Справа № 461/7041/15-а,2а/461/356/15
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2015-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2015 р. Справа № 876/8876/15
Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Затолочного В.С., Каралюса В.М.,

при секретарі судового засідання: Дутка І.С.

за участю представника позивача Дяків Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на постанову Галицького районного суду м. Львова від 14 серпня 2015 року у адміністративній справі №461/7041/15-а, 2а/461/356/15 за позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області до Головного територіального управління юстиції у Львівській області, Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області третя особа ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження,-

В С Т А Н О В И В :

Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області звернулось в суд з адміністративним позовом до Головного територіального управління юстиції у Львівській області, Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області третя особа ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження №47771067.

Постановою Галицького районного суду м. Львова від 14 серпня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій зазначає, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою, прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права, неповному з'ясуванні судом обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду обставинам справи. Просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову якою позовні вимоги задовольнити.

В судовому засіданні апеляційного розгляду справи, представник позивача апеляційну скаргу підтримав з підстав зазначених у скарзі, просив скаргу задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати та позовні вимоги задовольнити.

Відповідачі та третя особа в судове засідання не прибули, хоча належним чином був повідомлений про дату судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується наступне. Постановою Галицького районного суду м. Львова від 17.06.2011 року у справі №2а-232/2011 в задоволенні адміністративного позову Львівського обласного осередку Всеукраїнської громадської організації «Товариства українських офіцерів» в інтересах ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 - відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 09.02.2012 року у справі №77623/11 частково задоволено апеляційну скаргу Львівського обласного осередку Всеукраїнської громадської організації «Товариства українських офіцерів».

Постанову Галицького районного суду м. Львова від 17.06.2011 року у справі №2а-232/2011 скасовано та прийнято нову, якою позов Львівського обласного осередку Всеукраїнської громадської організації «Товариства українських офіцерів» в інтересах ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 задоволено частково. Визнано дії головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови у проведенні перерахунку та виплати пенсії в користь ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 неправомірними. Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок та виплату пенсії в користь ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 відповідно до наказу Міністра оборони України №377 від 28.07.2008 «Про затвердження схем розмірів посадових окладів військовослужбовців військових навчальних закладів (військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів України) та наукових установ Збройних Сил України», наказу Міністра оборони України №576 від 05.11.2010, виданих на підставі і у відповідності до п.п.5,12 постанови Кабінету Міністрів України №1294 від 07.11.2007 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу» відповідно з 01.09.2008 та з 01.11.2010 з врахуванням виплачених сум. В решті позову відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 17.04.2015 року по справі №К/800/63881/14 постанову Галицького районного суду м. Львова від 17.06.2011 року та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 09.02.2012 року у справі за позовом Львівського обласного осередку Всеукраїнської громадської організації «Товариства українських офіцерів» в інтересах ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, третя особа: академія Сухопутних військ ім. Гетьмана Петра Сагайдачного, про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії скасовано в частині визнання протиправною бездіяльності головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області та зобов'язання провести перерахунок та виплату пенсій позивачам відповідно до наказу Міністра оборони України від 05 листопада 2010 року №576. Справу в цій частині повернуто на новий розгляд до суду першої інстанції.

17 квітня 2015 року у адміністративній справі №2а-232/11 видано виконавчий лист, яким зобов'язано ГУ ПФУ у Львівській області здійснити перерахунок та виплату пенсії на користь ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 відповідно до наказу Міністра оборони України №377 від 28.07.2008 року «Про затвердження схем розмірів посадових окладів військових навчальних закладів (військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів України) і наукових установ Збройних сил України».

Постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у Львівській області від 08 червня 2015 року відкрито виконавче провадження ВП №47771067 за виконавчим листом №2а-232/11 від 17 квітня 2015 року, виданого Галицьким районним судом м. Львова.

Суд першої інстанції в задоволенні позову відмовив з тих підстав, що дії державного виконавця при відкритті виконавчого провадження відповідають вимогам існуючого законодавства.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані, зокрема, на примусове виконання рішень судів, які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших Законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

На підставі ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою згідно виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою, зокрема виконавчі листи, що видаються судами.

