Справа № 810/4880/15
Суддя: Дудін С.О.
Дата ухвалення: 2015-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 жовтня 2015 року (11:53) м. Київ 810/4880/15

Київський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Дудіна С.О., суддів Кушнової А.О. та Терлецької О.О., за участю секретаря судового засідання Касьянової О. В., представника позивача ОСОБА_1, розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом кандидата у депутати Бучанської міської ради від Міської організації Партії захисників ОСОБА_2 в м. Буча ОСОБА_3 до Бучанської міської виборчої комісії Київської області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, - кандидата на посаду міського голови міста Буча Київської області ОСОБА_4, про визнання дій протиправними, скасування постанови та зобовязання вчинити дії.

Суть спору: До Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_3 як кандидат у депутати Бучанської міської ради від Міської організації Партії захисників ОСОБА_2 в м. Буча з позовом до Бучанської міської виборчої комісії Київської області, згідно якого просить суд:

- визнати протиправними дії Бучанської міської виборчої комісії Київської області при прийняті рішення щодо реєстрації кандидата на посаду міського голови міста Буча ОСОБА_4, висунутого шляхом самовисування;

- визнати нечинною та скасувати постанову Бучанської міської виборчої комісії Київської області №20 від 01.10.2015 про реєстрацію кандидатом на посаду міського голови міста Буча ОСОБА_4, висунутого шляхом самовисування;

- зобовязати Бучанську міську виборчу комісію Київської області виключити ОСОБА_4 з усіх можливих списків як кандидата на посаду міського голови міста Буча, висунутого шляхом самовисування.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 06.10.2015 було залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, ОСОБА_4.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що спірна постанова Бучанської міської виборчої комісії Київської області №20 від 01.10.2015, якою ОСОБА_4 був зареєстрований кандидатом на посаду міського голови міста Буча Київської області, висунутого шляхом самовисування, суперечить положенням Закону України «Про місцеві вибори», оскільки раніше постановами Бучанської міської виборчої комісії Київської області №13 від 29 вересня 2015 року та №16 від 29 вересня 2015 року ОСОБА_4 було відмовлено у реєстрації кандидатом в депутати Бучанської міської ради від Міської організації Партії захисників ОСОБА_2 в м. Буча та кандидатом на посаду міського голови м. Буча, висунутого шляхом самовисування, у звязку з порушенням ним положень ч. 5 ст. 35 Закону України «Про місцеві вибори». Таким чином, позивач вважає, що ОСОБА_4 використав своє конституційне право бути обраним на місцевих виборах, а чинне законодавство України не передбачає право особи на повторну подачу документів для реєстрації кандидатом у депутати або на посаду міського голови після попередньої відмови у реєстрації, як і не передбачено право територіальної виборчої комісії на повторний розгляд таких документів.

Відповідач письмові заперечення на позов не надав, проте у судовому засіданні усно проти позову заперечував, пояснивши, що Закон України «Про місцеві вибори», зокрема, частина 4 статті 40, на яку посилається позивач, не містить прямої норми, яка б забороняла територіальній виборчій комісії приймати документи від особи, якій раніше було відмовлено у реєстрації кандидатом в депутати або на посаду міського голови після усунення недоліків, які стали підставою для такої відмови.

Третя особа, кандидат на посаду міського голови міста Буча Київської області ОСОБА_4, проти позову заперечував та просив суд відмовити в задоволенні вимог позивача.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, подав до суду клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Третя особа у судове засідання не зявилася, про причини неявки суду не повідомила, про дату, час та місце розгляду справи була проінформована належним чином рекомендованою кореспонденцією.

Заслухавши пояснення представника позивача, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, та оцінивши їх у сукупності, суд

В С Т А Н О В И В:

Постановою Верховної ОСОБА_1 України від 17.07.2015 №645-УІІІ призначено чергові вибори депутатів місцевих рад та сільських, селищних, міських голів (крім визначених пунктами 2 і 3 цієї Постанови) на неділю 25 жовтня 2015 року.

Рішенням УІІ Зїзду Партії захисників ОСОБА_2 №2/2015 від 05.09.2015 було вирішено взяти участь місцевих організацій Партії у виборах депутатів місцевих рад та сільських, селищних, міських голів у 2015 році.

28.09.2015 представником міської організації Партії Захисників ОСОБА_2 в м. Буча був поданий до Бучанської міської виборчої комісії Київської області комплект документів для реєстрації кандидатів у депутати Бучанської міської ради Київської області, що підтверджується Довідкою №34 від 28.09.2015.

