Справа № 2-а-498/10
Суддя: Гальченко І. В.
Дата ухвалення: 2010-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(справа розглянута в письмовому провадженні)

30 березня 2010 року м.Волноваха

Суддя Волноваського районного суду. Донецької області ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Волноваському районі Донецької області про поновлення пропущеного строку для звернення до адміністративного суду та зобов'язання нарахувати недоплачену суму щомісячної державної соціальної допомоги «Дітям - війни

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 зерну в.- з адміністративним позовом до відповідача, в якому просить поновити пропущений строк 2.-я звернення до адміністративного суду та зобов*язати нарахувати на його користь недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу, як дитині війни, мотивуючи свої позовні вимоги тим. що відповідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дітям війнн пенсії підвищуються щомісячно на 30% мінімальної пенсії за віком. Але йому така надбавка у 2009 році не виплачувалась. Просить прийняти рішення, яким зобов*язати відповідача нарахувати йому доплату до пенсії за період з 01.01.2009р. і довічно (а.с.4-5).

Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. На задоволенні позовних вимог наполягав.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на обставини, викладені у запереченні на позовну заяву (ах. 18-19).

На підставі ч. З ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Таким чином, суд вважає можливим розглянути вказаний адміністративний позов на підставі тих доказів, які наявні в матеріалах справи і яких достатньо для розгляду адміністративної справи в письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню підлягає частково з наступних підстав.

Так, судом встановлені обставини, які підтверджуються такими доказами.

ОСОБА_3 народився 29.06.1942 року та мешкає за адресою: м. Волноваха, вул.Кірова, 6. Волноваського району, має правовий статус дитини війни, що підтверджується копією посвідчення, наявною в матеріалах справи /а.с. 6-9/.

Відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни», який встановлює правовий статус дітей війни і визначає основи їх соціального захисту та гарантує їх соціальну захищеність шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки, дитина війни - це особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років.

Згідно цього ж Закону дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Водночас ст. 7 цього закону передбачено, що фінансове забезпечення соціальних гарантій, передбачених зазначеним законом, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету України.

2

У статті 71 Закону України Про державний бюджет України на 2009рік від 26.12.2008року №835-У1 вказано надати право Кабінету Міністрів України у 2009році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами".

Таким чином ця норма закону передбачає три різновиди соціальних виплат, розміри яких встановлюються Кабінетом Міністрів України, а саме - які визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах і в межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами. Окремою бюджетною програмою є Дотація Пенсійному фонду України. Порядок взаємодії Міністерства фінансів України як головного розпорядника коштів державного бюджету та відповідних виконавців бюджетних програм на всіх стадіях бюджетного процесу відповідно до ст.8 Бюджетного Кодексу України затверджений наказом МФ України .N«662 від 30.05.2007р. (зареєстрований МЮ України 19.06.2007р. За №673/13940). Пунктом 1.4 цього порядку передбачено, що до системи головного розпорядника коштів, крім центрального апарату міністерства фінансів України, входять вісім відповідних виконавців, серед яких і Пенсійний фонд України.

Бюджет пенсійного фонду України на 2009рік затверджений постановою КМУ №235 від 11.03.2009р.

Але на виконання ст.71 Закону України Про державний бюджет України на 2009рік" Кабінетом Міністрів у 2009році не приймалося окремої постанови щодо встановлення у 2009році розмір підвищення до пенсії особам, віднесеним до категорії дитина війни. Тому відповідач керувався положеннями п.8 постанови КМ України №530 від 28.05.2008року Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян", яким передбачено, що дітям війни (крім тих. на яких поширюється дія Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та "Про жертви нацистських переслідувань") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення проводиться у таких розмірах: з 22 травня - 48.10грв., 0 01 липня - 48.20грв.. з 01 жовтня - 49.80грв.

Проте ця постанова КМ України була прийнята на виконання положень п.28 розділу II Внесення змін до деяких законодавчих актів України, Закону України "Про державний бюджет України на 2008рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 28.12.2007р. щодо внесення змін до Закону України Про соціальний захист дітей війни. А рішенням Конституцінного суду України №10-рп/2008 від 22.05.2008року ці положення було визнано неконституцінними.

Таким чином відповідачу слід було у 2009році керуватися положеннями статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» і тому відмова відповідача позивачу у нарахуванні та виплати підвищення до пенсії на 30% мінімальної пенсії за віком в розмірі, передбачено цим Законом є незаконною.

У відповідності до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов я л к щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідачем не надано суду доказів та не доведено правомірності свого рішення щодо не нарахування позивачу підвищення до пенсії відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 01.01.2009р. по 31.12.2009р.

Відповідно до ч. 1 ст.2 Закону України Про прожитковий мінімум від 15.07.1999р. №966- 14 прожитковий мінімум застосовується для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком.

У відповідності до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідачем не надано суду доказів та не доведено правомірності свого рішення щодо не нарахування позивачу підвищення до пенсії відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 01.01.2009р. по 31.12.2009р.

Тому суд вважає необхідним зобов*язати відповідача нарахувати та сплатити позивачеві суму щомісячної допомоги за період з 02.02.2009року по 3 1.12.2009р., тобто суд вважає доцільним задовольнити вимоги позивача частково і лише в межа? позовної давності, оскільки він не надав суду докази того, що пропустив строк позовної давності (один рік) з поважних причин, а до суду звернувся лише 02.02.2010г.

[До стосується вимог позивача про стягнення в подальшому, тобто наперед (як він вказує довічно) вказаних виплат, то в цій частині вимоги задоволенню не підлягають, оскільки наперед, тобто в майбутнє на правовідносини, які ще не настали, рішення судом не виноситься.

Відповідно до ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких було позивачеві відмовлено.

Позивач під час подачі позовної заяви сплатив судовий збір у сумі 3 грн. 40 коп., що підтверджується квитанцією від 26.01.2010 р. /а.с. 2/.

Витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з коштів Державного бюджету на користь позивача, але позивач стягнути понесені ним судові витрати не просив.

Керуючись ст. ст. 2, 17, 18, 87, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України. -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України у Волноваському районі Донецької області про поновлення пропущеного строку для звернення, д адміністративного суду та стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги Дітям - війни» задовольнити ПОВНІСТЮ.

Визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Волноваському районі Донецької області по не нарахуванню щомісячної доплати до пенсії ОСОБА_3, як дитині війни за період з 02.02.2009р. по 31,12.2009р.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Волноваському районі Донецької об. і ас здійснити нарахування за рахунок державного бюджету України ОСОБА_4 підвищення до пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, як дитині війни, з 02.02.2009 року по 31.12.2009 року (за мінусом нарахованої і сплаченої йому у 2009 році суми в розмірі 597грв.60коп.).

Постанова суд може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Заява п:ро апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції по дається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова суд першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо так заяву не було подано. Якщо було подано заяву про Апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана в строк, встановлений цим Кодексом, постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя: