Справа № 819/1650/14-а
Суддя: Попко Ярослав Степанович
Дата ухвалення: 2015-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2015 року Справа № 876/8877/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Попка Я.С.

суддів Сапіги В.П., Кухтея Р.В.

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Львові апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Сфінкс» та Тернопільської міської ради на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2014 року у справі за позовом прокурора міста Тернополя до Тернопільської міської ради, треті особи: Державна інспекція сільського господарства в Тернопільській області, Товариство з обмеженою відповідальністю «Сфінкс» про визнання незаконним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2014 року позивач - прокурор міста Тернополя звернувся до суду з позовом до Тернопільської міської ради, треті особи: Державна інспекція сільського господарства в Тернопільській області, Товариство з обмеженою відповідальністю «Сфінкс», в якому просить визнати незаконним та скасувати рішення відповідача від 23.11.2012 р. №6/26/41 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0332 га за адресою вул. Живова ТОВ «Сфінкс».

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2014 року позов задоволено. Скасовано рішення Тернопільської міської ради від 23.11.2012 року № 6/26/41 «Про твердження проекту землеустрою щодо відведення ділянки площею 0,0332 га за адресою вул. Живова ТОВ «Сфінкс».

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що павільйон є тимчасовою спорудою, яка не відображені інвентарній справі попереднього власника ПАТ «Збруч», а отже не є капітальною спорудою і продаж даного павільйону є протиправним способом отримання земельної ділянки ТзОВ «Сфінкс»

Суд першої інстанції посилається на те, що ст.134 Земельного кодексу України встановлений вичерпний перелік підстав передавання земельних ділянок державної та комунальної власності, які не підлягають продажу або оренді на конкурентних засадах (земельних торгах). Оскільки спірна земельна ділянка не підпадає під дію цієї статті, тому продаж або передавання в оренду повинно відбуватись на конкурентних засад (земельних торгах).

Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки порушено процедуру виділення в оренду земельної ділянки, а саме: без проведення земельних торгів, тому рішення відповідача від 23.11.2012 р. №6/26/41 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0332 га за адресою вул. Живова ТОВ «Сфінкс» є незаконним.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, вважаючи її незаконною та необґрунтованою, прийнятою з порушенням норм матеріального права, Товариство з обмеженою відповідальністю «Сфінкс» та Тернопільська міська рада оскаржили її, подавши апеляційні скарги, в яких просять скасувати постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2014 року та прийняти нову постанову, якою повністю відмовити в задоволенні позовних вимог.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги апелянт - Тернопільська міська рада вказує на те, що 23.05.2012 року між Приватним акціонерним товариством «Тернопільський поліграфічний комбінат «ЗБРУЧ»» корпоративним підприємством ДАК «Укрвидавполіграфія» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сфінкс» було укладено договір купівлі-продажу металевого складського павільйону, який знаходиться за адресою м. Тернопіль, вул. Живова, 11. Даний торговий павільйон, який було відчужено за договором купівлі-продажу, знаходиться на земельній ділянці за вищезазначеною адресою, яка перебувала у постійному користуванні відчужувача майна. В подальшому, оскільки для обслуговування вказаної споруди необхідна земельна ділянка, ПАТ «збруч» корпоративне підприємство ДДК «УКРВИДАВПОЛІГРАФІЯ», скориставшись своїм правом, відмовились від права користування земельною ділянкою площею 0.032 га 5а адресою м. Тернопіль, вул. Живова, будинок 11, згідно з кадастровим планом земельної ділянки, в користь ТОВ «СФІНКС» для обслуговування придбаного торгівельного павільйону.

Апелянт посилається, що відповідно до ст.120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користування іншої особи, до особи яка набула права власності на споруду переходить право на земельну ділянку, на якій вони розміщенні, без зміни її цільового призначення.

В свою чергу апелянт - Товариство з обмеженою відповідальністю «Сфінкс» в своїй апеляційній скарзі зазначає, що з інформації управління містобудування, архітектури та кадастру Тернопільської міської ради №1469/14 від 12.10.2012 року та висновку комісії про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки №227 від 08.11.2012 року вбачається, що на земельній ділянці площею 0,0332 га по вул.Живова,11 в м.Тернополі, яка передається в оренду ТзОВ «Сфінкс», збудовано складський павільйон.

Таким чином, в даному випадку Тернопільська міська рада надала земельну ділянку ТзОВ «Сфінкс» як особі, до якої перейшло право власності на споруду, вилучивши її у попереднього землекористувача, чим виконала вимоги ст.120 ЗКУ. Тому її рішення є законним.

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання для розгляду апеляційної скарги не прибули, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, клопотань від осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю не поступило а тому, суд апеляційної інстанції, у відповідності до п.п. 1, 2, ч.1 ст. 197 КАС України, вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. Справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційних скарг, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційні скарги не підлягають до задоволення з таких підстав.

Із змісту ст. 19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розглядаючи спір, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи, що 23.05.2012 року між приватним акціонерним товариством «Тернопільський поліграфічний комбінат «Збруч» корпоративним підприємством ДАК «Укрвидавполіграфія» та Товариством обмеженою відповідальністю «Сфінкс» м. Тернополя було укладено договір купівлі-продажу металевого складського павільйону, який знаходиться за адресою м. Тернопіль, вул. Живова,11.

