Справа № 813/2517/15
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2015-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 жовтня 2015 року № 813/2517/15

Львівський окружний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Брильовського Р.М.,

судді Гулкевич І.З.

судді Сасевича О.М.

при секретарі Косів М.Б.

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому з асіданні у місті Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області про скасування наказів, поновлення на роботі, -

Встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області, в якому просить скасувати наказ ДПА у Львівській області від 08.06.2011 №609 «Про результати службового розслідування», скасувати наказ ДПА у Львівській області від 10.06.2011 №211-0 «Про звільнення» в частині припинення державної служби та звільнення з посади начальника адміністративно-господарського управління Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області ОСОБА_1 та поновити його на посаді начальника управління інфраструктури Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області з 11.06.2011.

Позовні вимоги мотивує тим, що відповідачем на підставі наказів ДПА у Львівській області від 30.03.2011 №314 «Про проведення службового розслідування» та від 27.04.2011 №426 «Про внесення змін до наказу ДПА у Львівській області від 30.03.2011 №314 «Про проведення службового розслідування» проведено службове розслідування стосовно начальника адміністративно-господарського управління ДПА у Львівській області ОСОБА_1 за недодержання ним 18.03.2011 законодавства про державну службу. Проведеним службовим розслідуванням встановлено відсутність ОСОБА_1В на робочому місці 18.03.2011 без поважних причин, неодноразове, не маючи на це законних підстав, використання протягом робочого дня 18.03.2011 службового автомобіля марки Daewoo Lanos з державним номерним знаком ВС 7409 ВН. Зазначає, що на думку відповідача такі дії ОСОБА_1 є порушенням Присяги державного службовця, а тому позивач був рекомендований до припинення державної служби та 10.06.2011 ДПА у Львівській області прийнято Наказ №211-0, яким припинено перебування позивача на державній службі на посаді начальника адміністративно-господарського управління ДПА у Львівській області за порушення присяги державних службовців відповідно до вимог п. 6 ч.1 ст. 30 Закону України «Про державну службу». Позивач стверджує, що ним під час здійснення посадових обов'язків дотримувалися: посадові інструкції, накази і розпорядження керівництва ДПА у Львівській області і не вчинялося жодних дій, які б суперечили засадам організації та здійснення державної служби та вказували на невиконання чи несумлінне виконання позивачем службових обов'язків. Вважає, що висновки службового розслідування не визначають конкретних фактів порушення ним Присяги державного службовця.

Позивач та представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю з підстав, викладених у позовній заяві, заяві про уточнення позовних вимог та додаткових поясненнях, просили позов задовольнити.

Відповідач позов заперечив повністю з підстав, викладених у своїх письмових запереченнях, вважає, що позивач несумлінно виконував свої посадові обовязки, чим порушив Присягу державного службовця.

Письмові заперечення мотивовані тим, що підставою для видання оскаржуваного наказу стали результати службового розслідування, проведеного стосовно начальника адміністративно-господарського управління ДПА у Львівській області ОСОБА_1 за недодержання ним 18.03.2011 законодавства про державну службу. Зазначає, що при проведенні службового розслідування встановлено, що позивачем при виконанні посадових обовязків недотримано ряд нормативно-правових актів, отже оскаржувані накази ДПА у Львівській області від 08.06.2011 №609 «Про результати службового розслідування» та від 10.06.2011 №211-0 «Про звільнення» прийняті у відповідності до законодавства.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечила з мотивів, вказаних в запереченні, просила відмовити у задоволенні позову повністю.

Заслухавши доводи представників сторін, з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень та дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд, даючи правову оцінку спірним правовідносинам, виходив з такого.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебував на службі в Державній податковій адміністрації у Львівській області з 15.11.2001, зокрема з 28.05.2008 на посаді начальника адміністративно-господарського управління ДПА у Львівській області, прийняв присягу державного службовця.

Згідно з наказом Державної податкової адміністрації у Львівській області від 10.06.2011 №211-0 «Про звільнення» припинено державну службу на підставі пункту 6 ст. 30 Закону України «Про державну службу» та звільнено з посади начальника адміністративно-господарського управління ОСОБА_1.

Підставами видання цього наказу стали наказ ДПА у Львівській області від 08.06.2011 №609 «Про результати службового розслідування» та акт від 25.05.2011 №150 службового розслідування стосовно начальника адміністративно-господарського управління ДПА у Львівській області ОСОБА_1 за недодержання ним 18.03.2011 законодавства про державну службу.

