Справа № 2а/0370/959/12
Суддя: Заверуха Олег Богданович
Дата ухвалення: 2015-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2015 року Справа № 101150/12/9104

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Заверухи О.Б.,

суддів Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Волинській області на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 08 травня 2012 року у справі за позовом Спільного українсько-російського підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю «Луцьктехнобуд» до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Волинській області про визнання дій неправомірними та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

04.04.2012 року Спільне українсько-російське підприємство Товариство з обмеженою відповідальністю «Луцьктехнобуд» звернулося в суд з адміністративним позовом до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Волинській області, в якому просило визнати протиправними дії відповідача щодо винесення постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності № 6 від 16.03.2012 року та скасувати вищезазначену постанову.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що 16 березня 2012 року першим заступником начальника інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Волинській області ОСОБА_1 було винесено постанову №6 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, якою СП ТзОВ «Луцьктехнобуд» визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого пунктом 8 частини третьої статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», та накладено на нього штраф у розмірі 48 285,00 грн. Підставами для винесення постанови слугували виконання будівельних робіт з порушенням вимог будівельних норм, державних стандартів і правил або затверджених проектних рішень. Однак, позивач вважає, що насправді виконувалися не будівельні, а підготовчі роботи, а тому в його діях відсутня об'єктивна сторона правопорушення, передбаченого пунктом 8 частини третьої статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності». Крім того, відсутньою є і суб'єктивна сторона даного правопорушення у формі вини, адже необхідність тимчасового переміщення частини огорожі за межі запроектованого будівельного майданчика була викликана прихованими дефектами земельної ділянки та вимогами безпеки.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 08 травня 2012 року адміністративний позов задоволено. Скасовано постанову Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Волинській області про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності № 6 від 16.03.2012 року.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що СП ТзОВ «Луцьктехнобуд» не вчиняло правопорушення, передбаченого пунктом 8 частини третьої статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», в його діях відсутні протиправна дія та вина як обов'язкові елементи складу правопорушення.

Не погодившись з вищенаведеною постановою, Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Волинській області подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою, прийнята з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

У звязку з неприбуттям у судове засідання представників осіб, що беруть участь у справі, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки таку може бути вирішено на основі наявних у ній доказів (п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України із змінами і доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 07.07.2010 року № 2453-VI), що є достатнім для розгляду даної справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити повністю з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, заступником начальника відділу ОСОБА_2 та головним державним інспектором інспекційного відділу №1 Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Волинській області ОСОБА_3 на вимогу прокуратури м. Луцька 14 березня 2012 року було проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил на об'єкті будівництва - реконструкція магазину-салону «Автокласик» під торговий комплекс на пр. Соборності, 22 у м. Луцьку, за результатами якої складено акт від 14.03.2012 року(а.с.12-13).

14.03.2012 року відповідачем винесено припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, з вимогою привести будівництво у відповідність до будгенплану у строк до 29.03.2012 року (а.с.35).

16.03.2012 року першим заступником начальника інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Волинській області ОСОБА_1 на підставі акту перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил від 14 березня 2012 року і протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 14 березня 2012 року(а.с.9-11) було винесено постанову №6 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, якою Спільне українсько-російське підприємство товариство з обмеженою відповідальністю «Луцьктехнобуд» визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого пунктом 8 частини третьої статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», та накладено на нього штраф у розмірі 48 285,00 грн.(а.с.6-8).

Приймаючи оскаржувану постанову суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що постанова про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності є неправомірною.

Однак, колегія суддів апеляційного суду не погоджується з обґрунтованістю такого висновку суду першої інстанції з наступних підстав.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності встановлено Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності" від 17.02.2011 року(в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), який спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів (надалі Закон).

Статтею 41 зазначеного Закону визначено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю розглядають відповідно до закону справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Згідно пункту 1 Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого Указом Президента України від 08.04.2011 року №439 (далі Положення), Державна архітектурно-будівельна інспекція України (Держархбудінспекція України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю, контролю у сфері житлово-комунального господарства.

Відповідно до пунктів 4, 8, 10 Положення на Держархбудінспекцію в межах своїх завдань покладені повноваження здійснювати державний контроль за дотриманням юридичними і фізичними особами державних будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих і будівельних робіт та проводить перевірки відповідності виконання підготовчих та будівельних робіт, будівельних матеріалів, виробів і конструкцій, що застосовуються у будівництві, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил, технічним умовам, затвердженим проектним вимогам, рішенням. Згідно пункту 2 Указу Президента, Держархбудінспекція України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, цим Положенням, іншими актами законодавства України, а також дорученнями Президента України.

Пунктом 5 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року №553, закріплено, що державний архітектурний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок.

Крім того відповідно до вимог пунктів 15-22 Порядку результати перевірки оформлюються відповідним актом, протоколом, приписом та виноситься постанова.

З матеріалів справи слідує, що в результаті проведеної перевірки виявлено такі правопорушення, а саме «Незабезпечене будівництво обєкта відповідно до затвердженого проекту 1/2012 - 0 ОБ, чим порушено вимоги ч. 1 ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» та ч. 2 ст. 5 Закону України «Про основи містобудування».

Зокрема, виконуються земляні роботи по влаштуванню котловану за межами відведеної земельної ділянки для будівництва, та відведеного будівельного майданчика; здійснено виїмку ґрунту за межами відведеної земельної ділянки та будівельного майданчика шириною від 2 до 4 метрів і глибиною до 2 метрів; здійснюється зворотна засипка.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції, зокрема, зазначив, що СП ТзОВ «Луцьктехнобуд» на час проведення перевірки проводились не будівельні роботи, а підготовчі.

