Справа № 810/2574/15
Суддя: Бабенко К.А
Дата ухвалення: 2015-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/2574/15 Головуючий у 1-й інстанції: Лиска І.Г. Суддя-доповідач: Бабенко К.А
У Х В А Л А

Іменем України

01 жовтня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Бабенка К.А., суддів: Кузьменка В.В., Степанюка А.Г., секретаря Чепурко Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області на Постанову Київського окружного адміністративного суду від 16 липня 2015 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Карма Хай Тек" до Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень форми "Р", -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 16 липня 2015 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, Відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить судове рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове судове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників Сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а Постанову суду першої інстанції - без змін з наступних підстав.

Відповідачем проведено документальну позапланову виїзну перевірку Позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинам з ТОВ «Карма Аудіо» (код за ) за період з 01.01.2012 року по 31.12.2014 року, за результатами якої складено відповідний Акт від 30.04.2015 року №131/10-13-22-02-21/38010880 (далі - Акт), копія якого наявна в матеріалах справи (Т.1, а.с.17-34).

Перевіркою встановлено порушення Позивачем вимог пп.пп. 14.1.36., 14.1.27. п. 14.1. ст. 14, п.п. 138.1., 138.2., 138.4., пп.138.10.3. п. 138.10. ст. 138, пп. 139.1.9. п. 139.1. ст. 139 Податкового кодексу України, в результаті чого ним занижено на 949906,00 грн. суми податку на прибуток, у тому числі за: 2012 рік - на 353531,00 грн., 2013 рік - на 487733,00 грн., 2014 рік - на 108642,00 грн.; п. 198.6. ст. 198, п.п. 201.1., 201.4., 201.6., 201.10. ст. 201 Податкового кодексу України, в результаті чого ним завищено на 970812,05 грн. суми податкового кредиту, у тому числі за: жовтень 2012 року - на 53915,03 грн., листопад 2012 року - на 188651,97 грн., грудень 2012 року - 94129,14 грн., січень 2013 року - 69834,06 грн., лютий 2013 року - на 67626,52 грн., березень 2013 року - на 42458,65 грн., квітень 2013 року - 32652,58 грн., травень 2013 року - на 53337,91 грн., червень 2013 року - на 70485,85 грн., липень 2013 року - на 34345,18 грн., серпень 2013 року - на 28237,75 грн., вересень 2013 року - на 17831,67 грн., жовтень 2013 року - на 4602,22 грн., листопад 2013 року - на 79207,17 грн., грудень 2013 року - на 12783,74 грн., січень 2014 року - на 20523,81 грн., лютий 2014 року - на 3403,83 грн., березень 2014 року - на 1819,93 грн., квітень 2014 року - на 23668,30 грн., вересень 2014 року - на 12667,36 грн., жовтень 2014 року - на 56022,20 грн., листопад 2014 року - на 2607,18 грн.; пп.пп. 200.1., 200.2. ст. 200 Податкового кодексу України, в результаті чого ним занижено на 970812,00 грн. показники ряд. 25 «Сума податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет за підсумками поточного звітного (податкового) періоду з урахуванням залишку від'ємного значення попереднього звітного періоду» Декларації з податку на додану вартість, у тому числі за: жовтень 2012 року - на 53915,00 грн., листопад 2012 року - на 188652,00 грн., грудень 2012 року - на 94129,00 грн., січень 2013 року - на 69834,00 грн., лютий 2013 року - на 67626,00 грн., березень 2013 року - на 42459,00 грн., квітень 2013 року - на 32653,00 грн., травень 2013 року - на 53338,00 грн., червень 2013 року - на 70486,00 грн., липень 2013 року - на 34345,00 грн., серпень 2013 року - на 28238,00 грн., вересень 2013 року - на 17832,00 грн., жовтень 2013 року - на 4602,00 грн., листопад 2013 року - на 79207,00 грн., грудень 2013 року - на 12784,00 грн., січень 2014 року - на 20524,00 грн., лютий 2014 року - на 3404,00 грн., березень 2014 року - на 1820,00 грн., квітень 2014 року - на 23668,00 грн., вересень 2014 року - на 12667,00 грн., жовтень 2014 року - на 56022,00 грн., листопад 2014 року - на 2607,00 грн.

На підставі зазначених порушень, Відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення форми «Р» від 26 травня 2015 року №№, , копії яких також наявні в матеріалах справи (Т.1, а.с.13,15), та якими збільшено на 1187383,00 грн. суми грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств, у тому числі на 949906,00 грн. за основним платежем та на 237477,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами); збільшено на 1213515,00 грн. суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), у тому числі на 970812,00 грн. за основним платежем та на 242703,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами), відповідно.

Між Позивачем, як Покупцем, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Карма Аудіо», як Постачальником, укладено ідентичні за змістом Договори №1110/1-12 від 11 жовтня 2012 року та №0601/1-14 від 06 січня 2014 року, копії яких наявні в матеріалах справи (Т.1, а.с.206-210, 211-215), та відповідно до п.п. 1.1. та 1.3. яких, Постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - Покупцеві товар (товари), а Покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму; предметом поставки є аудіо-відео обладнання з найменуванням, зазначеним у накладних, які є невід'ємною частиною договору.

А як вбачається з п. 2.1. зазначених Договорів, поставка товарів здійснюється з складу Постачальника.

