Справа № 2а-3848/12/1370
Суддя: Затолочний Віталій Семенович
Дата ухвалення: 2015-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2015 року Справа № 876/7726/15

ОСОБА_1 апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Затолочного В.С.,

суддів Каралюса В.М., Матковської З.М.,

з участю секретаря судового засідання Нефедової А.О.,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 хімічний завод» на постанову ОСОБА_1 окружного адміністративного суду від 30.06.2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 хімічний завод» до Відділу Держземагенства у м. Львові, ОСОБА_1 міської ради про визнання бездіяльності протиправною і зобовязання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

В травні 2012 року Публічне акціонерне товариство «ОСОБА_1 хімічний завод» (далі Позивач, ПАТ «ОСОБА_1 хімічний завод») звернулось в суд з адміністративним позовом до Управління Держкомзему у м. Львові Управління Держкомзему у м.Львів (правонаступник Відділ Держземагенства у м. Львові Львівської області, далі Управління, Відділ) про визнання протиправною бездіяльності щодо невидачі ПАТ «ОСОБА_1 хімічний завод» державного акту на право постійного користування землею серії 1-ЛВ № 6006 та зобовязання видати ПАТ «ОСОБА_1 хімічний завод» вказаний державний акт.

В ході розгляду справи було залучено як другого відповідача ОСОБА_1 міську раду.

Уточнивши позовні вимоги, Позивач просив визнати протиправною бездіяльність обох відповідачів щодо невидачі державного акту на право постійного користування землею та зобовязати їх видати даний державний акт.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що підприємству в 1996 році було надано в постійне користування земельну ділянку, проте відповідачами не було надано йому державного акта на право постійного користування такою. Позивач звертався із зверненнями щодо видачі державного акту на право постійного користування землею 05.09.2011 р. до Управління Держкомзему у м. Львові та 18.08.2011 р. до ОСОБА_1 міської ради, однак такі останніми залишені без задоволення.

Постановою ОСОБА_1 окружного адміністративного суду від 01 листопада 2012 року позов задоволено. Постановою ОСОБА_1 апеляційного адміністративного суду від 24 червня 2014 року постанову суду першої інстанції скасовано, ухвалено нову постанову, якою в задоволенні позову відмовлено. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 12 лютого 2015 року вказані рішення скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

За результатами нового розгляду справи ОСОБА_1 окружним адміністративним судом винесено постанову від 30.06.2015 року про відмову в задоволенні позову.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що ухвалами ОСОБА_1 міської ради вилучено з користування ПАТ «ОСОБА_1 хімічний завод» за його згодою частину земельної ділянки та передано її фізичним і юридичним особам, а механізм внесення будь-яких змін до державного акта на право постійного користування земельною ділянкою відсутній, що унеможливлює видачу державного акту від 06.03.1996 року.

Постанову суду першої інстанції оскаржило ПАТ «ОСОБА_1 хімічний завод», подавши на неї апеляційну скаргу. Позивач зазначає, що не погоджується з висновком суду першої інстанції та вважає, що постанова підлягає скасуванню із винесенням нової постанови про задоволення позовних вимог.

Як обґрунтування апеляційної скарги вказує доводи позовної заяви.

Вислухавши суддю-доповідача, представника Позивача, який просить задовольнити апеляційну скаргу, представника відповідача ОСОБА_1 міської ради, який просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 26.12.1996 ухвалою ОСОБА_1 міської ради народних депутатів № 627 «Про надання в постійне користування відкритому акціонерному товариству «ОСОБА_1 хімічний завод» земельної ділянки на вул. Рахівській, 16, Промисловій, 21 та в тимчасове користування терміном на 5 років земельну ділянку на вул. Промисловій, 21» (далі Ухвала-1), надано позивачу в постійне користування: земельну ділянку площею 58648 кв.м для виробничих потреб на вул. Рахівській, 16 за рахунок раніше наданої земельної ділянки та надано в оренду терміном на 10 років земельну ділянку площею 11162 кв.м за рахунок земель міста по фактичному користуванню; земельну ділянку площею 3117 кв.м для обслуговування дитячого садка на вул. Рахівській, 16 за рахунок раніше наданої земельної ділянки; земельну ділянку площею 630 кв.м для обслуговування житлового будинку на вул. Промисловій, 21 за рахунок земельної ділянки, яка є в користуванні, без права реконструкції та добудови будинку. Надано в тимчасове користування терміном на 5 років земельну ділянку площею 8520 кв.м на вул. Промисловій, 21 для виробничих потреб за рахунок земельної ділянки, яка є в користуванні. Зобовязано Департамент землеустрою та планування забудови міста виготовити проект відводу і встановити межі земельних ділянок у натурі та видати державний акт на право постійного користування, разом із укладенням договору на право тимчасового користування землею.