10.10.2012 року директор ТзОВ «Сфінкс» звернувся до Тернопільського міського голови із заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0332 га за адресою: м. Тернопіль, вул. Живова, терміном на 10 років в оренду для обслуговування складського павільйону з реконструкцією під об'єкт торгово-побутового призначення.

Рішенням Тернопільської міської ради від 23.11.2012 року №6/26/41 затверджено ТзОв «Сфінкс» проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0332 га для обслуговування складського павільйону з реконструкцією під об'єкт торгово-побутового призначення за адресою вул. Живова; вилучено з користування ПАТ «Тернопільський видавничо-поліграфічний комбінат «Збруч» корпоративного підприємства ДАК «Укрвидавполіграфія» земельну ділянку площею 0,0332 га за адресою вул.Живова, 11, враховуючи письмову згоду землекористувача; надано в оренду терміном на п'ять років ТзОВ «Сфінкс» земельну ділянку площею 0,0332 га для обслуговування складського павільйону з реконструкцією під об'єкт торгово-побутового призначення за адресою вул. Живова.

В силу ч.1 ст.134 Земельного кодексу України, земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об'єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Частиною 2 цієї статті Земельного кодексу України визначено, що не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі, зокрема: розташування на земельних ділянках об'єктів нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб.

Таким чином, важливою обставиною для правильного вирішення питання про необхідність проведення земельних торгів під час передачі земельної ділянки ТзОВ «Сфінкс площею 0,0332 га для обслуговування складського павільйону з реконструкцією під об'єкт торгово-побутового призначення за адресою вул. Живова, є встановлення факту розміщення на спірній земельній ділянці нерухомого майна, що перебуває у власності фізичної особи.

У зв'язку з цим суд апеляційної інстанції зазначає, що до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість), відповідно до ч.1 ст.181 Цивільного кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), належать земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Об'єктами будівництва, в розумінні абз. 3 ч.1 ст. 4 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 року № 3038-VI, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, є будинки, будівлі, споруди будь-якого призначення, їх комплекси, лінійні об'єкти інженерно-транспортної інфраструктури.

В силу приписів ч.2 ст.28 згаданого Закону, тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту. Тимчасова споруда для здійснення підприємницької діяльності може мати закрите приміщення для тимчасового перебування людей (павільйон площею не більше 30 квадратних метрів по зовнішньому контуру) або не мати такого приміщення.

Аналогічне визначення тимчасової споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності наведено в Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженому наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011 року № 244.

Отже, металевий складський павільйон, який знаходиться за адресою м. Тернопіль, вул. Живова,11 є тимчасовою спорудою для здійснення підприємницької діяльності.

Таким чином, з аналізу вказаних норм та обставин справи, апеляційний суд дійшов висновку, що Тернопільською міською радою порушено процедуру виділення в оренду земельної ділянки, а саме: без проведення земельних торгів, тому рішення відповідача від 23.11.2012 р. №6/26/41 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0332 га за адресою вул. Живова ТОВ «Сфінкс» є незаконним, та провомірно скаоване судом першої інстанції.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції звертає увагу на тек, що в силу ст.1 Закону України «Про прокуратуру» прокурорський нагляд за додержанням і правильним застосуванням законів Кабінетом Міністрів України, міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади, органами державного і господарського управління та контролю, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, місцевими Радами, їх виконавчими органами, військовими частинами, політичними партіями, громадськими організаціями, масовими рухами, підприємствами, установами і організаціями, незалежно від форм власності, підпорядкованості та приналежності, посадовими особами та громадянами здійснюється Генеральним прокурором України і підпорядкованими йому прокурорами.

Згідно з вимогами п.1 ч.1, ч.2 ст.19, ст. 21 Закону України «Про прокуратуру» предметом нагляду за додержанням і застосуванням законів є відповідність актів, які видаються всіма органами, підприємствами, установами, організаціями та посадовими особами, вимогам Конституції України та чинним законам. Перевірка виконання законів проводиться за заявами та іншими повідомленнями про порушення законності, що вимагають прокурорського реагування, а за наявності приводів - також з власної ініціативи прокурора.

Повноваження прокурора при здійсненні прокурорського нагляду за додержанням і застосуванням законів передбачено ч.1 ст.20 Закону України «Про прокуратуру». Частиною 3 вказаної статті передбачено, що при виявленні порушень закону прокурор у межах своєї компетенції, має право звертатися до суду в передбачених законом випадках.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апелянтів на правомірність прийнятої постанови не впливають та висновків суду не спростовують.

Згідно ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.195, п.п. 1, 2, ч.1 ст. 197, ст.ст. 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Сфінкс» та Тернопільської міської ради залишити без задоволення, а постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2014 року у справі №819/1650/14-а за позовом прокурора міста Тернополя до Тернопільської міської ради, треті особи: Державна інспекція сільського господарства в Тернопільській області, Товариство з обмеженою відповідальністю «Сфінкс» про визнання незаконним та скасування рішення - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя Я.С. Попко

Судді В.П. Сапіга

Р.В. Кухтей