану вартість.

Окрім того, як вбачається з акту перевірки, позивачем завищено суму податкового кредиту у розмірі 29 759,76 грн. за травень 2015 р., оскільки на думку відповідача, не встановлено фактичної наявності товару (котел Vitogas 100-F 48 кВт, котел Vitogas 05096 кВт).

Проте, вказані доводи є повністю надуманими та такими, що не відповідають дійсності, а саме.

Як вже зазначалося ПрАТ "Слобода" за рахунок власних коштів здійснює будівництво офісної будівлі з відділенням банку, фірмовим магазином та інфраструктурою культурно-побутового обслуговування у місті Харкові по вулиці Ярославській, 8.

Саме для опалення вказаної будівлі ПрАТ "Слобода" були придбані котли: Vitogas 100-F 48 кВт та Vitogas 05096 кВт.

Відповідно, придбання котлів для опалення об'єкту будівництва безпосередньо повязано із господарською діяльністю позивача, оскільки вони будуть встановлені на вказаному обєкті будівництва.

При цьому ТОВ "Стан", , є належним субєктом господарювання та платником податку на додану вартість, що підтверджується випискою з ЄДР, Витягом 189 з реєстру платників податку на додану вартість - індивідуальний податковий номер 34.

09 квітня 2015 року ПрАТ "Слобода" та ТОВ "Стан" уклали договір купівлі-продажу товару № 4/15, згідно умов якого, з урахуванням специфікації, продавець (ТОВ "Стан") зобов'язується передати у власність покупцю (ПрАТ "Слобода") товар, а покупець зобовязується сплатити його повну вартість.

Виходячи з умов п.1.2. вказаного договору купівлі-продажу, характеристики товару визначаються в додатку № 1, що є його невід'ємною частиною.

Так, у специфікації № 1 (додаток № 1 до договору купівлі-продажу товару № 4/15 від 09.04.2015 р.) визначені: найменування товару - котел Vitogas 100-F 48 кВт та котел Vitogas 05096 кВт, одиниця виміру "штук", кількість "2" тощо.

ОСОБА_3 п. 3.1.- 3.2 вказаного вище договору, вартість товару становить 178 558,55 грн., у т.ч. ПДВ 20%, яку продавець (позивач) зобовязаний сплатити на умовах 100% передплати.

У травні 2015 р. позивачем були сплачені на користь ТОВ "Стан" кошти у розмірі 178 558,55 грн., у т.ч. ПДВ - 29 759,76 грн. Факт перерахування грошових коштів підтверджується випискою ПАТ "Регіон банку" м. Харків від 06.05.2015 р.

ТОВ "Стан" виписано податкову накладну № 3 від 06.05.2015 р., що складена згідно вимог чинного податкового законодавства.

Отже, в ціні придбаного позивачем товару повністю сплачений податок на додану вартість у розмірі 29 759,76 грн.

Водночас суд зазначає, що після повної сплати у травні 2015 р. вартості товару, котли були отримані ПрАТ "Слобода" у червні 2015 р., що підтверджується видатковою накладною № 03 від 24.06.2015 р.

Так, нормами ПКУ не передбачено вимог про те, що право на формування податкового кредиту та отримання бюджетного відшкодування повязано із моментом фактичного отримання товару.

Наведене кореспондується із положеннями п. 198.3 ст. 198 ПКУ, згідно яких, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у звязку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Таким чином, оскільки понесені позивачем витрати на будівництво об'єкту у звязку з придбанням котлів, то ПрАТ "Слобода" має право на формування податкового кредиту та отримання бюджетного відшкодування у травні 2015 р., і таке право не залежить від моменту фактичного отримання та використання в діяльності відповідного товару.

У звязку з цим, ПрАТ "Слобода" повністю дотримано вимог законодавства, передбачених у п. 198.3, п. 198.5 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200 ПКУ.

