Справа № 820/5560/15
Суддя: Зінченко А.В.
Дата ухвалення: 2015-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

05 жовтня 2015 р. № 820/5560/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Зінченко А.В.,

При секретарі Алавердян Е.А.

За участі:

Представника позивача ОСОБА_1

Представника відповідача ОСОБА_2

ІІІ особи не прибув

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції справу за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області, за участі третьої особи: Державної казначейської служби України в особі Головного управління Державної Казначейської служби України у Донецькій області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_3, звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області в якому після уточнення позовних вимог просила суд визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області №2027 від 08 грудня 2014 року в частині притягнення ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ України; визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області №417 о/с від 08 грудня 2014 року в частині звільнення ОСОБА_3 з органів внутрішніх справ України у запас; поновити капітана міліції ОСОБА_3 на посаді слідчого відділення розслідування злочинів карного розшуку слідчого відділу ОСОБА_4 міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області з 09 грудня 2014 року; зарахувати капітану міліції ОСОБА_3 період проходження служби в органах внутрішніх справ України з 20 вересня 2001 року по 15 грудня 2001 року згідно Довідки витягу Управління кадрового забезпечення Головного управління МВС України в Донецькій області; стягнути з Головного управління МВС України в Донецькій області, розпорядника бюджетних коштів на утримання територіальних підрозділів МВС у Донецькій області на користь капітана міліції ОСОБА_3 (М-122102), (картка платника податків НОМЕР_1) суму грошового забезпечення на дату набрання чинності судовим рішенням за час вимушеного прогулу за період з 08 грудня 2014 року та суму заборгованості по грошовому забезпеченню станом на 08 грудня 2014 року та визнати судом отриману капітаном міліції ОСОБА_3 (М-122102) 07 грудня 2014 року приблизно об 11 годині ранку травму - «вогнепальне осколкове наскрізне поранення верхньої третини лівого плеча. Відкритий осколковий вогнепальний перелом верхньої третини діафізу лівої плечової кістки зі зміщенням» такою, що отримана у період проходження мною служби в органах внутрішніх справ України.

Позивач вважає вказані накази протиправними, звільнення незаконним, а тому просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, просила суд задовольнити їх у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання, яке було проведено в режимі відео конференції, проти позову заперечував, вказав що дії відповідача законні, а тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Представник третьої особи в судове засідання не прибув, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, а тому суд приходить до висновку про розгляд справи за його відсутності.

Суд вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

20 вересня 2001 року ОСОБА_3 була прийнята на службу до органів внутрішніх справ України, до березня 2004 року працювала у Кіровському МВ ГУМВС України у Донецькій області, а з 11 березня 2004 року у Єнакіївському МВ ҐУМВС України у Донецькій області.

ОСОБА_3 з 05.08.2013 року перебувала на посаді слідчого відділення розслідування злочинів карного розшуку слідчого відділу ОСОБА_4 міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області.

Судом встановлено, що 7 грудня 2014 року ОСОБА_3 в м. Єнакієво було отримано важке вогнепальне осколкове наскрізне поранення верхньої третини лівого плеча, відкритий осколковий вогнепальний перелом верхньої третини діафізу лівої плечової кістки зі зміщенням.

Ц цього ж дня до 03.01.2015 року вона перебувала на стаціонарному лікуванні в Міській лікарні №7, що підтверджується довідкою №251 від 08.01.2015 року цієї медичної установи.

З цих підстав 7 квітня 2015 року Харківською МСЕК (у звязку з поновленням боїв біля Дебальцевого у січні, з 14 січня 2015 року позивач знаходиться як переселенець у місті Ізюм Харківської області) їй було встановлено 2 групу інвалідності. Згідно довідки ЛКК Ізюмської лікарні, термін її лікування згідно стану поранення з апаратом Ілізарова може бути 1 рік, діагноз «вогнепальне осколкове наскрізне поранення верхньої третини лівого плеча, відкритий осколковий вогнепальний перелом верхньої третини діафізу лівої плечової кістки зі зміщенням».

