Справа № 813/338/15
Суддя: Каралюс Володимир Маріянович
Дата ухвалення: 2015-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2015 року Справа № 876/4504/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

Головуючого судді Каралюса В.М.,

суддів: Затолочного В.С., Матковської З.М.,

за участі секретаря судового засідання Бєлкіної Н.І.,

та за участі осіб:

від позивача - ОСОБА_1,

від відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Державного підприємства «Львіввугілля» в особі відокремленого підрозділу Оздоровчо-лікувальний комплекс «Ровесник» на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2015 року у справі за позовом Державного підприємства «Львіввугілля» в особі відокремленого підрозділу Оздоровчо-лікувальний комплекс «Ровесник» до Сокальської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Львівській області про визнання протиправним і скасування рішення про застосування штрафних санкцій,-

В С Т А Н О В И В:

В січні 2015 року позивач ОСОБА_3 підприємство «Львіввугілля» в особі відокремленого підрозділу Оздоровчо-лікувальний комплекс «Ровесник» звернувся до суду з адміністративним позовом до Сокальської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Львівській області, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення відповідача № НОМЕР_1 від 20.11.2014 р., № НОМЕР_2 від 20.11.2014 р., № НОМЕР_3 від 20.11.2014 р., № НОМЕР_4 від 20.11.2014 р., № НОМЕР_5 від 20.11.2014р., № НОМЕР_6 від 20.11.2014р., № НОМЕР_7 від 20.11.2014р., № НОМЕР_8 від 20.11.2014р., якими застосовано до позивача штраф та пеню в сумі 394488,28 грн.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2015 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погодившись із таким рішенням суду першої інстанції, його оскаржив позивач, який в поданій апеляційній скарзі, покликаючись на те, що судом першої інстанції зроблено хибний правовий висновок, що призвів до ухвалення незаконного рішення, в звязку з чим просить таке скасувати та прийняти нове рішення, яким задоволити позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що відокремлений підрозділ Оздоровчо-лікувальний комплекс «Ровесник» не є самостійним платником єдиного соціального внеску до Пенсійного фонду. Сплата єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування здійснює головне підприємство ОСОБА_3 підприємство «Львіввугілля».

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 20.11.2014 року працівниками Сокальської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Львівській області проводилась перевірка діяльності позивача з питань несвоєчасності сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період 01.10.2013 року по 31.10.2014 року.

За результатами проведеної перевірки складено акт від 20.11.2014 року № 735/1703/26453503, згідно якого встановлено несвоєчасну сплату позивачем єдиного внеску, нарахованого за звітні періоди (місяці) з жовтня по грудень 2013 року та з січня по травень 2014 року з порушенням законодавчо встановленого терміну (не пізніше 28 числа наступного місяця) сплати в сумі 1577820,75 грн., що є порушенням ч. 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного соціального внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

На підставі зазначеного акту перевірки відповідачем прийнято рішення про застосування до позивача штрафних санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату єдиного соціального внеску, а саме рішення від 20.11.2014 року № НОМЕР_1, № НОМЕР_2, № НОМЕР_3, № НОМЕР_4, № НОМЕР_5, №, № НОМЕР_7, № НОМЕР_8.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 цього Закону платниками єдиного внеску є, роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач є відокремленим підрозділом юридичної особи Державного підприємства "Львіввугілля" без права юридичної особи.

Так відповідно до ст. 95 Цивільного кодексу України філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій.

Представництвом є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює представництво і захист інтересів юридичної особи.

За змістом ч. 3 ст. 95 ЦК України філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення.

Відповідно до п. 3.4 Положення про ВП „Оздоровчо-лікувальний комплекс „Ровесник" ДП „Львіввугілля" від 13.09.2011 року позивач має відокремлений баланс.

Згідно з п. 6.6.1 Положення здійснює оплату праці працівників підрозділу згідно Положення про оплату праці, розробленого відповідно до Положення з організації праці на підприємствах вугільної промисловості, чинного законодавства України та погодженого з профспілками.

Відповідно до п. 6.7.3 Положення позивач самостійно нараховує та сплачує всі податки та інші обов'язкові платежі до бюджету і фондів відповідно до чинного законодавства, за винятком податку на прибуток податку на додану вартість, екологічного податку.

Відповідно до п. 4.3. Положення, доходи отримані в результаті господарської діяльності Підрозділу, після сплати податків та інших обов'язкових платежів, належать підприємству.

Згідно з п. 9.19 Положення керівник Підпозділу несе відповідальність за недостовірні нарахування та несвоєчасну сплату податків і зборів.

За даними реєстру страхувальників ВП „ОЛК „Ровесник" ДП „Львіввугілля'" (податковий номер 26453503) перебуває на обліку як платник єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в Сокальській ОДПІ ГУ Міндоходів: Реєстраційний номер - 25.01.03935; Дата взяття на облік 17.10.2003 року; КВЕД-86.10, клас професійного ризику -7; Категорія страхувальника -111 „Підприємства, установи та організації інші юридичні особи утворенні відповідно до Законодавства України.

Як встановлено судом першої інстанції, посадовими особами ВП „ОЛК „Ровесник" ДП „Львіввугілля" щомісячно з 01.09.2013 року (з дати адміністрування ЄСВ податковою інспекцією) подаються до Сокальської ОДПІ ГУ Міндоходів Звіти про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсацій) застрахованих осіб та суми нарахованого внеску на загальнообов"язкове державне соціальне страхування, у яких зазначається найменування страхувальника - ВП „ОЛК „Ровесник" ДП „Львіввугілля", підписані керівником і головним бухгалтером відокремленого підрозділу.

Таким чином, зважаючи на норми приписів Положення про діяльність позивача, що зазначають, що позивач є роботодавцем, має окремий баланс підприємства, здійснює оплату праці, котра є базою нарахування соціального внеску, зважаючи на чітко визначений Положенням обов'язок позивача самостійно нараховувати та сплачувати всі податки та інші обов'язкові платежі до бюджету і фондів відповідно до вимог чинного законодавства, беручи до уваги наявні у справі докази, суд дійшов безсумнівного висновку, що у даній справі саме позивач є платником єдиного соціального внеску в силу норми ст. 4 Закону № 2464-VI та відповідно повинен нести відповідальність за допущення порушень норм цього Закону, а не юридична особа ДП "Львіввугілля".

Зокрема, згідно з п. 3 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», обчислення єдиного внеску органами доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до органів доходів і зборів, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Відповідно до ч. 8 ст. 9 цього Закону, платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у п.п. 4, 5 ч. 1 ст. 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Згідно з ч. 11 ст. 9 цього ж Закону, у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

За несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску відповідно до п. 2 ч. 11 ст. 25 Закону накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Згідно з ч. ч. 10, 13 ст. 25 Закону на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1% суми недоплати за кожен день прострочення платежу.

Таким чином, враховуючи, що позивач не заперечує встановленого факту несвоєчасної сплати єдиного соціального внеску, такий ним не спростовано документально, зважаючи на встановлений судом факт наявності обов'язку позивача по сплаті такого внеску, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про безпідставність позовних вимог та правомірність прийнятих відповідачем рішень про застосування до позивача штрафних санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату позивачем єдиного соціального внеску, що має наслідком відмову у задоволенні позовних вимог.

Зважаючи на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст. 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Львіввугілля» в особі відокремленого підрозділу Оздоровчо-лікувальний комплекс «Ровесник» залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2015 року у справі № 813/338/15 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя В.М. Каралюс

суддя В.С. Затолочний

суддя З.М. Матковська

повний текст ухвали виготовлений 29.09.2015