Результати службового розслідування оформлені актом від 25.05.2011 №150, яким встановлено відсутність ОСОБА_1 на робочому місці 18.03.2011 без поважних причин, неодноразове, не маючи на це законних підстав, використання протягом робочого дня 18.03.2011 службового автомобіля марки Daewoo Lanos з державним номерним знаком ВС 7409 ВН.

Як видно з вказаного вище акта комісією з проведення службового розслідування встановлено, що начальник адміністративно-господарського управліня ОСОБА_1 на порушення вимог ст. ст. 139, 142 КЗпП, п.п. 2.4.17 п.2.4 розділу 2 Регламенту ДПА у Львівській області, покинув у робочий час своє робоче місце, не повідомивши та не отримавши на це дозволу свого безпосереднього керівника заступника голови ДПА у Львівській області ОСОБА_4

В ході проведення службового розслідування встановлено також факт незаконного використання 18.03.2011 начальником адміністративно-господарського управління ОСОБА_1 службового автомобіля марки Daewoo Lanos з державним номерним знаком ВС 7409 ВН.

На думку відповідача, наведене свідчить про недбале ставлення позивача до виконання ним службових обов'язків, визначених посадовими інструкціями, основних обов'язків державних службовців, що дискредитує податковий орган, в якому він працює.

Крім того, в матеріалах справи містяться відомості про те, що 18.03.2011 позивача затримали працівники УСБУ у Львівській області в приміщенні нотаріальної контори у м. Львові по вул. Антоновича, 10. Підставою проведення оперативних заходів слугувала заява громадянки ОСОБА_5 на імя начальника УСБУ у Львівській області та начальника відділу внутрішньої безпеки при ДПА у Львівській області про вимагання ОСОБА_1 у неї 10 000 дол. США. 19.03.2011 проти позивача було порушено кримінальну справу за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 189 КК України, в цей же день було взято під варту та поміщено в СІЗО. За результатами таких дій ДПА у Львівській області проведено службове розслідування стосовно ОСОБА_1, описане вище.

Вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 12.04.2013 у справі №1328/228/12 ОСОБА_1 у предявленому обвинуваченні у вчиненні злочинів, передбачених за ст. 357 ч.1 та ст. 189 ч.2 КК України визнано невинуватим та виправдано.

25 квітня 2015 прокурором прокуратури Шевченківського району м. Львова винесена постанова про закриття кримінальної справи у звязку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 357 та ч.2 ст. 189 КК України.

Вирішуючи даний спір, суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України «Про державну службу» визначає загальні засади діяльності, а також статус державних службовців, які працюють в державних органах та їх апараті.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну службу» громадяни України, які вперше зараховуються на державну службу, приймають Присягу такого змісту: "Повністю усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю, що буду вірно служити народові України, суворо дотримувати Конституції та законів України, сприяти втіленню їх у життя, зміцнювати їх авторитет, охороняти права, свободи і законні інтереси громадян, з гідністю нести високе звання державного службовця, сумлінно виконувати свої обов'язки". Державний службовець підписує текст Присяги, який зберігається за місцем роботи. Про прийняття Присяги робиться запис у трудовій книжці.

Як зазначено в мотивувальній частині Рішення Конституційного суду України у справі за конституційним поданням 53 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень Закону України «Про вищу раду юстиції» присяга має правову природу одностороннього, індивідуального, публічно-правового, конституційного зобов'язання державного службовця. Вона є особистою обіцянкою про вірність служби народові України. У присязі знаходить вияв конституційне положення про те, що джерелом влади є народ України, і саме йому адресована присяга, яку складає державний службовець. Присяга має, насамперед моральне, етичне значення, її окремі елементи є етичними правилами поведінки державного службовця.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 30 Закону України «Про державну службу», крім загальних підстав, передбачених Кодексом законів про працю України, державна служба припиняється у разі відмови державного службовця від прийняття або порушення присяги, передбаченої ст. 17 Закону України «Про державну службу».

