Справа № 802/2414/15-а
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2015-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/2414/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Комар П.А.

Суддя-доповідач: Курко О. П.

06 жовтня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Курка О. П.

суддів: Білоуса О.В. Совгири Д. І. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Зарицької Т.В.,

представника відповідача: Черпітяк О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 12 серпня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області про скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 12 серпня 2015 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погодившись із прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову про відмову в задоволені позову. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування всіх обставин справи, що призвело до неправильного її вирішення.

Позивач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до частини 4 статті 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримала вимоги апеляційної скарги та просила її задовольнити.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах апеляційної скарги у відповідності до частини 1 статті 195 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено з матеріалів справи, позивач є власником легкового автомобіля марки INFINITI FX35, реєстраційний номер НОМЕР_1, кузов НОМЕР_2, тип - загальний легковий універсал - В.

Підставою для формування оскаржуваного рішення стала інформація ДФС України, згідно якої автомобіль марки INFINITI FX35 зареєстрований на фізичну особу ОСОБА_3 04.11.2014.

Згідно відображеної в АС "Податковий блок" інформації, транспортний засіб марки INFINITI FX35 з об'ємом двигуна 3498 см. куб, що перевищує 3000 см. куб. та з періодом використання до 5 років, у зв'язку із чим є об'єктом оподаткування транспортним податком.

Задовольняючи позов, суд першої І виходив з того, що відповідачем неправомірно нараховано позивачу транспортний податок, оскільки автомобіль перебуває у власності ОСОБА_3 з 04.11.2014 та дійшов висновку, що позивач підлягає оподаткуванню транспортним податком за період з 04.11.2014 по 30.03.2015. Також зазначив, що суд не може самостійно визначити розмір суми, яка підлягає сплаті до державного бюджету, що слугувало підставою для скасування податкового повідомлення-рішення.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що суд І інстанції не повністю дослідив і оцінив обставини по справі та не правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Відповідно до Закону України від 28 грудня 2014 року № 71-Ш «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законів України щодо податкової реформи», з 01 січня 2015 року введено в дію статтю 267 Податкового кодексу України «Транспортний податок».

Згідно з п.п. 267.1.1 п. 267.1 ст. 267 ПКУ, платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні, згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до п.п. 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 ПКУ є об'єктами оподаткування.

Ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25 000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування (п. 267.4 ст. 267 Кодексу).

У відповідності до ст. 267 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають об'єм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см.

Згідно з підпунктом 267.6.1 пункту 267.6 статті 267 Кодексу, обчислення суми податку з об'єкта/об'єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку.

Згідно з п.п. 267.5.1 п. 267.5 ст. 267 Податкового кодексу України, базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

При цьому, календарний рік - це проміжок часу з 1 січня по 31 грудня, який триває 365 або 366 (у високосному році) календарних днів.

Річний обсяг повинен обчислюватися за календарний рік, а не за будь-які 12 місяців за вибором податкового органу.

Вказана позиція викладена у Постанові Верховного Суду України №21-94а13 від 16.04.2013 року.

Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу фізична особа ОСОБА_3 є власником легкового автомобіля марки INFINITI FX35, який випущений у 2009 році (а.с.8).

Таким чином, враховуючи, що автомобіль позивача використовується з 2009 року, а об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років, та факт того, що базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року, колегія суддів звертає увагу на те, що станом на 01.01.2015 автомобіль позивача вже не є об'єктом оподаткування відповідно до ст. 267 Податкового кодексу України, та податковим органом неправомірно нараховано транспортний податок фізичній особі ОСОБА_3

Тому вирішуючи даний спір суд І інстанції дійшов вірного висновку щодо вирішення справи по суті, але з не вірним застосуванням норм права.

Доводи апеляційної скарги спростовуються вищенаведеним, матеріалами справи, а тому колегією суддів відхиляються, оскільки не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийнята постанова відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті рішення суду з одних лише формальних підстав.

На підставі наведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо задоволення заявлених вимог у спосіб та межах, визначених законом.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області залишити без задоволення, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 12 серпня 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 08 жовтня 2015 року.

Головуючий Курко О. П.

Судді Білоус О.В.

Совгира Д. І.