Також судом в судовому засіданні було встановлено, що Наказом ГУ МВС України в Донецькій області №417о/с від 08.12.2014 року ОСОБА_3 була звільнена з органів внутрішніх справ у запас (із постановкою на військовий облік) за пунктом 64 «є» Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Даний наказ було винесено на підставі Наказу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області №2027 від 08 грудня 2014 року щодо притягнення ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ України.

В свою чергу наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача було винесено на підставі Висновку службового розслідування від 08.12.2014 року за фактом відкриття кримінального провадження за ч. 1 ст. 307 КК України відносно старших уповноважених ВКР ОСОБА_4В ГУМВС в області.

Суд зазначає, що відповідно до Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» цей Статут визначає сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України (далі - особи рядового і начальницького складу) стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень.

Відповідно до ст. 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України.

Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення.

Зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу.

Порядок проведення службового розслідування передбачено Наказом Міністерства внутрішніх справ України «Про затвердження Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України» №230 від 12.03.2013 (реєстраційний номер 541/23073).

У висновку службового розслідування зазначено, що з 04.12.2014 року позивач відмовилась прибути для подальшого проходження служби до м. Костянтинівка за наказом керівництва ГУМВС в області, але, як встановлено судом, самого наказу про її переведення не додано і нема посилання на його дату та номер або на розпорядження про прикомандирування до слідчого підрозділу ОСОБА_5 Головного Управління МВС України в Донецькій області.

Також до висновку надано Акти про відсутність ОСОБА_3 на службі від 04.12.2014 року та 08.12.2014 року складені в місті Маріуполі.

Згідно довідки від 27 квітня 2015 року, доданій до службового розслідування за підписом помічника начальника УКЗ ГУМВС України в Донецькій області майора міліції ОСОБА_6 зазначається, що відповідно до Наказу МВС України від 24.10.2014 № 1135 «Про організаційно-штатні зміни в ГУМВС України в Донецькій і Луганській області областях, УМВС України на Донецькій залізниці у звязку з неможливістю виконання окремими органами і підрозділами, розташованими на території Донецької області, завдань, покладених законодавством України на органи внутрішніх справ штати Єнакіївського міського відділу та підпорядкованих йому підрозділів внутрішніх справ скасовано».

Але, як встановлено судом, з цим наказом позивача ніхто не знайомив, про це вона дізналась отримавши цю довідку разом з дублікатом трудової книжки, Висновком службового розслідування та наказами про її звільнення, позивач отримала 22 травня 2015 року листом, який відповідач відправив 14 травня 2015 року.

Відповідач у Висновках службового розслідування також не посилається на підстави - накази або розпорядження по факту переведення ОСОБА_3 до ОСОБА_5

Судом крім того встановлено, що у Висновку не зазначається, чи була позивач обізнаною з необхідністю прибуття до ОСОБА_5, та як її повідомили, доказів відповідач не надав, таких доказів не надано і у запереченнях відповідача.

Таким чином , суд приходить до висновку, що ГУМВС України в Донецькій області порушив вимоги порядку проведення службового розслідування, передбаченого Наказом Міністерства внутрішніх справ України «Про затвердження Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України» №230 від 12.03.2013 (реєстраційний номер 541/23073), яким передбачено , що перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні отримати від порушника надання письмового пояснення.

В судовому засіданні знайшло своє підтвердження, що до теперішнього часу ніяких пояснень у позивача не бралось, з матеріалами висновків службового розслідування її ніхто не знайомив.

Крім того, як вбачається з тексту Висновку службового розслідування, воно проводилося на підставі Наказу ГУМВС України в Донецькій області від 04.12.2014 року № 2010 по факту повідомлення з УВБ до Управління Кадрового Забезпечення ГУМВС України в Донецькій області про причетність окремих працівників до незаконного обігу наркотичних речовин, посилання на номер наказу про проведення службового розслідування щодо позивача у вказаному висновку немає.

В матеріалах є рапорт від 04.12.2014 року т.в.о. заступника начальника УКЗ - начальника ВІОС УКЗ ГУМВС України в Донецькій області майора міліції ОСОБА_7, погодженого з т.в.о. начальника УКЗ про те, що відповідач вважає за доцільне організувати проведення службового розслідування згідно з вимогами наказу МВС України №230-2013р.,але як встановлено судом, працівники Управління Кадрового забезпечення не оформили проведення службового розслідування щодо позивача.

