Справа № 813/5260/14
Суддя: Сапіга Віталій Петрович
Дата ухвалення: 2015-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2015 р. Справа № 876/10967/14

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді Сапіги В.П.,

суддів: Левицької Н.Г., Обрізка І.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Франківському районі м. Львова на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 14.11.2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Франківському районі м. Львова, управління Державного казначейства у Франківському районі м. Львова про визнання протиправними дій, зобов'язання до вчинення дій,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України у Франківському районі м. Львова, управління Державного казначейства у Франківському районі м. Львова про визнання протиправними дій, зобов»язання до спонукання на вчинення дій.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 14.11.2014 р. задоволено позовні вимоги, оскільки суд погодився з наведеними позивачем доводами.

Зазначену постанову суду оскаржив відповідач - управління Пенсійного фонду України у Франківському районі м. Львова, вважаючи, що висновки в оскаржуваній постанові не відповідають обставинам справи та суперечать нормам матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору, а тому просить її скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

При цьому апелянт обґрунтовує та мотивує свої вимоги тим, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету платежів у національній валюті здійснюється органами державного казначейства України з відповідних рахунків, відкритих в органах Державного казначейства України шляхом оформлення розрахункових документів. Забезпечення виконання законодавства з повернення платнику помилково сплаченого збору у зв'язку з ненаданням пільг зі звільнення від сплати вищевказаного збору можливе лише за умови надання, зокрема, документів, які підтверджують факт помилкового справляння збору при придбанні житла вперше.

Відповідно до ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Сторони в судове засідання апеляційного суду не з'явились, що не перешкоджає розгляду справи за їх відсутності. В силу вимог ч.1 ст.41 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення обставин справи, правильність їх юридичної оцінки, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що в апеляційну скаргу необхідно відхилити з наступних мотивів.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів врахувала наступні обставини справи та норми чинного законодавства.

Порядок справляння та використання збору на обов'язкове державне пенсійне страхування визначає Закон України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" від 26.06.1997 року № 400/97-ВР.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Згідно з п. 15-1 Порядку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.1998 року № 1740, збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачується підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та фізичними особами, які придбавають нерухоме майно, у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Пунктом 15-3 зазначеного Порядку встановлено, що нотаріальне посвідчення або реєстрація на біржі договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

Із наявних в матеріалах справи - копій договору купівлі-продажу предмета іпотеки іпотекодержателем від свого імені, у відповідності до ст. 38 Закону України «Про Іпотеку» зареєстрованим в реєстрі за № 4198 від 10.12.2013 року ОСОБА_1 придбав квартиру АДРЕСА_1, що підтверджується також витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 10.12.2013 року.

Після оформлення відповідного договору позивачем 17.01.2014 року сплачено збір на обов'язкове державне пенсійне страхування в сумі 8437,35 грн.

ОСОБА_1 17.01.2014 року звернувся до УПФ України у Франківському районі м. Львова з заявою, у якій повідомив що 10.12.2013 року придбав житло вперше, та просив у зв'язку з цим повернути помилково сплачений збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Листом № 2052/05-14 від 13.2.2014 року УПФ України у Франківському районі м. Львова відмовило ОСОБА_1 у поверненні коштів посилаючись на те, що у органі пенсійного фонду відсутня будь-яка інформація про придбання позивачем житла вперше та немає можливості отримати таку інформацію.

Крім того, з метою з'ясування факту придбання позивачем житла, отримання інформації щодо наявного у позивача житла та підстав виникнення права власності на нього суд звернувся до відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції. Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції у м. Львові є власником трьох об'єктів нерухомого майна, а саме: квартира АДРЕСА_1, належить позивачу на праві спільної сумісної власності та була приватизована згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», що підтверджується Свідоцтвом про право власності на квартиру № 221097 від 21.04.2004 року виданим Франківською районною адміністрацією виконавчого комітету Львівської міської ради; квартира АДРЕСА_1, належить позивачу на праві приватної власності згідно договору купівлі - продажу предмета іпотеки іпотекодержателем від свого імені відповідно до ст. 38 Закону України «Про іпотеку» укладеного 10.12.2013 року, та є першим придбаним житлом; та придбана на прилюдних торгах земельна ділянка, розташована за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с. Зубра.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, зазначені обставини не спростовано та докази суду не надано.