Так, до виборчої комісії було подано у тому числі рішення зборів (конференції) Міської організації Партії Захисників ОСОБА_2 в м. Буча про висування кандидатів в депутати в багатомандатному виборчому окрузі з виборів депутатів Бучанської міської ради Київської області, погоджене ОСОБА_5 Партії 23.09.2015, а також виборчий список кандидатів у депутати міської ради, згідно яких під порядковим номером 26 до списку кандидатів у депутати був включений ОСОБА_4.

Крім того, 29.09.2015 ОСОБА_4 був поданий пакет документів для реєстрації його в якості кандидата на посаду міського голови міста Буча Київської області, шляхом самовисування, що підтверджується довідкою №45 від 29.09.2015.

Постановою Бучанської міської виборчої комісії Київської області №13 від 29.09.2015 «Про реєстрацію кандидатів у депутати в багатомандатному виборчому окрузі, включених до списку міської організації Партії захисників ОСОБА_2 у м. Буча» ОСОБА_4 було виключено з усіх виборчих списків, до яких він був включений Бучанською міською виборчою комісією Київської області та відмовлено в реєстрації ОСОБА_4 кандидатом у депутати від міської організації Партії захисників ОСОБА_2 в м. Буча.

Підставою для відмови у реєстрації стало одночасне балотування ОСОБА_4 у депутати Бучанської міської ради від Міської організації Партії захисників ОСОБА_2 в м. Буча та на посаду міського голови м. Буча шляхом самовисування, що суперечить приписам ч. 5 ст. 35 Закону України «Про місцеві вибори».

Крім того, з тих самих підстав постановою Бучанської міської виборчої комісії Київської області №13 від 29.09.2015 було відмовлено у реєстрації кандидата на посаду міського голови міста Буча ОСОБА_4, висунутого шляхом самовисування.

Матеріали справи свідчать, що після цього 30.09.2015 ОСОБА_4 була подана нова заява про реєстрацію його в якості кандидата на посаду міського голови міста Буча, шляхом самовисування, з відповідним комплектом документів, про що свідчить довідка №61 від 30.09.2015.

За результатом розгляду цієї заяви 01.10.2015 Бучанською міською виборчою комісією Київської області було прийнято постанову №20, якою ОСОБА_4 було зареєстровано кандидатом на посаду міського голови міста Буча, висунутого шляхом самовисування.

Не погоджуючись з правомірністю зазначеної постанови, ОСОБА_3, яка є кандидатом у депутати Бучанської міської ради від Міської організації Партії захисників ОСОБА_2 в м. Буча, звернулася до суду з позовом про визнання цієї постанови протиправною та скасування, визнання протиправними дій Бучанської міської виборчої комісії Київської області по її прийняттю та спонукання відповідача виключити ОСОБА_4 з усіх можливих списків як кандидати на посаду міського голови міста Буча, висунутого шляхом самовисування, з приводу чого суд зазначає таке.

Організація і порядок проведення виборів депутатів Верховної ОСОБА_5 Автономної Республіки Крим, обласних, районних, міських, районних у містах, сільських, селищних рад, сільських, селищних, міських голів та старост встановлений Законом України Про місцеві вибори від 14.07.2015 №595-VIII (далі-Закон України № 595).

Відповідно до ст. 10 Закону України № 595 право висування кандидатів належить громадянам України, які мають право голосу. Це право реалізується громадянами України відповідно через республіканські в Автономній Республіці Крим, обласні, районні, міські, районні у містах організації політичних партій (далі - місцеві організації партій) або шляхом самовисування відповідно до цього Закону.

Згідно з п. 2 ч. 6 ст. 25 Закону України № 595 реєстрація кандидатів на посаду міського голови, їх довірених осіб та видача їм посвідчень належить до повноважень міської територіальної виборчої комісії.

Так, зокрема, розділом VI Закону України № 595 встановлено порядок висування кандидатів у депутати, кандидатів на посаду сільського, селишного, міського голови, старости.

Відповідно до ч. 2 ст. 35 Закону України № 595 право висування кандидатів на посаду сільського, селищного, міського голови, старости реалізується виборцями у відповідних єдиних одномандатних виборчих округах через місцеві організації партій або шляхом самовисування у порядку, передбаченому цим Законом.

Особа не може бути висунута кандидатом у депутати у багатомандатному виборчому окрузі більше ніж до однієї місцевої ради відповідного рівня (більше ніж до однієї обласної, однієї районної, однієї міської, однієї районної в місті ради).