Протее, закон не містить чітких ознак діяння, яке слід кваліфікувати як порушення Присяги. Вищий адміністративний суд України неодноразово висловлював правову позицію, що суть порушення Присяги пов'язана з такими істотними проступками (вчинками) службовця, які повністю суперечать тому, що на нього покладено, підривають довіру до нього як носія влади та унеможливлюють подальше виконання ним своїх функцій (Постанови від 09.09.2010 року № П-95/10, 28.10.2010 року № П-96/10, 08.06.2011 року № П/9991/45/11); незначні факти порушення, які суттєво не впливають на роботу органу, не можуть бути підставою для припинення державної служби за порушення Присяги (Ухвала ВАС України від 18.01.2007 року, справа № К-29167/06).

Аналізуючи текст Присяги, можна дійти висновку, що в основі поведінки державного службовця закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, недотримання яких утворює факт порушення Присяги. Тому, складаючи Присягу, державний службовець покладає на себе не тільки певні службові зобовязання, але й моральну відповідальність за їх виконання. У звязку з цим як порушення Присяги слід розуміти скоєння державним службовцем проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обовязкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження авторитету державного органу та унеможливлює подальше виконання державним службовцем своїх обовязків.

Тобто, як порушення Присяги, так і інше дисциплінарне правопорушення можуть бути наслідком недотримання, порушення державним службовцем правових, етичних (моральних) норм. Водночас, дисциплінарне правопорушення, не за порушення присяги, повязується лише з порушенням правових вимог щодо проходження публічної служби.

Відповідно до частини першої статті 14 Закону України «Про державну службу» до державного службовця застосовуються дисциплінарні стягнення за невиконання чи неналежне виконання службових обовязків, перевищення своїх повноважень, порушення обмежень, повязаних з проходженням державної служби, а також за вчинок, який порочить його як державного службовця або дискредитує державний орган, в якому він працює.

Частиною другою цієї статті передбачено, що до службовців, крім дисциплінарних стягнень, передбачених чинним законодавством про працю України, можуть застосовуватися такі заходи дисциплінарного впливу, як попередження про неповну службову відповідність і затримка до одного року у присвоєнні чергового рангу або у призначенні на вищу посаду.

Суд вважає за необхідне зазначити, що припинення перебування особи на державній службі внаслідок порушення Присяги державного службовця є публічно-правовою санкцією, що має наслідком не лише звільнення особи з займаної посади, але й обмежує право особи на доступ до державної служби в майбутньому. Відтак, звільнення особи з цієї підстави є більш суворим покаранням, аніж звільнення за приписами Кодексу законів про працю України.

Передумовою звільнення державного службовця за вчинення дисциплінарного правопорушення, повязаного зі здійсненням службової діяльності, з підстави припинення державної служби за порушення Присяги мають бути порушення, встановлені внаслідок ретельного службового розслідування.

Як зазначалось вище Державною податковою адміністрацією у Львівській області 25.05.2011 проведено службове розслідування стосовно начальника адміністративно-господарського управління ДПА у Львівській області ОСОБА_1 за недодержання ним 18.03.2011 законодавства про державну службу, за результатами якого складено акт №150 (далі Акт).

Як видно з вказаного Акта комісією з проведення службового розслідування встановлено, що начальник адміністративно-господарського управліня ОСОБА_1 на порушення вимог ст. ст. 139, 142 КЗпП, п.п. 2.4.17 п.2.4 розділу 2 Регламенту ДПА у Львівській області, покинув у робочий час своє робоче місце, не повідомивши та не отримавши на це дозволу свого безпосереднього керівника заступника голови ДПА у Львівській області ОСОБА_4

В ході проведення службового розслідування встановлено також факт незаконного використання 18.03.2011 начальником адміністративно-господарського управління ОСОБА_1 службового автомобіля марки Daewoo Lanos з державним номерним знаком ВС 7409 ВН.

На думку відповідача, наведене свідчить про недбале ставлення позивача до виконання ним службових обов'язків, визначених посадовими інструкціями, основних обов'язків державних службовців, що дискредитує податковий орган, в якому він працює.

Щодо відсутності на робочому місці, проводячи службову перевірку щодо цього в акті зазначено, що присутність позивача на робочому місці підтверджується його підписом у Журналі виходу на роботу (абз.3 стор.9 Акта). Відповідно до пояснень ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (абз.5,7 стор.9 Акта) ОСОБА_1 був на роботі.

Приймаючи рішення в цій частині, комісія з проведення службової перевірки виходила з того, що за поясненнями заступника голови ДПА у Львівській області позивач, всупереч п.п. 2.4.16 п.2.4 Регламенту ДПА у Львівській області, без дозволу покинув робоче місце (абз.7 стор.10 Акта).