20.11.1997 ОСОБА_1 міською радою прийнято ухвалу «Про внесення змін та доповнень до ухвали ОСОБА_1 міської Ради народних депутатів від 26.12.1996р. № 627 «Про надання в постійне користування Відкритому акціонерному товариству «ОСОБА_1 хімічний завод земельної ділянки на вул.. Рахівській, 16, Промисловій, 21 та в тимчасове користування терміном на 5 років земельну ділянку на вул.. Промисловій, 21», якою внесено зміни і доповнення до Ухвали-1 та вирішено читати п.1.1 такої як «надати в постійне користування земельну ділянку площею 67187 кв.м для виробничих потреб на вул. Рахівській, 16 за рахунок раніше наданої земельної ділянки». Доручено ОСОБА_1 міському управлінню земельних ресурсів зареєструвати державний акт на право постійного користування землею.

Позивач в серпні 2011 року звернувся до ОСОБА_1 міської ради та Управління із вимогою про видачу такого.

Доказів звернення за Державним актом до 2011 року ПАТ суду першої та апеляційної інстанції не надано.

Відповідачем було відмовлено ПАТ у видачі Державного акта з посиланням на те, що Міською радою було вилучено частину земельної ділянки якою користувалося підприємство та відповідних змін у державний акт внесено не було, а в силу ст.92 ЗК України, позивач не може набувати права постійного користування земельною ділянкою, що виключає підстави для задоволення вимог заявника (а.с.10-17).

Не погодившись із такою відмовою Управління, позивач звернувся до суду із цим адміністративним позовом.

У відповідності до ст. 92 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на час звернення позивача до Управління з вимогою про видачу Державного акта або його дубліката; далі ЗК України) право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають: а) підприємства, установи та організації, що належать до державної та комунальної власності; б) громадські організації інвалідів України, їх підприємства (об'єднання), установи та організації; в) релігійні організації України, статути (положення) яких зареєстровано у встановленому законом порядку, виключно для будівництва і обслуговування культових та інших будівель, необхідних для забезпечення їх діяльності.

Доводи відповідачів щодо відсутності у ПАТ права на отримання Державного акта, у звязку із тим, що таке не відноситься до вказаних у коментованій вище статті підприємств які можуть набувати права постійного користування земельною ділянкою, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ч.1 п.6 розділу Х Перехідних положень ЗК України, громадяни та юридичні особи, які мають у постійному користуванні земельні ділянки, але за цим Кодексом не можуть мати їх на такому праві, повинні до 01.01.2008 переоформити у встановленому порядку право власності або право оренди на них.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22 вересня 2005 року №5-рп/2005 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень ст.92, п.6 розділу Х Перехідні положення ЗК України (справа про постійне користування земельними ділянками) встановлено, що використання терміна «набувають» після набрання чинності ст. 92 ЗК України свідчить, що ця норма не обмежує і не скасовує діюче право постійного користування земельними ділянками, набуте громадянами в установлених законодавством випадках станом на 01.01.2002 до його переоформлення; положення ст. 92 ЗК України припускають поширення цього поняття лише на випадки первинного отримання земельної ділянки із земель державної та комунальної власності підприємствами, установами та організаціями, що належать до державної або комунальної власності, а також громадянами та юридичними особами, які набувають права власності та користування земельними ділянками.

Також Конституційний Суд України визначив, що згідно до ст. 116 ЗК України, громадяни і юридичні особи набувають право власності і право користування земельними ділянками із земель державної і комунальної власності на підставі рішення органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених Земельним Кодексом. Підприємства, установи і організації, що мають в користуванні земельні ділянки, надані їм до набрання чинності Земельним кодексом України, не втрачають раніше наданого їм права користування земельною ділянкою.

Вимоги положення п. 6 розділу Х Перехідних положень ЗК України, яким передбачено, що громадяни та юридичні особи, які мають у постійному користуванні земельні ділянки, але за цим Кодексом не можуть мати їх на такому праві, повинні до 01.01.2008 переоформити у встановленому порядку право власності або право оренди на них - втратили чинність, як такі, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) в частині зобов'язання переоформити право постійного користування земельною ділянкою на право власності або право оренди без відповідного законодавчого, організаційного та фінансового забезпечення на підставі Рішення Конституційного Суду № 5-рп/2005 від 22.09.2005 р.

Таким чином, у відповідності до вказаного рішення Конституційного Суду України ні законодавством, яке діяло на момент виникнення спірних правовідносин, ні чинним земельним законодавством позивач не обмежений у часі при оформленні права користування чи права власності на земельну ділянку.