Відтак, суд дійшов вірного висновку, що позивач дійсно 10.12.2013 року вперше придбав нерухоме майно (квартиру) за вказаною адресою за договором купівлі-продажу, і при його нотаріальному посвідченні безпідставно сплатив збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 1% від його вартості в сумі 8437,35 грн., який підлягає поверненню позивачу, оскільки відповідно до пункту 9 статті 1 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" останній не є платником зазначеного збору, а відмова управління Пенсійного фонду України у Франківському районі м. Львова в повернені позивачу збору на обов'язкове державне пенсійне страхування в зазначеній сумі, є протиправною.

Стосовно вимоги позивача про повернення помилково сплачених коштів, то суд першої інстанції обґрунтовано керувався наступним.

Частиною 3 статті 3 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" від 26.06.1997 року № 400/97-ВР, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, визначено, що платники збору, визначені пунктами 6, 7, 9 і 10 статті 1 цього Закону, збір на обов'язкове державне пенсійне страхування сплачують до Державного бюджету України у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Ці кошти в установленому порядку зараховуються до державного бюджету і використовуються згідно із законом про Державний бюджет України.

Згідно із пунктом 5 Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Державного казначейства України від 10.12.2002 року № 226(чинного на момент виникнення спірних правовідносин), повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів (обов'язкових платежів) та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету. Подання надається до органу Державного казначейства України за формою, передбаченою відповідними спільними нормативно-правовими актами Державного казначейства України та органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, з питань повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів, або в довільній формі на офіційному бланку установи, за підписом керівника установи або його заступників відповідно до їх компетенції з обов'язковим зазначенням такої інформації: обґрунтування необхідності повернення коштів з бюджету, найменування (П. І. Б.) платника, ідентифікаційного коду за ЄДРПОУ або реєстраційного номера облікової картки платника податків з ДРФО, або серії та номера паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний орган державної податкової служби і мають відмітку у паспорті), суми платежу, що підлягає поверненню, дати та номера розрахункового документа, який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету.

Наведена норма кореспондуються із приписами пункту 5 Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства Фінансів України від 03.09.2013 року № 787, який набрав чинності з 15.10.2013 року та є чинним на час вирішення справи судом.

Відповідно до п. 7.2 Порядку ведення органами Пенсійного фонду України обліку надходження сум єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та інших платежів, затвердженою Постановою Пенсійного фонду України від 27.09.2010 року № 21-2 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), яким установлено, зокрема, механізм здійснення органами Пенсійного фонду України обліку надходження сум збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, суми помилково сплачених платежів зараховуються в рахунок майбутніх платежів або повертаються платникам на підставі заяви.

Виходячи із встановлених обставин справи та вимог чинного законодавства, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що ОСОБА_1 звільнений від сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, як такий, що придбаває житло вперше, а тому помилково сплачений ним збір на обов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі 8437,35 грн., під час укладання договору купівлі-продажу квартири, підлягає поверненню.

Суд першої інстанції правомірно зобов'язав управління Пенсійного фонду України у Франківському районі м. Львова звернутися з поданням, передбаченим п.5 Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 787 від 03.09.2013 р., до управління Державного казначейства у Франківському районі м. Львова про повернення ОСОБА_1 помилково сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування за договором купівлі-продажу квартири в сумі 8437,35 грн.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини у справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Відповідно до частини першої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення повинні бути законними і обґрунтованими.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на те, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а постанову без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст. 195, ст.196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, ст.205, ст.206, ст. 254 КАС України, суд апеляційної інстанції

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Франківському районі м. Львова залишити без задоволення.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 07.11.2014 р. у справі № 813/5260/14а - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом 20-ти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя В.П. Сапіга

Судді І.М. Обрізко

Н.Г. Левицька