Стосовно доводів податкового органу щодо завищення сум бюджетного відшкодування у розмірі 40 894,00 грн., у т.ч. за березень 2015 р. на суму 12 395,00 грн. та квітень 2015 р. на суму 28 499,00 грн. суд вказує на наступне.

Так, в акті перевірки (сторінка 16), податковий орган посилається на протиправність формування позивачем бюджетного відшкодування у травні 2015 р. на суму 40 894,00 грн., у т.ч. за березень 2015 р. на суму 12 395,00 грн. та за квітень 2015 р. на суму 28 499,00 грн., у звязку з висновками попереднього акту документальної позапланової виїзної перевірки, за наслідками якої був складений акт від 19.06.2015 р. № 1163/20-33-15-01-09/22677163.

Проте ці доводи не мають під собою обґрунтованих підстав, оскільки за попереднім актом перевірки від 19.06.2015 р. № 1163/20-33-15-01-09/22677163, відповідачем були прийняті наступні податкові повідомлення- рішення від 02.07.2015 р.:

- № НОМЕР_3 від 02.07.2015 р. про зменшення суми бюджетного відшкодування за податковими деклараціями з ПДВ за квітень 2015 р. (№ НОМЕР_4 від 20.05.2015 р.) на суму 84 881,00 грн., за березень 2015 р. (№ НОМЕР_5 від 17.04.2015 р.) на суму 138 947,00 грн., а всього на загальну суму 223 828,00 грн. та штрафні санкції у розмірі 111 914,00 грн.;

- № НОМЕР_6 від 02.07.2015 р. про зменшення розміру від'ємного значення суми ПДВ за податковими деклараціями за квітень 2015 р. (№ НОМЕР_4 від 20.05.2015 р.) на суму 28 499,00 грн., за березень 2015 р. (№ НОМЕР_5 від 17.04.2015 р.) на суму 12 395,00 грн., а всього на загальну суму 40 894,00 грн.;

- № НОМЕР_7 від 02.07.2015 р. про збільшення суми грошового зобов'язання з ПДВ на суму 28 588 грн. 50 коп., у т.ч. за основним платежем у розмірі 19 059,00 грн., за штрафними санкціями 9 529,50 грн.

Вказані податкові повідомлення- рішення оскаржуються позивачем в судовому порядку, що сторонами підтверджено в судовому засіданні.

ОСОБА_3 абз. 4 п. 56.18 ст. 56 ПКУ, при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Отже, доводи податкового органу щодо завищення бюджетного відшкодування на вищевказані суми податку на додану вартість є безпідставними.

Також, щодо посилання відповідача на неправомірне декларування до відшкодування суми залишку від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів, на яку збільшено розмір суми податку, визначеної п. 200-1. З ст. 200-1 розділу V Кодексу, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних (рядок 20. 2) у розмірі 6 540, 0 грн. суд вказує наступне.

В обґрунтування свого висновку, в акті перевірки, податковий орган посилається на порушення позивачем вимог п. 33 підрозділу 2 розділу XX ПКУ, на що суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 33. Підрозділу 2 розділу XX ПКУ, за вибором платника податку, який він відображає у заяві, що подається у складі податкової декларації, непогашені залишки сум податку на додану вартість, що були заявлені платниками податку до бюджетного відшкодування за звітні (податкові) періоди до 1 лютого 2015 року, задекларовані до бюджетного відшкодування за звітні (податкові) періоди до 1 лютого 2015 року в рахунок зменшення податкових зобовязань з податку на додану вартість наступних звітних (податкових) періодів, відємне значення суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 статті 200 цього Кодексу, та залишок відємного значення попередніх звітних (податкових) періодів після бюджетного відшкодування, задекларовані платниками податку за звітні (податкові) періоди до 1 лютого 2015 року:

а) або без проведення перевірок, передбачених статтею 200 цього Кодексу, збільшують розмір суми податку, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначену пунктом 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу, з одночасним збільшенням розміру суми податкового кредиту у податковій декларації за звітний (податковий) період, в якому було здійснено таке збільшення.