Перед підписом посадових осіб зазначено, що Акт складено в одному примірнику, який залучаються до матеріалів службового розслідування», яке не проводилося відносно позивача.

Суд зазначає, що у пункті 6.3.6. Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України передбачено право рядового та начальницького складу оскаржувати рішення, прийняте за результатами службового розслідування, у строки і в порядку, що визначені законодавством України. Забороняється затверджувати висновок службового розслідування без отримання від особи РНС письмового пояснення або за відсутності акту про її відмову в наданні письмового пояснення. Небажання особи РНС, відносно якої проводиться службове розслідування, надавати пояснення, не перешкоджає затвердженню висновку службового розслідування та накладенню дисциплінарного стягнення.

Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу серед зазначений у статті 12 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» .

Матеріалами справи підтверджено і це знайшло своє підтвердження в судовому засіданні, наказ про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності до неї не доводився, вона не розписувалася про ознайомлення з ним. Витяг з наказу про звільнення відповідач також не вручив, його вона отримала за своїм запитом 25 квітня 2015 року, лист було надіслано з міста Маріуполь 21 квітня 2015 року, згідно штемпеля на конверті. Одночасно з наказом про звільнення відповідач мав видати трудову книжку та повний розрахунок, що він також не зробив. Своєю бездіяльністю відповідач позбавив позивача права своєчасно оскаржити його незаконні накази.

Таким чином, проаналізувавши наведене, суд приходить до висновку, що Наказ відповідача №2027 від 08.12.2015 року в частині притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ та Наказ № 417 о/с від 08.12.2014 року в частині звільнення ОСОБА_3 з органів внутрішніх справ України у запас є протиправними, а тому підлягають скасуванню, і відповідно позовна вимога щодо поновлення капітана міліції ОСОБА_3 на посаді слідчого відділення розслідування злочинів карного розшуку слідчого відділу ОСОБА_4 міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області з 09 грудня 2014 року є законною, а тому підлягає задоволенню.

Суд зазначає, що частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами.

А згідно ч. 1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Вирішуючи спір, суд бере до уваги, що відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Проте, відповідачем не надано суду доказів правомірності своїх дій.

Щодо позовних вимог позивача про зарахування капітану міліції ОСОБА_3 період проходження служби в органах внутрішніх справ України з 20 вересня 2001 року по 15 грудня 2001 року згідно Довідки витягу Управління кадрового забезпечення Головного управління МВС України в Донецькій області та визнання судом отриману капітаном міліції ОСОБА_3 07 грудня 2014 року приблизно об 11 годині ранку травму - «вогнепальне осколкове наскрізне поранення верхньої третини лівого плеча. Відкритий осколковий вогнепальний перелом верхньої третини діафізу лівої плечової кістки зі зміщенням» такою, що отримана у період проходження мною служби в органах внутрішніх справ України, то суд зазначає, що позивачем не було звернень до відповідача з цього приводу про порушення його прав.

А тому судом не було встановлено протиправних дій відповідача щодо цього.

Тобто в цій частині позову слід відмовити позивачу.

При зазначених обставинах, суд вважає позовні вимоги позивача частково правомірними та такими, що частково ґрунтуються на положеннях діючого законодавства, частково підтверджені матеріалами справи, а тому є такими, що підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 69-71, 94, 160 163, 167, 254Кодексу адміністративного судочинства України, Харківський окружний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області №2027 від 08 грудня 2014 року в частині притягнення ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ України.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області №417 о/с від 08 грудня 2014 року в частині звільнення ОСОБА_3 з органів внутрішніх справ України у запас.

Поновити капітана міліції ОСОБА_3 на посаді слідчого відділення розслідування злочинів карного розшуку слідчого відділу ОСОБА_4 міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області з 09 грудня 2014 року.

Зобовязати Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_3 грошове забезпечення з 09 грудня 2014 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова суду щодо поновлення ОСОБА_3 на посаді слідчого відділення розслідування злочинів карного розшуку слідчого відділу ОСОБА_4 міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області підлягає негайному виконанню.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня отримання копії постанови в повному обсязі апеляційної скарги.

Постанова в повному обсязі виготовлена 08 жовтня 2015 року.

Суддя А.В. Зінченко