Справа № 2а-180/08/1370
Суддя: Сапіга Віталій Петрович
Дата ухвалення: 2015-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2015 р. Справа № 876/6483/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Сапіги В.П.,

суддів: Обрізка І.М., Яворського І.О.

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 27.05.2015 р. про відмову в ухваленні додаткового судового рішення в адміністративній справі №2а-180/08/1370,

В С Т А Н О В И В:

05.05.2015 року ОСОБА_2 звернувся в суд із заявою про ухвалення додаткового судового рішення відповідно до ст. 168 КАС України, у якій просив відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 168 КАС України постановою суду визначити спосіб виконання судового рішення, зобов'язавши управління Пенсійного фонду України у Залізничному районі м. Львова провести йому перерахунок та виплату пенсії, зарахувавши до страхового стажу неповні місяці роботи як повні, за умови сплати страхових внесків або збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з 20.01.2009 р. застосувавши для перерахунку пенсії (наукової) середню заробітну плату (дохід) в галузі економіки України за календарний 2008 рік, що передує 2009 року.

Обґрунтовує подану заяву тим, що судовим рішенням невизначений спосіб виконання боржником виконавчого листа № 2а- 180/2008 р. Львівського окружного адміністративного суду в справі № 2а- 180/08 виданого 16.02.2009 р., і це приводить до порушення боржником ст. 255 КАС України. Крім цього, заявник зазначає, що для визначення однозначного способу виконання судового рішення у спосіб виконання виконавчого листа згідно рішення Львівського окружного адміністративного суду у справі № 2а- 180/08/1370 заява від 05.05.2015 року про винесення додаткового судового рішення подана за правилом ч. 2 ст. 168 КАС України до кінцевого строку пред'явлення виконавчого документа до виконання, а саме до 10.07.2015 року.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 27.05.2015 р. про відмову в ухваленні додаткового судового рішення в адміністративній справі №2а-180/08/1370 з тієї підстави, що в заяві ОСОБА_2 від 05 травня 2015 року не міститься підстав для ухвалення додаткового судового рішення, передбачених частиною першою ст.168 КАС України.

Ухвалу суду першої інстанції оскаржив заявник посилаючись на порушення судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить постанову суду скасувати та прийняти нове рішення про задоволення поданої заяви.

При цьому заявник вказує на те, що саме невиконання боржником виконавчого листа № 2а- 180/2008, виданого 16.02.2009 р. змусило звернутись до суду з заявою про ухвалення додаткового судового рішення.

Апелянт подав клопотання про зміну апеляційної скарги, вважаючи, що суд апеляційної інстанції має змінити спосіб виконання резолютивної частини судового рішення по суті.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи заявника в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно відхилити.

Як встановлено судом першої інстанції і цього не заперечує сторона заявника, що постановою Залізничного районного суду м. Львова від 25.03.2008 року у справі № 2а- 243/08 зобов'язано управління Пенсійного фонду України у Залізничному районі м. Львова з моменту виникнення права, призначити ОСОБА_2 наукову пенсію відповідно до Закону України «Про наукову і науково - технічну діяльність». Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 29.12.2008 року у справі № 2а- 180/08 судом визнано дії управління Пенсійного фонду України у Залізничному районі м. Львова неправомірними. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України у Залізничному районі м. Львова усунути допущені порушення при обчисленні загального страхового стажу ОСОБА_2 з 14.06.1964 року по 25.07.2006 року, шляхом обчислення періодів роботи в повних місяцях, неповні місяці роботи зарахувати до страхового стажу як повні за умови сплати страхових внесків або збору на обов'язкове державне пенсійне страхування. Також зобов'язано управління Пенсійного фонду України у Залізничному районі м. Львова провести ОСОБА_2 перерахунок та виплату пенсії, зарахувавши до страхового стажу неповні місяці роботи як повні, за умови сплати страхових внесків або збору на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до частини першої статті 168 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадках, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Як вбачається із вказаної статті, процесуальний інститут додаткового судового рішення дає можливість виправити помилки суду, спричинені недотриманням вимог судового рішення, зокрема, щодо наявності в ньому відповіді на всі заявлені вимоги позивача (третьої особи), наявності суджень суду щодо способу виконання судового рішення у випадку, коли такі судження є необхідними, вирішення питання про судові витрати.

З наведеного слідує, що додаткове судове рішення є засобом усунення недоліків основного, яким вирішено спір по суті позовних вимог за результатами судового розгляду справи, а не додаткових судових рішень.

Така ж правова позиція висловлена в Постанові Пленуму Вищого адміністративного України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20.05.2013 року № 7, де в пункті 17 також зазначено, що за правилами статті 168 КАС України суд будь-якої інстанції може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу лише у випадках, передбачених частиною першою статті 168 КАС України.

Таке судове рішення він ухвалює в тому провадженні (письмовому, скороченому, розгляді справи в судовому засіданні тощо), в якому й ухвалювалось основне судове рішення. Питання про ухвалення додаткового судового рішення може бути заявлено до закінчення строку на виконання судового рішення.

Додаткове судове рішення не може змінювати суті основного рішення або містити висновки про права й обов'язки осіб, які не брали участі у справі.

Додатковими судовими рішеннями є додаткова постанова чи додаткова ухвала, якими вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази (для постанов) або вирішені не всі клопотання (для ухвал). Крім того, додаткові постанови (ухвали) можуть прийматися (постановлятися), якщо судом при ухваленні основного судового рішення не визначено способу його виконання або не вирішено питання про судові витрати.

Додаткове судове рішення є невід'ємною складовою основного судового рішення.

Згідно з частиною четвертою статті 168 КАС України про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

Одночасно необхідно зазначити, що питання перерахунку пенсії ОСОБА_2 у відповідності до ст. 40, 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та ст. 24 Закону України «Про наукову та науково - технічну діяльність» було предметом розгляду у суді, а саме постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 29.05.2012 скасовано рішення першої інстанції та прийнято нову постанову про відмову в задоволення позовних вимог, яка залишена в силі ухвалою ВАС України від 15.05.2014 року. Вказують на те, що ухвалою ВАС України від 14.01.2015 року було відмовлено ОСОБА_2, у задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали ВАС України від 15.05.2014 року. При цьому, судом касаційної інстанції встановлено, що застосування середньої заробітної плати в галузі економіки України для перерахунку пенсії не було предметом розгляду у справі № 2а- 180/08/1370.

Стосовно клопотання апелянта поданого 16.09.2015 року, то необхідно звернути увагу останнього на вимоги ч.4 ст. 195 КАС України за якими, суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги, що не були заявлені в суді першої інстанції.

Беручи до уваги наведені нормативно-правові акти та встановлені обставини справи, що підтверджені належними та допустимими письмовими доказами, колегія суддів поділяє висновок суду першої інстанції про те, що в заяві ОСОБА_2 від 05 травня 2015 року не міститься підстав для ухвалення додаткового судового рішення, передбачених частиною першою ст.168 КАС України.

Відповідно до частини першої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення повинні бути законними і обґрунтованими.

Суд першої інстанції повністю виконав вказані вимоги процесуального закону, оскільки до спірних правовідносин вірно застосував норми процесуального права, що призвело до ухвалення законного рішення, яке скасуванню не підлягає.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення

Ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 27.05.2015 р. про відмову в ухваленні додаткового судового рішення в адміністративній справі №2а-180/08/1370 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя В.П.Сапіга

Судді І.О. Яворський

ОСОБА_3

Повний текст виготовлено 22.09.2015р.