На підтвердження реальності здійснення господарських операцій між Позивачем та його контрагентом ним надано: Видаткові накладні; Оборотно-сальдову відомість по взаємовідносинам Позивача з його контрагентом за період з 01.01.2012 року по 31.12.2014 року; Податкові накладні; Реєстр податкових накладних; Платіжні доручення; Виписки з банку, копії яких також наявні в матеріалах справи (Т.1, а.с.217-245, 200-205; Т.2, а.с.1-40, 42-110, 112-170, 172-178, 179-227).

Пунктом 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України передбачено вимоги до оформлення податкових накладних.

Згідно зі ст. 1, частини першої ст. 3 та частинами першою, другою ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року №996-ХІV, первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення; метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства; підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій; первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи; первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

А ст. 198 Податкового кодексу України визначено при здійсненні яких операцій виникає право на віднесення сум податку до податкового кредиту, його визначення, складові та випадки, коли суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до пп.пп. 200.1., 200.2. ст. 200 Податкового кодексу України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду; при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Тобто, обов'язковою умовою підтвердження реальності здійснення господарських операцій є фактична наявність у платника податків первинних документів, фізичних, технічних та технологічних можливостей для здійснення відповідних операцій та зв'язку між фактом придбання товару (послуги) і подальшою господарською діяльністю.

Як зазначено в Листі Вищого адміністративного суду України від 02.06.2011 року №742/11/13-11, з метою встановлення факту здійснення господарських операцій, формування витрат для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість має бути підтверджено рух активів у процесі здійснення господарських операцій, при цьому дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарських операцій: договори, акти виконаних робіт тощо; фізичні, технічні та технологічні можливості певної особи до вчинення тих чи інших дій, що становлять зміст господарських операцій, як-от: наявність відповідних ліцензій та інших дозвільних документів, що необхідні для ведення певного виду господарської діяльності; встановлено зв'язок між фактом придбання товарів (послуг) і господарською діяльністю платника податку.

На виконання господарських зобов'язань, підтвердження здійснення Позивачем з його контрагентом господарських операцій оформлено всі необхідні первинні документи, укладення правочинів спрямовано на реальне настання правових наслідків, вони відповідають економічному змісту та чинному законодавству.

Про відсутність факту здійснення господарських операцій можуть свідчити, зокрема, такі обставини: всупереч даним податкового обліку будь-кого з учасників операції відсутні зміни активів, зобов'язань чи власного капіталу принаймні в одного з таких учасників; результати, відображені у даних податкового обліку будь-кого з учасників господарських операцій, фактично не настали внаслідок відсутності відповідних дій будь-кого з учасників такої операції (наприклад, відображення отримання послуг без їх фактичного надання або в разі їх надання іншою особою, ніж та, що вказана у даних податкового обліку чи первинних документах; імітація купівлі товару в особи, яка ніколи його не продавала тощо).

Відповідачем до судів першої та апеляційної інстанцій будь-яких доказів на підтвердження зазначеного та/або відповідних судових рішень щодо визнання правочинів між Позивачем і його контрагентом недійсними не надано у зв'язку з чим, не доведено «безтоварності», здійснених Позивачем з його контрагентом господарських операцій, а відсутність факту їх здійснення спростовується матеріалами справи.

Відповідач в Акті, як на доказ «безтоварності» здійснених Позивачем господарських операцій, посилається на матеріали досудового розслідування, внесені до ЄРДР за №0000052 від 21.03.2014 року, за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 205, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 212, ч. 2,3 ст. 212 КК України. Як встановлено в ході досудового розслідування, протягом 2012-2014 років невстановлені досудовим розслідуванням особи, діючі від імені ТОВ «Мікас Плюс» (код за ), на території міста Києва здійснювали пособництво в ухиленні від сплати податків підприємствам реального сектору економіки. Також встановлено, що одним із СГД, яким від ТОВ «Мікас Плюс» сформовано податковий кредит ПДВ, являлось ТОВ «Карма Аудіо» (код за ). Проте, зазначене не може бути належним та допустимим доказом порушення податкового законодавства саме Позивачем, оскільки викладені обставини стосуються лише господарських операцій інших юридичних осіб з його контрагентом, а не безпосередньо з ним. Тому Позивач не має нести відповідальності за ймовірні порушення будь-якими юридичними особами, що здійснювали господарські операції з його контрагентом, вимог податкового законодавства.

Більш того, згідно з частиною четвертою ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України, зокрема, вирок суду у кримінальному провадженні є обов'язковим для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок, у зв'язку з чим посилання Відповідача в Акті на матеріали кримінального провадження, як на доведений факт здійснення іншими юридичними особами, господарські взаємовідносини з якими мав контрагент Позивача, кримінальних правопорушень та «безтоварності» (фіктивності) здійснених Позивачем з його контрагентом господарських операцій, є безпідставними.

Згідно з частиною другою ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, вимоги якої Відповідачем не виконано.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, за таких підстав, апеляційна скарга залишається без задоволення, а Постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області залишити без задоволення, а Постанову Київського окружного адміністративного суду від 16 липня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення її в повному обсязі безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Ухвалу складено у повному обсязі 01.10.2015 року.

Головуючий суддя Бабенко К.А.

Судді: Кузьменко В.В.

Степанюк А.Г.

.

Головуючий суддя Бабенко К.А

Судді: Кузьменко В. В.

Степанюк А.Г.