Суми такого відємного значення та/або бюджетного відшкодування можуть бути перевірені контролюючим органом у загальновстановленому порядку;

б) або підлягають поверненню платнику у порядку, визначеному статтею 200 Кодексу у редакції, що діяла станом на 31 січня 2014 року.

Як вже відмічалося раніше методика заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість регулюється Порядком № 966.

Облік сум залишків від'ємного значення, що виникли в звітних (податкових) періодах до 01 лютого 2015 року, здійснюється в (Д2) (додатку 2 до податкової декларації з ПДВ), результати якого відображаються в розділі IV декларації (розділ IX Порядку № 966).

Підпунктом 8 пункту 5 розділу V Порядку № 966 визначено, що рядок 20.2 декларації передбачений для відображення суми залишку від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів, на яку збільшено розмір реєстраційної суми.

Рядок 20.2 декларації заповнюється в звітному (податковому) періоді, в якому було здійснено таке збільшення. Значення рядка 20.2 декларації відповідає значенню рядка 27 декларації.

Отже, у рядку 20.2 відображається сума залишку від'ємного значення ПДВ попередніх звітних (податкових) періодів (до 01.02.2015 р.), на яку збільшено розмір суми податку, визначеної п. 200-1.3 ст. 200-1 ПКУ, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні / розрахунки коригування в ЄРПН. Рядок 20.2 заповнюється в звітному (податковому) періоді, в якому було здійснено таке збільшення. Значення рядка 20.2 має відповідати значенню рядка 27 та графи 7 таблиці 1 додатка Д2 до декларації (пп. 8 п. 5 розділу V Порядку № 966).

Рядок 27 заповнюється в тому випадку, якщо платник відповідно до пп. "а" п. 33 підрозділу 2 розділу ХХ ПКУ непогашені залишки від'ємного значення ПДВ минулих періодів (до 01.02.2015 р.) за вибором (заявою) направляє на збільшення розміру "суму податку для реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування ЄРПН", з одночасним збільшенням розміру суми податкового кредиту у податковій декларації за звітний (податковий) період, в якому було здійснено таке збільшення.

Так, скориставшись наявними у ПрАТ "Слобода" непогашеними залишками від'ємного значення ПДВ (6 540,00 грн.) минулих періодів, у звітному періоді (травні 2015 р.) позивач направив ці суми на збільшення реєстраційної суми платника в системі електронного адміністрування ПДВ. Цей розмір суми вказаний позивачем в графі 7 таблиці 1 додатка 2 (Д2) до декларації та включений до складу податкового кредиту (рядок 20.2), що відповідає значенню (6 540,00 грн.) рядка 27 декларації.

А від так, суд не може погодитися, що оскаржуване рішення є законним та обгрунтованим.

Виходячи з приписів ст. 19 ч. 2 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

ОСОБА_3 ч. 1 статті 9 КАСУ суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 ч. 1 КАСУ завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Таким чином, в даному випадку відповідна сторона не дотримала вимоги закону про захист охороняємих прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому її оскаржуване рішення, як суб'єкта владних повноважень, є неправомірним, що дає суду підстави для задоволення адміністративного позову.

Відповідно до вимог ст. 94 КАСУ позивачу підлягають поверненню судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 345,46 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 11, 94, 159, 160, 162 КАСУ, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області № НОМЕР_1 від 26.08.2015 року, прийняте щодо приватного акціонерного товариства "Слобода".

Стягнути з Державного бюджету України (УДКСУ в Червонозаводському районі міста Харкова, код: 37999628, р/р 4011, МФО 851011) на користь приватного акціонерного товариства "Слобода" (61017, м. Харків, вул. Лозівська, буд. 8, ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 345,46 (триста сорок п'ять) грн. 46 коп.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Повний текст постанови виготовлено 09.10.2015 року.

Суддя Самойлова В.В.