Справа № 459/1239/15-а
Суддя: Іщук Лариса Петрівна
Дата ухвалення: 2015-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2015 року Справа № 876/5790/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Іщук Л.П.,

суддів Дяковича В.П., Онишкевич Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Мартинишина Р.С.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Червоноградського міського суду Львівської області від 30 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у м.Червонограді Головного управління Міндоходів у Львівській області про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Державної податкової інспекції у м.Червонограді Головного управління Міндоходів у Львівській області (далі ДПІ у м.Червонограді ГУ Міндоходів у Львівській області), в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення від 31.03.2015 року, надіслати справу про адміністративне правопорушення на новий розгляд у Державну податкову інспекцію у м. Червонограді Головного управління Міністерства доходів і зборів у Львівській області.

Вважає, що оскаржувана постанова винесена відповідачем всупереч вимогам Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування».

Постановою Червоноградського міського суду Львівської області від 30 квітня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції, позивач ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу. Вважає, що оскаржувана постанова винесена без належного зясування обставин справи і з порушенням норм матеріального права, просить її скасувати і прийняти нову, якою задовольнити позов.

В апеляційній скарзі зазначає, що дохід фізичної особи-підприємця та дохід особи, яка провадить незалежну професійну діяльність, отриманий від їх діяльності, що обкладається податком на доходи фізичних осіб, являється базою нарахування єдиного внеску для таких категорій платників єдиного внеску, відповідно до вимог п. 177.2 ст. 177 та п. 178.3 ст. 178 ПК України визначається як різниця між отриманим доходом та документально підтвердженими витратами.

В судовому засіданні представник позивач підтримав апеляційну скаргу з підстав, що у ній зазначені.

Заслухавши доповідь судді Львівського апеляційного адміністративного суду, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Судом першої інстанції встановлено, що з 27.02.2015 року по 13.03.2015 року ДПІ у м.Червонограді ГУ Міндоходів у Львівській області проводилась документальна планова виїзна перевірка фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2012 року по 31.12.2014 року, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 року по 31.12.2014 року, з врахуванням вимог п.3 розділу II «Прикінцеві положення» Закону України від 28.12.2014 року «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», за результатами якої був складений акт № 154/17-2/НОМЕР_1 від 20.03.2015 року, яким встановлено, що ОСОБА_2 порушено ч.2 ст.7, ч.2, 3ст.9, п.3 ч.8 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування», в результаті чого занижено єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування в розмірі 50243,22 грн, в тому числі за 2011 рік в розмірі 4867,24 грн, за 2012 рік в розмірі 4303,74 грн., за 2013 рік в розмірі 9565,23 грн., за 2014 рік в розмірі 31507,01 грн.

23.03.2015 року головним державним ревізором інспектором ДПІ у м. Червонограді складений протокол №24 про адміністративне правопорушення серії АА № 488374, відповідно до якого ОСОБА_2 вчинив правопорушення щодо порядку нарахування єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за 2014 рік.

На підставі вказаного протоколу 31.03.2015 року в.о. начальника ДПІ у м. Червонограді ГУ Міндоходів у Львівській області винесена постанова серії АВ № 138826, відповідно до якої позивача притягнуто до адміністративної відповідальності на підставі ч.1 ст. 165-1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 510 грн за порушення вимог ч.2 ст.7, ч.2, 3 ст.9, п.3 ч.8 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування».

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем порушено вимоги КУпАП, оскільки оскаржувана постанова прийнята відповідачем відповідно до вимог Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування».

Апеляційний суд не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" єдиний внесок не входить до системи оподаткування, а порядок нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску визначається цим Законом, і лише в частині адміністрування - ПК України, та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Пунктом 164.1 ст. 164 ПК України передбачено, що чистий річний оподатковуваний дохід визначається відповідно до пункту 177.2 статті 177 ПКУ, а саме об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця, та пункту 178.3 статті 178 ПКУ, згідно з яким оподатковуваним доходом вважається сукупний чистий дохід, тобто різниця між доходом і документально підтвердженими витратами, необхідними для провадження певного виду незалежної професійної діяльності.

Поряд з тим, фізичні особи-підприємці, які перебувають на загальній системі оподаткування, в обов'язковому порядку разом з Податковою декларацією подають додаток 5 до розділу III Податкової декларації.

Згідно ст. 167.1 ПК України розмір середньомісячного річного оподаткованого доходу розраховується як сума загальних місячних оподатковуваних доходів, зазначених в абзаці 1 цього пункту та поділена на кількість календарних місяців протягом яких платником податку було одержано такі доходи в податковому (звітному році) за який здійснюються декларування.

Відповідно до п. 4.1 Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від 09.09.2013 року № 454, звіт формується на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до Закону нараховується єдиний внесок.

Підпунктом 4.5 пункту 4 Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування встановлено, що обчислення і строки сплати єдиного внеску платниками, зазначеними у підпунктах 3 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 4 пункту 2.1 розділу II цієї Інструкції здійснюється на підставі даних річних податкових декларацій (річної звітності) та результатів перевірок діяльності таких осіб, що призвели до збільшення або зменшення розміру доходу, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб.

Відповідно до ч. 2 п. 4 Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за місяць, у якому отримано дохід (прибуток).

За таких обставин, механізм нарахування середньомісячного річного оподаткованого доходу та щомісячного чистого доходу із нарахування суми єдиного внеску є різним, а саме розмір середньомісячного річного оподаткованого доходу розраховується математично, тоді як щомісячний чистий дохід вираховується на підставі бухгалтерських та інших первинних документів.

Поняття отриманого середньомісячного річного доходу не є тотожним поняттю щомісячного чистого доходу отриманого позивачем у звітному періоді, як про це зазначає відповідач.

Таким чином, відповідач, нараховуючи суму єдиного внеску, порушив вимоги вищезазначених актів, внаслідок чого розмір єдиного внеску визначений невірно. Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд приходить до висновку, що відповідач, як субєкт владних повноважень, не довів правомірності оскаржуваної постанови, тому позов слід задовольнити як обґрунтований та підставний.

Відповідно до ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

З врахуванням того, що висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам справи, суд першої інстанції порушив норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нової, якою позов слід задовольнити.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд

постановив :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Червоноградського міського суду Львівської області від 30 квітня 2015 року у справі № 459/1239/15-а скасувати та прийняти нову, якою позов задовольнити.

Скасувати постанову в.о. начальника ДПІ у м. Червонограді ГУ Міндоходів у Львівській області у справі про адміністративне правопорушення серії АВ № 138826 від 31.03.2015 року.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили рішенням суду апеляційної інстанції шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Л.П. Іщук

Судді: В.П. Дякович

ОСОБА_3