Справа № 809/205/13-а
Суддя: Большакова Олена Олегівна
Дата ухвалення: 2015-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2015 року Справа № 876/14831/13

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Большакової О.О.,

суддів Глушка І.В., Макарика В.Я,

з участю секретаря судового засідання Малетич М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31 січня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_2 до сектору у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Калуського МВ УМВС України в Івано-Франківській області про зобов'язання до вчинення дій,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до Івано-Франківського окружного адміністративного суду з позовом до сектору у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Калуського МВ УМВС України в Івано-Франківській області про зобов'язання зняти ОСОБА_3 та ОСОБА_1 з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_1.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31 січня 2013 року позов задоволено повністю. Зобов'язано сектор у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Калуського МВ УМВС України в Івано-Франківській області зняти ОСОБА_3 та ОСОБА_1 з реєстраційного обліку за адресою АДРЕСА_1.

З таким судовим рішенням не погодився ОСОБА_1, подавши апеляційну скаргу. В апеляційній скарзі зазначає, що постанова є незаконною, просить скасувати постанову суду та провадження у справі закрити. В якості обґрунтування апелянт зазначив, що спір існує між ним та ОСОБА_2, який не має статусу публічно-правового. Зазначає, що його незаконно знято із реєстрації. Оскільки він не був присутнім у судовому засіданні, то не мав можливості захистити своє право на проживання у спірній квартирі та детально пояснити ситуацію, яка склалась стосовно власності спірної квартири. На даний час питання щодо власності спірної квартири вирішується Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ за касаційною скаргою ОСОБА_4

У судове засідання сторони не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв'язку із чим, колегія суддів, на підставі ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41, ч. 4 ст. 196 КАС України розглянула справу за їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та апеляційної скарги, в межах викладених в ній доводів, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.

Відповідно до ст. 202 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення та ухвалює нове, коли має місце неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність таких обставин, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи чи питання.

Судом першої встановлено, що згідно рішення Калуського міськрайонного суду від 06 серпня 2004 року за позивачем визнано право власності на квартиру АДРЕСА_1 та яка належала на праві власності ОСОБА_3, ОСОБА_1 і ОСОБА_5. Дане рішення набрало законної сили.

Івано-Франківським обласним бюро технічної інвентаризації видано позивачу технічний паспорт на вищевказану квартиру, а 05 грудня 2012 року видано витяг про державну реєстрацію вищезазначеної квартири де зазначено власником позивача.

У вищезазначеній квартирі також зареєстровані колишні власники, а саме ОСОБА_3 та ОСОБА_1.

Позивач по справі, звернувся до відповідача із проханням про зняття з реєстрації ОСОБА_3 та ОСОБА_1, однак позивачу було усно відмовлено та повідомлено, що в даному випадку зняття з реєстрації здійснюється за особистої явки колишніх власників або в судовому порядку.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що рішення Калуського міськрайонного суду від 06 серпня 2004 року набрало законної сили яким визнано за позивачем право власності, а ОСОБА_3 та ОСОБА_1 позбавлено права власності на це майно, тому відповідач в порушення вимог статті 19 Конституції України та статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» відмовив позивачу в знятті з реєстрації вищезазначених осіб.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

За змістом частини 1 статті 55 Конституції України, пункту 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України № 9-зп від 25 грудня 1997 року (справа за зверненнями жителів міста Жовті Води) будь-яка особа має право звернутися до суду, якщо її права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Із системного аналізу вказаних норм та висновку Конституційного Суду України слідує, що адміністративний суд під час розгляду справи повинен встановити факт або обставини, які б свідчили про порушення прав, свобод чи інтересів позивача з боку відповідача.

Таким чином, вирішуючи адміністративний спір по суті, суд повинен дати відповідь на питання щодо того, чи діяв суб'єкт владних повноважень згідно із вимогами правових норм та чи не порушено цими діями (бездіяльністю) прав позивача. Встановивши факт порушення, тобто визнавши оскаржувані рішення, дію чи бездіяльність протиправними, суд повинен визначити правові наслідки цього порушення та обрати відповідний спосіб захисту порушеного права позивача.

Проте, задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції не встановив самого порушення законодавства з боку відповідача.

Так, вирішуючи спір по суті та задовольняючи позовні вимоги про зобов'язання сектору у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Калуського МВ УМВС України в Івано-Франківській області зняти ОСОБА_3 та ОСОБА_1 з реєстраційного обліку, суд першої інстанції не уточнив позовні вимоги та не з'ясував, чи мали місце та в чому саме полягали протиправність дій чи бездіяльності відповідача, а відтак і наявність підстав для зобов'язання останнього вчинити дії по зняттю ОСОБА_3 та ОСОБА_1 з реєстраційного обліку.

Вимогами пункту 3.1. Розділу ІІІ Порядоку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, затвердженого Наказом МВС України від 22.11.2012 року № 1077 (далі - Порядок) передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви про зняття особи з реєстрації місця проживання, яка подається особою або її законним представником; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства. Інформація територіального органу ДМС України або територіального підрозділу ДМС України, на території обслуговування якого зареєстровано місце проживання особи, про закінчення строку дії посвідки на тимчасове проживання або копія рішення про скасування посвідки на тимчасове проживання чи посвідки на постійне проживання в Україні; підстав для проживання або перебування особи на обліку у закладі/установі (повідомлення про припинення підстав для проживання/перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту) (додаток 13); підстав на право користування житловим приміщенням (закінчення строку дії договору оренди, найму, піднайму житлового приміщення, строку навчання в навчальному закладі (у разі реєстрації місця проживання в гуртожитку навчального закладу на час навчання), відчуження житла та інших визначених законодавством документів). Зняття з реєстрації на підставах, визначених в абзацах вісім та дев'ять пункту 3.1 цього розділу, здійснюється за клопотанням уповноваженої особи закладу/установи або за заявою власника/наймача житла або їх законних представників.

Згідно пункту 3.2. Порядку зняття з реєстрації здійснюється в день звернення особи. Особа, яка досягла 14-річного віку, подає заяву про зняття з реєстрації місця проживання особисто. За заявою особи зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено одночасно з реєстрацією нового місця проживання.

Відповідно до пункту 3.5. Порядку разом із заявою особа подає: документ, до якого вносяться відомості про місце проживання. Якщо дитина не досягла 16 - річного віку, подається свідоцтво про народження або свідоцтво про належність до громадянства України; військовий квиток або посвідчення про приписку (для громадян, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку). У разі подачі заяви законним представником особи додатково подаються: документ, що посвідчує особу законного представника; документ, що підтверджує повноваження особи як законного представника, крім випадків, коли законними представниками є батьки (усиновлювачі). Зняття з реєстрації місця проживання особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників.

Як вбачається з позовної заяви, позивач не звертався до відділу із заявою у встановленому порядку.

З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги являються суттєвими і складають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також має місце невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31 січня 2013 року у справі № 809/205/13-а, - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя О.О. Большакова

Судді І.В. Глушко

В.Я. Макарик

Повний текст виготовлено 06 жовтня 2015 року.