Особа, яка висунута кандидатом у депутати в одномандатному виборчому окрузі, кандидатом на посаду сільського, селищного, міського голови або старости, не може одночасно бути висунута у будь-яких інших одномандатних, єдиних одномандатних виборчих округах з будь-яких місцевих виборів (ч. 4 ст. 35 Закону України № 595).

Частиною 5 ст. 35 Закону України № 595 передбачено, що особа, з урахуванням вимог частини четвертої цієї статті, може одночасно бути висунута кандидатом у депутати місцевих рад, кандидатом на посаду сільського, селищного, міського голови або старости шляхом висування місцевою організацією лише однієї політичної партії або лише шляхом самовисування.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами та третьої особою, саме недотримання ОСОБА_4 вимог частини 5 статті 35 Закону України №595 стало підставою для відмови в його реєстрації кандидатом у депутати та кандидатом на посаду міського голови 29 вересня 2015 року.

Суд зазначає, що порядок реєстрації кандидатів на посаду сільського, селищного, міського голови, старости встановлено статтею 43 Закону України № 595, частина 1 якої передбачає, що кандидат на посаду сільського, селищного, міського голови, старости реєструється відповідною територіальною виборчою комісією в разі дотримання умов, передбачених статтею 40 цього Закону.

Згідно з ч. 3 ст. 40 Закону України № 595 відповідна територіальна виборча комісія реєструє кандидата на посаду сільського, селищного, міського голови, старости, висунутого шляхом самовисування, за умови особистого предявлення ним документа, передбаченого частиною другою статті 3 цього Закону, та подання ним документів, передбачених пунктами 6-9 частини першої цієї статті, а також особисто підписаних ним заяви про самовисування кандидатом на посаду відповідно сільського, селищного, міського голови, старости та про згоду на оприлюднення біографічних відомостей у звязку з участю у місцевих виборах.

Відповідно п. 6-9 ч. 1 ст. 40 Закону України № 595 відповідна територіальна виборча комісія реєструє кандидата на посаду сільського, селищного, міського голови, старости, висунутого місцевою організацією партії, за умови подання до комісії таких документів:

- автобіографії кандидата на посаду сільського, селищного, міського голови, старости, що обовязково повинна містити: прізвище, власне імя (усі власні імена) та по батькові (за наявності), число, місяць, рік і місце народження, відомості про громадянство, освіту, трудову діяльність, посаду, місце роботи (заняття), громадську роботу (в тому числі на виборних посадах), партійність, склад сімї, місце проживання, контактний телефон, наявність чи відсутність представницького мандата та судимості за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину, злочину проти виборчих прав громадян чи корупційного злочину;

- декларації про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру кандидата на посаду сільського, селищного, міського голови, старости відповідно до статті 45 цього Закону;

- чотирьох фотографій кандидата розміром 4 x 6 сантиметрів;

- документа про внесення грошової застави (у випадках, передбачених статтею 44 цього Закону).

Відповідно до ч. 4 ст. 40 Закону України № 595 документи, передбачені частинами першою та другою цієї статті, подані до відповідної територіальної виборчої комісії, повторно не подаються, крім випадків, передбачених цим Законом.

Обґрунтовуючи протиправність спірної постанови Бучанської міської виборчої комісії Київської області №20 від 01.10.2015, позивач посилається на допущення відповідачем порушення саме ч. 4 ст. 40 Закону України № 595, яка позбавляє можливості повторного розгляду територіальною виборчою комісією документів стосовно кандидата, у реєстрації якого раніше було відмовлено.

Проте, вказана позиція позивача є помилковою з огляду на наступне.

По-перше, суд звертає увагу на те, що положення ч. 4 ст. 40 Закону України № 595 не містять дієвого механізму реалізації цієї норми, оскільки лише встановлюють неможливість подання особою документів, які вже подані до відповідної територіальної виборчої комісії (тобто наявні у неї), та не визначають при цьому алгоритму подальших дій комісії у разі надходження до неї таких документів.

До того ж, колегія суддів зазначає, що вжитий законодавцем у ч. 4 ст. 40 Закону України № 595 термін «повторність» слід розуміти як подачу тих самих документів, які наявні та перебувають на розгляді у комісії до часу прийняття нею відповідного рішення щодо реєстрації особи в якості кандидата на посаду голови або старости, та забороняють подачу таких документів з метою запобігання заміни одних на інші або виникненню ситуацій, за яких комісія буде змушена надавати оцінку одним й тим самим документам, проте з різним змістом.