Вимоги до виконавчого документа визначені в ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 1 ст. 258 КАС України, за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, видається один виконавчий лист.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», у разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону державною виконавчою службою підлягають виконанню такі виконавчі документи, зокрема, виконавчі листи, що видаються судами, та накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду, Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України та Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті України.

Згідно з ст. 21 Закону України «Про виконавче провадження», на підрозділ примусового виконання рішень відділів державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, обласних, Київського та Севастопольського міських управлінь юстиції покладається виконання рішень, за якими: боржниками є територіальні підрозділи центральних органів виконавчої влади, місцеві суди, міські, районні або селищні ради чи районні державні адміністрації та їх структурні підрозділи, міські, районні, міжрайонні, інші прирівняні до них прокуратури, військові прокуратури гарнізонів, інші територіальні підрозділи органів державної влади та їх посадові особи; сума зобов'язання становить від трьох до десяти мільйонів гривень або еквівалентну суму в іноземній валюті.

Тобто, з аналізу змісту вказаної статті, можна зробити висновок, що обов'язок з виконання рішень, за якими боржниками є, зокрема, територіальні підрозділи центральних органів державної влади покладено на підрозділи примусового виконання рішень відділів державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, обласних. Київського та Севастопольського міських управлінь юстиції.

З оскаржуваної постанови державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції Львівської області про відкриття виконавчого провадження вбачається, що боржником у справі є Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області.

Згідно з п. 1 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 01.03.2001 №121/2001, Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, що здійснює керівництво та управління солідарною системою загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та готує документи для їх виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, інших соціальних виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду України. Діяльність Пенсійного фонду України спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра праці та соціальної політики України.

Відповідно до п. 15 вказаного Положення Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві, Севастополі, та управління Пенсійного фонду України в районах, містах районах у містах.

Як видно з Положення про Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління ПФУ від 27.06.002 №11-2 головні управління ПФУ в Автономній республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі утворюють систему органів Пенсійного фонду України, який є центральним органом виконавчої влади.

Враховуючи наведене, Пенсійний фонд України та його територіальні органи відносяться до органів виконавчої влади і, як наслідок, - до органів державної влади, а тому обов'язок з виконання рішення суду, за яким боржником є Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області покладено на відповідний підрозділ примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби.

Аналогічної правової позиції дотримується Вищий адміністративний суд України, про що зазначено в ухвалі від 15.01.2014 року (справа №К/9991/54045/12).

З огляду на вищевикладене, доводи апелянта про непідвідомчість відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ у Львівській області є безпідставними.

Крім того, ч. 1 ст. 258 КАС України визначено, що за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено видається один виконавчий лист.

Згідно з ч. 1,2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження

Враховуючи вимоги положень Закону України «Про виконавче провадження», відсутність ідентифікаційного номера стягувача та боржника у виконавчому листі не може слугувати підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження.

Крім того, відповідно до правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 25 червня 2014року у справі №6-62цс14 відсутність у виконавчому листі ідентифікаційного номера боржника не є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження.

Таким чином дії державного виконавця при відкритті виконавчого провадження відповідають вимогам законодавства.

Що стосується доводів апелянта про те, що стягувач ОСОБА_5 помер, то на момент відкриття провадження у справі, державному виконавцю не було відомо про даний факт, крім того державний виконавець не позбавлений права закрити виконавче провадження за наявності передбачених законом підстав.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Приведені в апеляційні скарзі доводи, висновку суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування постанови суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Керуючись статтями 160 ч. 3, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області - залишити без задоволення, а постанову Галицького районного суду м. Львова від 14 серпня 2015 року у адміністративній справі №461/7041/15-а, 2а/461/356/15 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а у разі складення в повному обсязі відповідно до ч. 3 ст. 160 КАС України - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий суддя З.М. Матковська

Судді В.С. Затолочний

В.М. Каралюс

Повний текст ухвали складено 06.10.2015р.