Справа № 819/650/14-а
Суддя: Ільчишин Надія Василівна
Дата ухвалення: 2015-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2015 р. Справа № 876/1637/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ільчишин Н.В.,

суддів Пліша М.А., Глушко І.В.,

за участю секретаря судового засідання Омеляновської Л.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Борщівської районної державної адміністрації на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 21.01.2015 року у справі за позовом Управління соціального захисту населення Борщівської районної державної адміністрації до Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Тернопільській області третя особа ОСОБА_2 про скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

Управління соціального захисту населення Борщівської районної державної адміністрації 28.03.2014 року звернулося до суду з адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Тернопільській області про визнання постанови протиправною та її скасування від 04.03.2014 року про накладення штрафу в розмірі 1360 грн.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 21.01.2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції Управління соціального захисту населення Борщівської районної державної адміністрації подало апеляційну скаргу. В якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, а тому просить постанову скасувати та прийняти нову, якою задовольнити позов повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що вимогою державного виконавця №03.3-32/В-2/103 від 20.01.2014 року зобов'язано управління праці та соціального захисту населення Борщівської районної державної адміністрації виконати виконавчий лист № 2-а-1970/4257/11 виданий Тернопільським окружним адміністративним судом 30 квітня 2013 року у строк до 27 січня 2014 року про поновлення ОСОБА_2 на посаді начальника відділу державних соціальних інспекторів управління праці та соціального захисту населення Борщівської районної державної адміністрації. Станом на 04 лютого 2014 року законні вимоги державного виконавця та виконавчий лист боржником не виконано.

04 лютого 2014 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_3 при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-а-1970/4257/11, виданого 30.04.2013 року Тернопільським окружним адміністративним судом про поновлення ОСОБА_2 на посаді начальника відділу державних соціальних інспекторів управління праці та соціального захисту населення Борщівської районної державної адміністрації, за невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк постанови Тернопільського окружного адміністративного суду на підставі виконавчого листа № 2-а-1970/4257/11 виданого Тернопільським окружним адміністративним судом 30 квітня 2013 року винесено постанову про накладення штрафу за ВП №37899735 в сумі 680,00 грн.

Позивачем було оскаржено вказану постанову державного виконавця до суду, і постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 18.03.2014 року (справа №819/289/14-а), яка залишена без змін Львівським апеляційним адміністративним судом від 20.11.2014 року та набрала законної сили, у задоволенні позову було відмовлено, оскільки позивачем не виконано законні вимоги державного виконавця та виконавчий лист № 2-а-1970/4257/11 виданий Тернопільським окружним адміністративним судом 30 квітня 2013 року, а тому, головним державним виконавцем правомірно, винесено постанову від 04.02.2014 року про накладення штрафу в розмірі 680 грн.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Вимогою №03.3-32/В-2/509 від 04 лютого 2014 року державним виконавцем зобов'язано управління соціального захисту населення Борщівської районної державної адміністрації виконати виконавчий лист № 2-а-1970/4257/11 виданий Тернопільським окружним адміністративним судом 30 квітня 2013 року у строк до 27 січня 2014 року про поновлення ОСОБА_2 на посаді начальника відділу державних соціальних інспекторів управління праці та соціального захисту населення Борщівської районної державної адміністрації.

Станом на 04 березня 2014 року законні вимоги державного виконавця та виконавчий лист боржником так і не було виконано.

04 березня 2014 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Тернопільській області винесено постанову ВП №37899735 про накладення на боржника (позивач) штрафу в сумі 1360 грн. за повторне невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк постанови Тернопільського окружного адміністративного суду на підставі виконавчого листа №2-а-1970/4257/11 виданого Тернопільським окружним адміністративним судом 30 квітня 2013 року.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у 3-денний строк з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. В постанові державний виконавець встановлює строк для добровільного виконання рішення, який не може перевищувати семи днів, а рішень про примусове виселення - п'ятнадцяти днів, та попереджає боржника про примусове виконання рішення після закінчення встановленого строку зі стягненням з нього виконавчого збору і витрат, пов'язаних з провадженням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч.4 ст. 25 Закону, у разі відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів, забезпечення позовних вимог або якщо рішення підлягає негайному виконанню, строк, встановлений частиною другою цієї статті, не надається.

Стаття 77 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується негайно. Виконання рішення вважається завершеним з моменту фактичного допущення зазначеного працівника до виконання попередніх обов'язків на підставі відповідного акту органу, що прийняв незаконне рішення про звільнення або переведення працівника. У разі невиконання власником або уповноваженим ним органом (посадовою особою) рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника державний виконавець застосовує до них штрафні санкції та інші заходи, передбачені цим Законом.

Згідно п.8.2, п.п.8.2.1. «Інструкції про проведення виконавчих дій», затвердженої наказом Міністерства юстиції від 15.12.1999 року №74/5, виконавчий документ про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується негайно. Виконання вважається завершеним з моменту фактичного допущення працівника до виконання попередніх обов'язків на підставі відповідного наказу органу, який прийняв незаконне рішення про звільнення або переведення працівника.

Відповідно до статті 89 Закону України «Про виконавче провадження», у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону. (ч.2 ст.89 Закону)

Матеріалами справи підтверджено, що оскільки з часу накладення першого штрафу обставини справи не змінились, слід вважати, що боржником (позивачем) повторно не виконано без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення суду.

Враховуючи наведене, оскаржена постанова винесена державним виконавцем на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством та скасуванню не підлягає.

Твердження позивача про те, що повторний штраф накладено незаконно, оскільки дія попередньої постанови державного виконавця від 04.02.2014 року про накладення штрафу була зупинена у зв'язку з її оскарженням в судовому порядку не заслуговує на увагу.

Так, відповідно до ч.3 ст.117 КАС України, подання адміністративного позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень, але суд у порядку забезпечення адміністративного позову може відповідною ухвалою зупинити дію рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються. В чинному законодавстві відсутні норми щодо зупинення дії постанови державного виконавця про накладення штрафу у разі її оскарження, а відповідні заходи забезпечення позову судом не вживались.

Щодо посилання представника позивача на постанову Борщівського РВ УМВС України в Тернопільській області від 30 серпня 2014 року про закриття кримінального провадження по факту невиконання судового рішення, суд зазначає, що відсутність складу кримінального правопорушення в діях службових осіб позивача не виключає наявності підстав, визначених статтею 89 Закону України «Про виконавче провадження», для накладення штрафу на боржника за невиконання рішення суду.

Враховуючи вищенаведене колегія суддів дійшла висновку, що факт невиконання позивачем рішення суду, яке набрало законної сили не заперечується позивачем, оскільки ОСОБА_2 не поновлена на роботі на відповідній посаді вчасно, чи рівноцінній посаді, а також дії вчинені Управлінням Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Тернопільській області є правомірними, таким чином заявлений позов до задоволення не підлягає.

Суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, що відповідно до частини 1 статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Борщівської районної державної адміністрації залишити без задоволення.

Постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 21.01.2015 року у справі №819/650/14-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили, а в разі складення такої в порядку ч.3 ст. 160 КАС України, протягом того ж строку з часу складення в повному обсязі.

Головуючий Н.В. Ільчишин

Судді М.А. Пліш

ОСОБА_4

Повний текст ухвали виготовлено 24.09.2015 року