Справа № 2а-353/10
Суддя: Довгополов О.М.
Дата ухвалення: 2011-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2011 р. Справа № 36764/10

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого: Довгополова О.М.,

суддів: Пліша М.А., Святецького В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами у м. Львові апеляційну скаргу Сихівського відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради на постанову Сихівського районного суду м. Львова від 31 березня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Сихівського відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради про стягнення недоотриманих сум допомоги на оздоровлення,-

ВСТАНОВИЛА:

22 лютого 2010 року позивач звернулася до суду з позовом, у якому, просила визнати незаконною відмову відповідача у проведенні перерахунку та виплату щорічної допомоги на оздоровлення за 2008, 2009 роки у відповідності до ст. 48 Закону У країни «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зобовязати провести перерахунок щорічної допомоги на оздоровлення за 2008, 2009 роки у відповідності до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та стягнути недоотриману щорічну допомогу на оздоровлення за 2008 рік в сумі 2090 грн. та за 2009 рік в розмірі 2330 грн. .

Постановою Сихівського районного суду м. Львова від 31 березня 2010 року позов задоволено частково: зобовязано відповідача нарахувати та виплатити на користь позивача суму недоплаченої разової щорічної допомоги на оздоровлення за 2009 рік, у відповідності до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розміру мінімальної заробітної плати на час виплати такої допомоги в неповному розмірі.

В апеляційній скарзі відповідач просить постанову скасувати, покликаючись на правомірність своїх дій, вчинених на виконання постанов Кабінету Міністрів України.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи наявність вищевказаних умов, колегія суддів вважає можливим здійснювати розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про часткове її задоволення, враховуючи наступне.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що позивач віднесена до 1 категорії осіб (ІІІ група інвалідності), які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченням серії А № 426541 від 14 грудня 2004 року, та у звязку з чим перебуває на обліку у відповідача.

Відповідно до статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року № 796-ХІІ (далі Закон № 796-ХІІ у редакції, чинній на час існування спірних правовідносин), щорічна разова допомога на оздоровлення виплачується особам постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи у розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат.

Виплата позивачеві вказаної допомоги за 2008-2009 роки здійснювалася у менших, ніж передбачені законом, розмірах.

Отже, право позивача на одержання цієї допомоги на підставі Закону № 796-ХІІ є порушеним.

При цьому колегією суддів враховано наступне.

Відповідно до частини 2 статті 99 КАС України (в редакції, чинній на час звернення до суду та розгляду справи в суді першої інстанції) для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Згідно з частинами 1, 2 статті 100 цього Кодексу (у вказаній редакції) пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін. Якщо суд визнає причину пропущення строку звернення до суду поважною, адміністративна справа розглядається і вирішується в порядку, встановленому цим Кодексом.

Враховуючи пропущення позивачем річного строку звернення до адміністративного суду без поважних причин, наполягання відповідача на відмові у позові на цій підставі, судом першої інстанції відмовлено у задоволенні позовних вимог за період з 01 січня 2008 року по 21.02.2009 року.

Неврахування наведеного є підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Позовна вимога щодо 2009 року підлягає задоволенню з урахуванням пріоритетності Закону № 796-ХІІ над постановами Кабінету Міністрів України, як підзаконними нормативно-правовими актами, якими керувався відповідач при нарахуванні та виплаті щорічної разової допомоги на оздоровлення.

Таким чином позовна вимога щодо зобовязання відповідача нарахувати та виплатити на користь позивача недоплачену разову допомогу на оздоровлення у відповідності до ст. 48 Закону України № 796-ХІІ підлягає задоволенню з 22.02.2009 року по 31.12.2009 року.

Таким чином, скарга відповідача задовольняється частково.

Керуючись статтями 195, 197 ч. 1 п. 2, 198, 202 п. 4, 205 ч. 2, ст. ст. 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Сихівського відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради задовольнити частково, постанову Сихівського районного суду м. Львова від 31 березня 2010 року у справі № 2-а-353/10 скасувати та прийняти нову постанову.

Позов задовольнити частково. Визнати неправомірними дії Сихівського відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради щодо ненарахування і невиплати ОСОБА_1 передбаченої ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат та зобов'язати відповідача нарахувати і виплатити позивачеві передбачену ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» щорічну допомогу на оздоровлення у розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат за період з 22.02.2009 року по 31.12.2009 року, з урахуванням виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена у шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили.

Головуючий: О.М. Довгополов

Судді: М.А. Пліш

ОСОБА_2