Стаття 40 Закону України №595, як вбачається з її назви, визначає умови реєстрації кандидатів на посаду сільського, селищного, міського голови, старости, тобто визначає обставини, за наявності яких територіальна виборча комісія приймає рішення про реєстрацію особи в якості кандидата або відмову в цьому.

Звідси, дія цієї норми обмежена часом, відведеним на прийняття комісією відповідного рішення щодо реєстрації кандидата, а тому вказане положення слід розцінювати у взаємозвязку з положеннями ч. 4 ст. 43 Закону України № 595.

Так, зокрема, ч. 4 ст. 43 Закону України № 595 встановлено строк вирішення територіальними виборчими комісіями питання щодо реєстрації відповідної особи, якою було подано документи до реєстрації у кандидати на посаду сільського, селищного, міського голови, старости.

Відповідно до ч. 4 ст. 43 Закону України № 595 територіальна виборча комісія не пізніш як на третій день з дня прийняття заяви про реєстрацію кандидата на посаду сільського, селищного, міського голови, старости та доданих до неї необхідних документів, але не пізніш як за 23 дні до дня голосування приймає рішення про реєстрацію кандидата або про відмову в його реєстрації.

Отже, колегія суддів, вважає, що встановлена ч. 4 ст. 40 Закону України № 595 заборона щодо повторного подання особою документів на реєстрацію у кандидати на посаду сільського, селищного, міського голови, старости, стосується тільки тих випадків, коли особою було подано до відповідної територіальної виборчої комісії встановлений законодавством перелік документів на реєстрацію і питання щодо реєстрації якої або відмови у її реєстрації ще перебуває на етапі вирішення відповідною комісією протягом передбаченого ч. 4 ст. 43 Закону України № 595 3-денного строку.

Звідси, вищевказане положення не встановлює заборони щодо подання особою нового комплекту документів на реєстрацію у кандидати на посаду сільського, селищного, міського голови, старости у випадку наявності раніше прийнятої стосовно цієї особи постанови територіальної виборчої комісії про відмову в реєстрації кандидатом, та не забороняє комісії приймати та розглядати такі документи в загальному порядку в межах строків, встановлених Законом України №595.

Судом встановлено, що 30.09.2015 документи на реєстрацію в якості кандидата на посаду міського голови міста Буча Київської області було подані ОСОБА_4 наново, про що безпосередньо зазначено в протоколі засідання Бучанської міської виборчої комісії Київської області №8 від 01.10.2015, витяг з якого був долучений відповідачем до справи. Звідси, факту подачі особою документів для реєстрації в якості кандидата на посаду міського голови кореспондує обовязок комісії по їх розгляду в загальному, визначеному Законом, порядку.

При цьому, згідно з ч. 1 ст. 46 Закону України № 595 територіальна виборча комісія відмовляє в реєстрації кандидата в депутати, кандидата на посаду сільського, селищного, міського голови, старости в разі: 1) порушення встановленого цим Законом порядку висування кандидата, в тому числі перевищення встановленої частинами третьою - сьомою статті 36 цього Закону кількості кандидатів у депутати, які можуть бути висунуті у відповідному виборчому окрузі або закріплені за ним; 2) відсутності передбачених цим Законом документів для реєстрації особи кандидатом; 3) припинення громадянства України особи; 4) визнання судом особи недієздатною, набрання щодо неї законної сили обвинувальним вироком суду за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину, злочину проти виборчих прав громадян чи корупційного злочину; 5) виявлення територіальною виборчою комісією обставин, за яких особу не може бути обрано депутатом або сільським, селищним, міським головою, старостою відповідно до статті 9 цього Закону; 6) висування кандидата в депутати, кандидата на посаду сільського, селищного, міського голови, старости від місцевої організації партії, щодо якої центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державної реєстрації юридичних осіб, реєстрації (легалізації) об'єднань громадян, громадських спілок, інших громадських формувань, прийнято у визначеному Кабінетом Міністрів України порядку рішення про невідповідність її або партії в цілому діяльності, найменування та/або символіки вимогам Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки».

Суд зазначає, що наведений перелік підстав для відмови в реєстрації кандидата в депутати, кандидата на посаду сільського, селищного, міського голови, старости є вичерпним, розширеному тлумаченню не підлягає, та не містить такої підстави як подання документів особою, стосовно якої комісією раніше було прийнято рішення про відмову в її реєстрації в якості кандидата.