А відтак, у Позивача наявне право на постійне користування земельними ділянками яке він отримав на підставі Ухвали-1 та ст.7 ЗК України (в редакції, чинній до 01.01.2002) і ст. 92 ЗК України не може бути підставою для відмови у видачі ПАТ Державного акта.

Разом з тим, колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду не вбачає підстав для задоволення позовних вимог через наступне.

Відповідно до ст. 126 ЗК України право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державним актом на право постійного користування земельними ділянками.

Згідно п. 3.1 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди), затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 15.04.1993 № 28 (чинній на час набуття позивачем права постійного користування земельними ділянками; далі Інструкція № 28), державні акти на право колективної власності на землю, право приватної власності на землю, право постійного користування землею видаються і реєструються тією сільською, селищною, міською, районною Радою народних депутатів, яка прийняла рішення про передачу земельної ділянки у власність або надання її у постійне користування.

Державні акти на право постійного користування землею реєструються у Книзі записів (реєстрації) державних актів на право постійного користування землею (п. 3.2 Інструкції № 28).

Книги записів (реєстрації) державних актів і договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) ведуться виконавчими органами відповідних сільських, селищних, міських Рад народних депутатів (міст обласного підпорядкування), відділами земельних ресурсів районних державних адміністрацій, управліннями земельних ресурсів Київської і Севастопольської міських державних адміністрацій (п. 3.4 Інструкції № 28).

Відповідно до п. 4.1 та п. 4.2 цієї ж Інструкції, власники землі і землекористувачі зберігають видані їм державні акти і договори на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) як документи постійного зберігання.

Другі примірники державних актів і договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди), а також книги їх реєстрації зберігаються у вогнетривких шафах у тих органах, що здійснювали їх видачу і реєстрацію.

Отже видачу Державного акта Позивачу, в момент виникнення у нього права на постійне користування землею повинна була здійснити ОСОБА_1 міська рада, якою такий також був зареєстрований у Книзі записів (реєстрації) державних актів на право постійного користування землею 06.03.1996 за №38 (а.с.66-68).

Проте, Позивачем у ОСОБА_1 міської ради належний йому Державний акт отриманий не був, що сторонами не оспорюється.

Лише в серпні 2011 року ПАТ звернулося до голови Міської ради та Управління із вимогою про видачу Державного акта.

Як вбачається із матеріалів справи, у відповідності до п. 4.2 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 04.05.1999 № 43 (чинної на час звернення позивача до Управління) та рішення виконавчого комітету ОСОБА_1 міської ради від 03.12.2010 № 1691 «Про передачу в управління Держкомзему у м. Львів на зберігання державних актів на право приватної власності та право постійного користування землею» Департаментом містобудування Міської ради було передано в архів Управління ряд державних актів, серед яких Державний акт який просить видати позивач відсутній, незважаючи на те, що в Книзі записів (реєстрації) державних актів на право постійного користування землею такий зареєстрований.

Згідно листа №2403-353 від 30.04.2015 року начальника управління природних ресурсів та регулювання земельних відносин Департаменту містобудування ОСОБА_1 міської ради, запитуваний державний акт було передано управлінню Держкомзему у м. Львові в металевому сейфі 30.11.2009 року згідно рішення виконкому від 20.11.2009 року №959 «Про передачу двох металевих сейфів», в яких зберігались державні акти на право постійного користування землею.

В акті передачі-приймання двох металевих сейфів від 30.11.2009 року зазначено, що прийнято два металевих сейфи. Щодо державних актів чи інших документів, які знаходяться у сейфах, в акті приймання передачі нічого не зазначено.

Таким чином, те, що державний акт на право постійного користування землею Позивачем зберігається у відповідачів, матеріалами справи не встановлено.

Крім того, матеріалами справи встановлено, що ухвалами ОСОБА_1 міської ради від 02.09.2006 року № 3199, 23.02.2006 р. № 3322, 30.11.2006 року № 394, 09.07.2009 року № 2838 18.02.2010 р. № 3300, 03.06.2010 р. № 2010 вилучено за згодою з користування ВАТ «ОСОБА_1 хімічний завод» частину земельної ділянки та передано фізичним та юридичним особам, а механізм внесення будь-яких змін до державного акта на право постійного користування земельною ділянкою відсутній. Дані обставини також унеможливлюють видачу державного акту від 06.03.1996 року, про що правильно зазначено в оскаржуваному рішенні судом першої інстанції.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду приходить до висновку, що рішення суду є законним, а доводи апеляційної скарги висновків суду попередньої інстанції не спростовують.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 хімічний завод» залишити без задоволення, постанову ОСОБА_1 окружного адміністративного суду від 30.06.2015 року у справі № 2а-3848/12/1370 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В.С. Затолочний

Судді В.М. Каралюс

ОСОБА_4

Повний текст виготовлено 18.09.2015 року