З даного приводу суд зазначає, що згідно з Регламентом ДПА у Львівській області передбачено порядок відлучення керівників структурних підрозділів ДПА у Львівській області, зокрема, відповідно до п.п. 2.4.16 .п2.4 розділу 2 Регламенту відлучення керівників самостійних структурних підрозділів відбувається з відома Голови ДПА або заступників Голови, відповідно до підпорядкованості та фіксується у «Журналі відлучень керівників структурних підрозділів», який зберігається у приймальних керівництва ДПА.

Однак, як видно з абз. 4 ст. 10 Акта комісією службового розслідування встановлено, що на порушення вимог п.п. 2.4.16 п2.4 розділу 2 Регламенту ДПА у Львівській області Журнал відлучень керівників структурних підрозділів в приймальній заступника голови ДПА у Львівській області ОСОБА_4 взагалі відстуній.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що згідно положень Регламенту відлучення керівників структурних підрозділів, яким був позивач, здійснюється за дозволом не лише перших заступників голови ДПА, але й самого Голови ДПА із записом у Журнал відлучень, однак судом встановлено та не заперечується відповідачем, що пояснень у Голови ДПА у Львівській області стосовно того, чи надавав останній дозвіл позивачу відлучатися із робочого місця комісія не відбирала. Крім того, комісією було встановлено факт відсутності взагалі Журналу відлучень у приймальні заступника Голови ДПА у Львівській області, що дає підстави вважати, що факт відлучення ОСОБА_1 із робочого місця встановлений при неповно зясованих обставинах.

Також, в абз. 4,5 Акту зазначено, що ОСОБА_1 зявився на роботі о 8 год.41 хв., виїхав о 13.28 год., заїхав о 14.01 год. та знову виїхав о 16.15 год. Так, згідно положень Регламенту початок робочого дня для службовців ДПА України у Львівській області встановлено в 9.00 год., перерва на обід з 13.00 год. до 13.45 год., закінчення робочого дня о 18.00 год., у пятницю закінчення робочого дня о 16.45 год.

Оскільки, 18.03.2011 року був пятницею, то судом встановлено не підтвердження перебування позивача на робочому місці 18.03.2011 року в сукупності 46 хвилин.

Щодо незаконного використання автомобіля в Акті вказано, що при проведенні розслідування в цій частині були опитані свідки, серед яких відсутні перші заступники Голови ДПА у Львівській області та Голова ДПА у Львівській області.

У відповідності до п.1.5. наказу ДПА України №151 від 11.02 2011р."Про забезпечення ефективного використання автотранспорту ДПА у області" виїзд службового автомобіля здійснюється виключно з дозволу Голови ДПА у області, першого заступника Голови - начальника УПМ ДПА у області та заступника Голови ДПА у області, який відповідає за роботу службового автотранспорту.

Відтак, в Акті відображено використання позивачем службового автомобіля, однак не підтверджено факту незаконності його використання через відсутність дослідження обставин надання чи ненадання згоди на таке використання переліченими вище посадовими особами ДПА області.

Суд зазначає, що звільнення за порушення присяги може мати місце лише тоді, коли державний службовець скоїв проступок проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обовязкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження державного органу та унеможливлює подальше виконання ним своїх обовязків. Державний службовець, який вчинив дисциплінарний проступок, не може бути звільнений за порушення Присяги, якщо цей проступок не можна кваліфікувати як порушення Присяги.

Підсумовуючи викладене, судом встановлено не підтверджену ОСОБА_1 його відсутність на робочому місці 18.03.2011 в сукупності 46 хвилин та непідтверджену незаконність використання службового автомобіля через відсутність дослідження обставин надання чи ненадання згоди на таке використання Голови ДПА у області, першого заступника Голови - начальника УПМ ДПА у області та заступника Голови ДПА у області, який відповідає за роботу службового автотранспорту.

Враховуючи вищевказане, суд приходить до висновку, що матеріалами службової перевірки не підтверджено, який саме вчинок позивача вплинув на репутацію державного службовця та яким саме чином постраждав імідж державної служби, та ввважє, що відсутність на робочому місці протягом 46 хвилин та користування службовим автомобілем ніяким чином не впливає на інтереси служби та не підриває авторитет податкового орагу, а тому такі дії не можуть вважатись порушенням Присяги державного службовця.