Відповідно до положень статті 19 ОСОБА_6 України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені ОСОБА_6 та законами України.

Таким чином, враховуючи, що Закон України №595 не містить заборони на подачу особою, якій раніше було відмовлено в реєстрації кандидатом, нового комплекту документів для реєстрації, після усунення причин, що стали підставою для такої відмови, суд вважає, що Бучанською міською виборчою комісією Київської області були правомірно прийняті 30.09.2015 від ОСОБА_4 документи, передбачені статтею 40 Закону №959, та вирішено питання про реєстрацію цієї особи в якості кандидата на посаду міського голови міста Буча Київської області в загальному порядку.

При цьому, суд звертає увагу на такі обставини справи.

Так, як було зазначено вище, первісна відмова у реєстрації ОСОБА_4 в якості кандидата на посаду була мотивована порушенням останнім закріпленого частиною 5 статті 35 Закону №595 порядку висування, а саме: одночасне балотування на посаду міського голови шляхом самовисування та у кандидати в депутати міської ради від списку місцевої організації політичної партії, що є неприпустимим.

У той же час, частиною 1 статті 47 Закону України №595 передбачено, що територіальна виборча комісія скасовує рішення про реєстрацію кандидата у депутати в одномандатному виборчому окрузі, кандидата на посаду сільського, селищного, міського голови, старости, зокрема, в разі звернення відповідного кандидата в будь-який час після його реєстрації, але не пізніш як за 19 днів до дня голосування, із письмовою заявою про відмову від балотування. Ця заява відкликанню не підлягає.

Згідно з частиною 2 цієї статті територіальна виборча комісія скасовує рішення в частині реєстрації в багатомандатному виборчому окрузі окремого кандидата в депутати, включеного до виборчого списку від місцевої організації партії, з виключенням його з виборчого списку, зокрема, в разі звернення кандидата у депутати в будь-який час після його реєстрації, але не пізніш як за 19 днів до дня виборів, з письмовою заявою про відмову балотуватися у багатомандатному виборчому окрузі. Ця заява відкликанню не підлягає.

Таким чином, законодавчо передбачена можливість особи на добровільну відмову від права бути кандидатом або міським головою, у тому числі, у випадку виявлення порушення ч. 5 ст. 35 Закону №595.

З огляду на встановлені судом обставини справи суд вважає, що з метою прийняття обґрунтованих рішень територіальною виборчою комісією слід звертатись безпосередньо до відповідних кандидатів, щодо яких виявлено можливі порушення, та зясовувати чи давали вони згоду на одночасне балотування в депутати від політичної партії та на посаду міського голови шляхом самовисування та отримувати від них особисто відповідні письмові пояснення.

Аналогічні вимоги викладені до обласних, районних, міських, районних у містах виборчих комісії в листі ОСОБА_5 виборчої комісії від 05.10.2015 №21-33/1-2435.

Проте, судом встановлено, що належних доказів сповіщення позивача про засідання комісії 29.09.2015, на якому мало вирішуватись питання про реєстрацію або відмову в реєстрації позивача як кандидата в депутати міської ради та кандидата на посаду міського голови відповідачем суду не надано. При цьому у судовому засіданні ОСОБА_4 на запитання суду відповів, що Бучанська міська виборча комісія Київської області не повідомляла йому ані про виявлені невідповідповідності поданих документів вимогам ч. 5 ст. 35 Закону України №595, ані про заплановане на 29.09.2015 засідання щодо розгляду цих документів.

Суд вважає, що такі невідповідності могли бути усунені кандидатом шляхом подання заяви про відмову від балотування у депутати міської ради за партійним списком, проте реалізації такої можливості перешкоджала пасивна поведінка територіальної виборчої комісії у вигляді відмови в інформуванні кандидата про виявлені недоліки в документах та проведення засідання по їх розгляду в день подання особою цих документів, без повідомлення ОСОБА_4 про проведення такого засідання та надання особі можливості добровільно усунути недоліки.

При цьому, суд звертає увагу на те, що відповідна заява про відмову від балотування після самостійного виявлення помилок, була подана третьою особою 30.09.2015, проте вже після того, як було прийнято рішення про відмову в його реєстрації кандидатом на посаду міського голови.

