Справа № 2а-72/08
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2012-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Красовський О.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"25" червня 2012 р. Справа № 2а-72/08

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегіі:

головуючого судді Мацького Є.М.

суддів: Євпак В.В.

ОСОБА_2,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Рівненського районного суду Рівненської області від "19" листопада 2008 р. у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 сільської Ради Рівненського району Рівненської області, за участю третьої особи ОСОБА_3 про визнання рішень ради недійсними,зобов"язання вчинити певні дії ,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2008 року ОСОБА_4 у Рівненському районному суді Рівненської області предявила позов до ОСОБА_5 сільської ради, третя особа ОСОБА_3 про визнання рішень ради недійсними, зобовязання вчинення певних дій.

В обґрунтування позовних вимог вказала на те, що ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 10 грудня 2007 року затверджено мирову угоду між нею та ОСОБА_3 в цивільній справі про розподіл майна подружжя.

Згідно з цією ухвалою у її власність перейшло рухоме та нерухоме майно, зокрема, житловий будинок з надвірними будівлями по вул.Козацький шлях, 17 в с.Дядьковичи Рівненського району Рівненської області. Право власності на цей об"єкт нерухомого майна вона зареєструвала у встановленому порядку.

Вказаний будинок розташований на земельній ділянці площею 0,49 га, яка після оформлення права власності на будинок перейшла в її користування.

Для приватизації земельної ділянки вона звернулася із заявою від 14 квітня 2008 року до ОСОБА_5 сільської ради.

Рішенням відповідача від 21 травня 2008 року № 248 їй було надано дозвіл на складання проекту відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель по вул.Козацький шлях, 17 в с.Дядьковичи Рівненського району Рівненської області загальною площею 0,15 га та пунктом 4 даного рішення було відмовлено у наданні земельної ділянки площею 0,34 га для ведення особистого селянського господарства у зв"язку з тим, що рішенням ради від 30 грудня 2003 року № 122 було надано дозвіл на складання проекту відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_3

10 червня 2008 року вона повторно звернулася до ОСОБА_5 сільської ради з заявою про надання земельної ділянки площею 0,34 га для ведення особистого селянського господарства, але рішенням відповідача від 14 липня 2008 року № 268 їй було повторно відмовлено.

Вважає відповідач прийняв рішення від 21 травня 2008 року № 248 та від 14 липня 2008 року № 268 у частині щодо відмови у наданні їй земельної ділянки площею 0,34 га без дотримання вимог чинного законодавства, що потягло за собою перешкоди у реалізації нею права на отримання земельної ділянки загальною площею 0,49 га для обслуговування житлового будинку по вул.Козацький шлях, 17 в с.Дядьковичи Рівненського району Рівненської області.

Постановою Рівненського районного суду Рівненської області від 19 листопада 2008 року позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Визнано частково недійсним рішення ОСОБА_5 сільської ради від 30 грудня 2003 року № 122 про надання земельної ділянки ОСОБА_3 дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,49 га.

Визнано недійсним пункт 4 рішення ОСОБА_5 сільської ради від 21 травня 2008 року № 248 в частині відмови ОСОБА_4 у наданні земельної ділянки площею 0,34 га для ведення особистого селянського господарства по вул.Козацький шлях, 17 в с.Дядьковичи Рівненського району Рівненської області Рівненського району Рівненської області.

Визнано недійсним рішення ОСОБА_5 сільської ради від 14 липня 2008 року № 268 Про розгляд заяви ОСОБА_4Д.

Зобовязано ОСОБА_5 сільську раду повторно розглянути заяву ОСОБА_4 з приводу надання їй земельної ділянки площею 0,34 га для ведення особистого селянського господарства по вул.Козацький шлях, 17 в с.Дядьковичи Рівненського району Рівненської області області.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просив скасувати постанову суду та закрити провадження у справі, так як спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства. Апелянт вважає, що йому спірна земельна ділянка була виділена раніше, а тому сільська Рада вірно відмовила в її наданні позивачці.

Сторони в засідання суду не з'явились, хоча про дату, час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення сторонам рекомендованою кореспонденцією судових повісток та копій ухвал суду.

Згідно ч.4 ст.196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

З врахуванням приписів вищевказаних статей, розгляд апеляційної скарги здійснюється судовою колегією в порядку письмового провадження.

Розглянувши справу та перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах, передбачених статтею 195 КАС України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 10 грудня 2007 року затверджено мирову угоду між позивачем та ОСОБА_3 в цивільній справі про розподіл майна подружжя. Згідно даної ухвали у власність позивачки перейшло нерухоме майно у виді житлового будинку з надвірними будівлями по вул. Козацький Шлях, 17, в с. Дядьковимі Рівненського району Рівненської області. Біля зазначеного будинку розташована земельна ділянка площею 0,49 га.

На початку квітня 2008 року позивачка вирішила приватизувати земельну ділянку і 14.04.2008 р. звернулася з відповідною заявою до ОСОБА_5 сільської ради Рівненського району Рівненської області.