За таких обставин колегія суддів вважає, що до позивача неправомірно, тобто без належних підстав, застосовано положення пункту 6 частини 1 статті 30 Закону України «Про державну службу» (порушення присяги) і припинено перебування його на державній службі.

Наведене дає підстави для висновку про незаконність оскаржених наказів ДПА у Львівській області від 08.06.2011 №609 «Про результати службового розслідування» та від 10.06.2011 №211-0 «Про звільнення» в частині припинення державної служби та звільнення з посади начальника адміністративно-господарського управління Головного управління ДФС у Львівській області ОСОБА_1

Враховуючи, що позивача було звільнено з посади начальника адміністративно-господарського управління ДПА у Львівській області, а станом на день розгляду справи відповідно до Положення про Головне управління ДФС у Львівській області у складі останнього відсутнє адміністративно-господарське управління, суд зазначає таке.

На момент звільнення позивача чинним був Наказ Державної податкової адміністрації у Львівській області №281 від 09 липня 2008 року «Про затвердження положення про адміністративно-господарське управління».

Пунктом 3 Положення визначено повноваження керівника Управління, зокрема передбачено, що адміністративно-господарське управління очолює начальник, який призначається і звільняється з посади наказом Голови Державної податкової адміністрації у Львівській області. Начальник Управління безпосередньо вживає всіх необхідних організаційних і методичних заходів для забезпечення своєчасного та якісного виконання працівниками покладених на Управління завдань. Всі інші працівники Управління призначаються на посади і звільняються наказом ДПА у області за поданням начальника Управління.

Повноваження начальника управління інфраструктури Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області визначено Наказом ДФС у Львівській області №446 від 17 липня 2015 року, яким зокрема затверджено Положення про управління інфраструктури ДФС у Львівській області.

Так, зокрема п. 3 визначено, що Управління інфраструктури очолює начальник управління, який призначається і звільняється з посади наказом ГУ ДФС у Львівській області. Начальник Управління безпосередньо вживає всіх необхідних організаційних і методичних заходів для забезпечення своєчасного та якісного виконання працівниками покладених на Управління завдань. Всі інші працівники Управління призначаються на посади і звільняються наказом ГУ ДФС у області за поданням начальника Управління.

Також аналогічними є коло прав та обовязків начальника адміністративно- господарського управління та начальника управління інфраструктури, визначені п.4,5 відповідних положень.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги факт ліквідації Державної податкової адміністрації у Львівській області, Головного управління Міндоходів у Львівській області, початок виконання Головним управлінням ДФС у Львівській області покладених на нього повноважень та функцій, а також враховуючи рівнозначність посад начальника адміністративно-господарського управління Державної податкової адміністрації у Львівській області та начальника управління інфраструктури Головного управління ДФС у Львівській області позивача слід поновити на посаді начальника управління інфраструктури Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області.

Згідно ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України постанови суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби та присудження заробітної плати у відносинах публічної служби у межах суми стягнення за один місяць виконуються негайно.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 7-14, 24, 69, 70, 71, 86, 160-163, 167, 256, 267 Кодексу адміністративного судочинства України,

Постановив:

Позов задовольнити.

Скасувати наказ ДПА у Львівській області від 08.06.2011 №609 «Про результати службового розслідування».

Скасувати наказ ДПА у Львівській області від 10.06.2011 №211-0 «Про звільнення» в частині припинення державної служби та звільнення з посади начальника адміністративно-господарського управління Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області ОСОБА_1

Поновити ОСОБА_1 на посаді начальника управління інфраструктури Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області з 11.06.2011.

Постанову суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника управління інфраструктури Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області звернути до негайного виконання.

Зобовязати Головне управління Державної фіскальної служби у Львівській області, у відповідності до ст.267 Кодексу адміністративного судочинства України, подати до Львівського окружного адміністративного суду у строк до 09 листопада 2015 року звіт про виконання судового рішення в частині негайного виконання, а саме: поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника управління інфраструктури Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

Головуючий суддя (підпис) Брильовський Р.М.

Суддя (підпис) Гулкевич І.З.

Суддя (підпис) Сасевич О.М.

Постанова не набрала законної сили

Згідно з оригіналом

Помічник судді О.І. Ревуцька

Повний текст постанови виготовлений 09.10.2015