Таким чином, суд вважає, що в умовах, що склалися, єдиним можливим варіантом реалізації ОСОБА_4 свого права брати участь у виборчих перегонах та бути обраним на посаду міського голови є саме подання ним нового комплекту документів для реєстрації в межах встановленого Законом України №595 строку.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з положеннями статті 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Відповідно до ст. 8 ОСОБА_6 України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. ОСОБА_6 України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі ОСОБА_6 України і повинні відповідати їй. ОСОБА_6 України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі ОСОБА_6 України гарантується.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини дії субєкта владних повноважень щодо втручання чи обмеження прав людини повинні бути обґрунтованими, законними, необхідними, а втручання пропорційним. Дискреційність повноважень органу влади повинна бути зведена до мінімуму, а логіка рішень органу влади повинна бути чіткою і зрозумілою, як і можливі наслідки таких дій. Особа не повинна відповідати за помилки, вчинені органом держави.

У той же час Європейський суд з прав людини у справі ОСОБА_7 проти Азербайджану в своєму рішенні від 08.04.2010 зазначив, що відповідні рішення виборчих комісій та національних судів продемонстрували відсутність справжнього наміру захистити право заявника бути кандидатом (балотуватися) на виборах.

Суд також враховує висновки Європейського суду з прав людини у справі Тенасе проти Молдови, викладені в рішенні від 27.04.2010, про те, що необхідність забезпечення лояльності до держави справді може становити легітимну мету, яка виправдовує обмеження виборчих прав, тоді як забезпечення лояльності до Уряду не можу бути такою метою. У демократичній державі роль депутатів парламенту і, зокрема, депутатів від опозиційних партій, полягає саме у представництві інтересів виборців шляхом забезпечення підзвітності правлячого уряду та оцінки його політики. Крім того, переслідування різних цілей, а іноді діаметрально протилежних, є не лише прийнятною, але й необхідною умовою забезпечення плюралізму та надання виборцям можливості вибору, який відображає їхні політичні погляди.

Таким чином, суд вважає, що у даному випадку дії Бучанської міської виборчої комісії Київської області у вигляді допуску ОСОБА_4 до виборчих перегонів шляхом реєстрації його в якості кандидата на посаду міського голови міста Буча Київської області в повній мірі відповідають як положенням Закону України №595, так і принципу верховенства права, втіленому в численних рішеннях Європейського суду з прав людини.

Отже, всебічно та в повному обсязі дослідивши обставини справи, оцінивши в сукупності наявні у справі докази, суд дійшов висновку про правомірність дій відповідача та відсутність правових підстав для задоволення позову.

Відповідно до ч. 9 ст. 172 Кодексу адміністративного судочинства України суд приймає позовну заяву щодо рішення, дії чи бездіяльності виборчої комісії, комісії з референдуму або члена відповідної комісії до розгляду незалежно від сплати судового збору. У разі несплати судового збору на момент вирішення справи суд одночасно вирішує питання про стягнення судового збору відповідно до правил розподілу судових витрат, встановлених цим Кодексом.

Оскільки позивачем при зверненні до суду не було долучено до матеріалів справи доказів оплати судового збору, суд в порядку ч. 9 ст. 172 Кодексу адміністративного судочинства вирішує питання щодо стягнення судового збору при прийнятті рішення та зазначає таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України Про судовий збір встановлено, що ставка судового збору за подання фізичною особою адміністративного позову немайнового характеру становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, юридичною особою 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Частиною 1 ст. 4 Закону України Про судовий збір встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Абзацом 2 ч. 3 ст. 4 Закону України Про судовий збір встановлено, що у разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до статті 8 Закону України Про Державний бюджет України на 2015 рік розмір мінімальної заробітної плати з 1 січня 2015 року становить 1218 грн.

Як вбачається з прохальної частини позовної заяви, позивачем заявлено три вимоги немайнового характеру, у задоволенні яких судом відмовлено.

Отже, сума судового збору, яка підлягає сплаті за подання даного позову ОСОБА_3 становить 1461,60 грн. ( 3 х 0, 4 х 1218, 00 грн.), у звязку з чим вказана сума судового збору має бути стягнута з позивача до бюджету.

На підставі викладеного, керуючись ст. 160-165, 167, 172, 177 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. В задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

2. Стягнути з ОСОБА_3 (08292, Київська область, м. Буча, вул. Горького, 36, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1461 (одна тисяча чотириста шістдесят одна гривня) 60 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом 2 днів з дня проголошення.

Головуючий - суддя Дудін С.О.

Судді: Кушнова А.О.

ОСОБА_8