21 травня 2008 року ОСОБА_5 сільська рада Рівненського району Рівненської області прийняла рішення № 248. яким надала позивачці дозвіл на складання проекту відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель в с. Дядьковичі, вул. Козацький Шлях, 17, Рівненського району Рівненської області, загальною площею 0,15 га.

Пунктом 4 даного рішення позивачці було відмовлено у наданні земельної ділянки площею 0,34 га для ведення особистого селянського господарства в зв'язку з тим, що рішенням сесії від 30 грудня 2003 р. № 122 «Про надання дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства» надано дозвіл на складання проекту відведення на дану земельну ділянку ОСОБА_3.

10 червня 2008 року позивачка повторно звернулася до ОСОБА_5 сільської ради Рівненського району Рівненської області із заявою про виділення їй земельної ділянки площею 0.34 га для ведення особистого селянського господарства. Рішенням № 268 від 14 липня 2008 року позивачці відмовлено у наданні земельної ділянки площею 0,34 га для ведення особистого селянського господарства, в зв'язку з тим, що рішенням сесії від 30 грудня 2003 р. № 122 «Про надання дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства» надано дозвіл на складання проекту відведення на дану земельну ділянку ОСОБА_3.

Згідно рішення № 122 від 30 грудня 2003 р. ОСОБА_3 надано дозвіл на складання проекту відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,49 га. Згодом, а саме 21 травня 2008 року ОСОБА_5 сільська рада Рівненського району Рівненської області прийняла рішення № 248, яким надала позивачці дозвіл на складання проекту відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель в с. Дядьковичі Рівненського району Рівненської області, вул. Козацький Шлях, 17, з агальною площею 0,15 гектара.

Отже, позивачці та ОСОБА_3 було надано дозвіл на складання проекту відведення однієї і тієї самої земельної ділянки, тільки ОСОБА_3 щодо всієї площі 0,49 га, а позивачці щодо площі 0.15 га, яка входить в площу 0,49 га.

Суд першої інстанції правильно звернув увагу, що позивачці було дозволено складати технічну документацію на земельну ділянку за цільовим призначенням - для обслуговування житлового будинку, а ОСОБА_3 - для ведення особистого селянського господарства.

У відповідності зі ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", ст.ст. 12, 118 Земельного кодексу України, до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері земельних відносин належить розпорядження землями територіальних громад, надання земельних ділянок в оренду із земель комунальної власності. Орган місцевого самоврядування як суб'єкт права комунальної власності на землю має право володіння, користування і розпорядження землями комунальної власності. Таким чином, вирішення питання про передачу земельних ділянок у власність чи користування або надання земельної ділянки в .оренду віднесено до компетенції ради як власника землі, яка здійснює розпорядження в інтересах територіальної громади.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи місцевого самоврядування та їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При прийнятті оспорюваних рішень відповідачем не було враховано, що жодна норма земельного законодавства не допускає такого розпорядження земельними ділянками органам місцевого самоврядування, як про це зазначалося вище.

Таким чином суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позовні вимоги в частині визнання рішень сільської ради недійсними (частково недійсними) підлягають до задоволення.

Доводи апелянта щодо відсутності в даному випадку публічно-правового спору є безпідставними з огляду на наступне.

Відповідно до статті 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема, розпорядження землями територіальних громад.

Згідно з частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Пунктом 1 частини першої статті 3 цього ж Кодексу надано визначення справи адміністративної юрисдикції. Так справою адміністративної юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, в якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб"єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Частиною першою статті 17 цього ж Кодексу передбачено, що компетенція адміністративних судів поширюється, зокрема, на спори фізичних чи юридичних осіб із суб"єктами владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії) дій чи бездіяльності.

Як видно з матеріалів справи, предметом спору в ній є правомірність рішень органу місцевого самоврядування, пов"язаних з земельними відносинами. Будь-яких позовних вимог, які підлягають вирішенню у порядку іншого, не адміністративного судочинства, позивачем не заявлено.

Отже, за суб"єктним складом та за змістом спірних правовідносин ця справа підпадає під визначення справи адміністративної юрисдикції, яке надано у пункті 1 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України.

Таким чином, спір, за вирішенням якого позивач звернувся до адміністративного суду, є публічно-правовим і підлягає вирішенню відповідно до положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Отже, суд першої інстанції, виконавши всі вимоги процесуального законодавства, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, постановив обґрунтоване рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для справи. Висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються доказами, дослідженими у судовому засіданні, а тому підстав для їх перегляду з мотивів, викладених в апеляційній скарзі не вбачається.

Керуючись ст.ст. 195,196,200,205,206,212 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Рівненського районного суду Рівненської області від 19.11.2008 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Є.М. Мацький

судді: ОСОБА_6 ОСОБА_2

ОСОБА_1

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_4 вул.Козацький шлях 17,с.Дядьковичі,Рівненський район, Рівненська область,35361

3- відповідачу ОСОБА_5 сільська Рада Рівненського району Рівненської області вул.Млинівська 33а,с.Дядьковичі,Рівненський район, Рівненська область,35361