Однак, колегія суддів вважає, що приймаючи оскаржувану постанову суд першої інстанції дійшов помилкових висновків аналізуючи положення постанови Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 р. № 466 «Порядок виконання підготовчих робіт» та вимог ДБН А.3.1-5-96 «Організація будівельного виробництва» в частині проведення підготовчих робіт.

Згідно чинного законодавства до земляних робіт відносять комплекс робіт, пов'язаних з розробкою, переміщенням, укладанням та ущільненням ґрунту.

Згідно ДБН Д.2.2-1-99 «Ресурсні елементні кошторисні норми на будівельні роботи. Земляні роботи», що містить норми на розробку, переміщення ґрунту та супутні роботи в промисловому, житлово-цивільному, транспортному та гідротехнічному будівництві, наводить вичерпний перелік земляних робіт.

Постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 р. № 466 визначено, що підготовчі роботи - це роботи з підготовки земельної ділянки, влаштування огородження будівельного майданчика та знесення будівель і спорудження елементів благоустрою в межах відведеної земельної ділянки під забудову, вишукувальні роботи, роботи із спорудження тимчасових виробничих та побутових споруд, необхідних для організації та обслуговування будівництва, улаштування підїзних шляхів, складування будівельних матеріалів, підведення тимчасових інженерних мереж, а також з винесення інженерних мереж та видалення зелених насаджень.

З наведеного слідує, що підготовчі роботи здійснюються в межах відведеної земельної ділянки під забудову.

Водночас, наказом Мінрегіонбуду України від 25.05.2011 р. № 53 на зміну ДБН A.3.1-5-96 «Організація будівельного виробництва» затверджено ДБН A.3.1-5-2009 «Організація будівельного виробництва», який вступив в дію з 01.01.2012.

Відповідно до розділу 2 ДБН A.3.1.5-2009 підготовка будівельного виробництва кожного об'єкта повинна передбачати: вивчення інженерно-технічним персоналом проектно-кошторисної документації (в тому числі при реконструкції або технічному переоснащенні існуючого об'єкта - документації з технічного обстеження конструкцій) і детальне ознайомлення з умовами будівництва; розробку проектів виконання робіт з будівництва будівель, споруд і їх частин, а також на позамайданчикові та внутрішньомайданчикові підготовчі роботи; виконання власне робіт підготовчого періоду (з дотриманням природно-охоронних вимог, вимог з охорони праці, техніки безпеки та пожежної безпеки).

Також, згідно пункту 2.2.2. ДБН А.3.1.5-2009 вертикальне планування території будівельного майданчика, а також влаштування необхідних огорож будівельного майданчика відносяться до внутрішньомайданчикових підготовчих робіт.

Пункти зазначеного нормативу наводять перелік робіт, що відносяться до підготовки будівельного виробництва.

Постанова Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 р. № 466 визначає механізм виконання підготовчих робіт.

Вищезазначені документи не доповнюють один одного, мають різне призначення і є обов'язковими для виконання.

Тому колегія суддів вважає, що підготовчі роботи у будівництві повинні виконуватись відповідно до проектно-технологічної документації, розробленої згідно з вимогами ДБН A.3.1-5-2009 «Організація будівельного виробництва», та у порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 р. № 466.

Разом з тим, колегія суддів приходить до висновку, що роботи з вертикального планування території будівельного майданчика, що виконувались за межами відведеної земельної ділянки під забудову не можуть бути віднесені до внутрішньомайданчикових, а відтак не є підготовчими.

На підтвердження вищевикладеного колегія суддів зауважує, що судом першої інстанції при розгляді справи, крім того, не було взято до уваги та не досліджено матеріали фотофіксації здійснення позивачем будівельних за межами майданчика робіт.

Поряд з тим, як зазначено вище, відповідачем при проведенні перевірки було складено припис, який був виконаний відповідачем, що підтверджується листом СП ТзОВ «Луцьктехнобуд» від 29 березня 2012 р вих. № 51 щодо виконання припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 14.03.2012 року.

Відповідно до зазначеного листа СП ТзОВ «Луцьктехнобуд» повідомляло, що станом на 29.03.2012 р. будівництво на обєкті «Реконструкція магазину-салону «Автокласик» під торговий комплекс на пр. Соборності, 22 у м. Луцьку» приведено у відповідність до вимог будгенплану, а саме земляні роботи проводяться в межах будівельного майданчика, ті обрушення землі, які були виявлені, відновлені».

Відтак, колегія суддів приходить до переконливого висновку, що СП ТзОВ «Луцьктехнобуд» проводились будівельні роботи поза межами відведеної земельної ділянки під забудову.

Крім того, є безпідставними посилання суду першої інстанції на свідчення ОСОБА_4 та журнали робіт, оскільки такі спростовуються наявними в матеріалах справи доказами та наведеними вище нормами законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Беручи до уваги вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи СП ТзОВ «Луцьктехнобуд» щодо протиправності дій відповідача та незаконності постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності № 6 від 16.03.2012 року не знайшли свого підтвердження в процесі розгляду справи в суді апеляційної інстанції, а відтак в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, оскільки вона прийнята з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 197, п. 3 ч. 1 ст. 198, ст. 202, ч. 2 ст. 205, ст. ст. 207, 254 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Волинській області задовольнити повністю.

Постанову Волинського окружного адміністративного суду від 08 травня 2012 року у справі № 2а/0370/959/12 скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволені адміністративного позову Спільного українсько-російського підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю «Луцьктехнобуд» відмовити повністю.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України напротязі двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: О.Б. Заверуха

Судді: О.М. Гінда

ОСОБА_5