Справа № 826/12262/15
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2015-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

01 жовтня 2015 року № 826/12262/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого: судді Мазур А.С., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до третя особа:Деснянського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України у місті Києві Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва»
провизнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Деснянського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України у місті Києві, третя особа: Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва» про визнання незаконними дій відповідача щодо відмови у реєстрації місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1; зобов'язання відповідача здійснити реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 у кімнаті АДРЕСА_1.

Представник позивачки підтримав позов у повному обсязі, посилаючись на те, що Деснянська районна в м. Києві державна адміністрація незаконно відмовляє позивачці у реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідач та третя особа правової позиції суду не надали, подали клопотання про розгляд справи за відсутності представників.

Згідно ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Суд, керуючись ч. 6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвалив розглядати справу у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, всебічно з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка звернулася до Деснянського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України у місті Києві щодо реєстрації її місця проживання за адресою: АДРЕСА_1.

Листом від 03.04.2015 №4/вх.13-Ш за підписом заступника начальника Деснянського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України у місті Києві Борецької Г.А. позивачці було повідомлено про відмову реєстрації місця проживання у зв'язку з тим, що не були надані документи, що підтверджують право на проживання в займаному житловому приміщенні, зокрема, ордер, свідоцтво про власність, договір найму тощо.

Розглянувши матеріали справи та надані сторонами докази, заслухавши пояснення представника позивач, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація - внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації.

Згідно ч.1 ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання.

Для реєстрації особа подає: письмову заяву; паспортний документ; квитанцію про сплату державного мита або документ про звільнення від його сплати; два примірники талона зняття з реєстрації.

Заява особи про реєстрацію місця проживання є єдиною підставою для реєстрації місця проживання особи.

Підставою для реєстрації місця проживання заявника за відповідною адресою є ордер, свідоцтво про право власності, договір найму (піднайму, оренди) або інші документи), а також необхідна згода власника/співвласників житла або їх уповноважених органів, наймача та членів його сім'ї на реєстрацію місця проживання заявника у разі відсутності документів, зазначених як підстава для реєстрації з зазначенням ініціалів та прізвища, а також підпису.

Підставою для реєстрації також можуть бути й інші документи, надані разом із заявою про реєстрацію, зокрема направлення на поселення в гуртожиток, тощо.

Порядок надання жилої площі в гуртожитках підприємств, установ, організацій, користування цими гуртожитками та їх утримання встановлено Примірним положенням про гуртожитки, затвердженим постановою Ради Міністрів УРСР від 03 червня 1986 року №208, відповідно до п.2 якого гуртожитки призначаються для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання.

Згідно п.9 Положення жила площа в гуртожитку надається за спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації та відповідного профспілкового комітету і комітету комсомолу.

У абз.2 п.38 Положення встановлено, що громадяни, які проживають у приміщеннях, що перебувають у їх відособленому користуванні, вносять плату за користування жилою площею і за комунальні послуги по ставках квартирної плати (тарифах), установлених для будинків державного та громадського житлового фонду.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 (дівоче прізвище ОСОБА_1) заселилась у гуртожиток по АДРЕСА_1 ще у 2009 році на підставі направлення на поселення № 3 від 16.02.2009, яке було видано Холдинговою компанією «Київміськбуд» ДП «ЕКОС».

Зокрема, законність підстав проживання ОСОБА_1 у гуртожитку підтверджується наступними документами, копії яких містяться в матеріалах справи:

- Актом від 30.04.2015, складеним комісією Житлово-експлуатаційної контори № 304 Комунального підприємства «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду м. Києва» Деснянського району (ЖЕК-304);

- Довідкою № 32 від 11.03.2015 за підписом начальника, інженера, бухгалтера ЖЕК-304;

- Довідкою, за підписом в.о. начальника ЖЕК-304, щодо того, що особовий рахунок на сплату за житлово-комунальні послуги № 603997 оформлений на ОСОБА_1;

- Копіями квитанцій про сплату комунальних послуг ОСОБА_1

При цьому, з відповіді Деснянського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України у місті Києві вбачається, що відмова у реєстрації позивачки за адресою: АДРЕСА_1 є ненадання документів, на підставі яких можна було б здійснити реєстрацію.

Так, у листі відповідач послався на ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» та Наказ МВС від 22.11.2012 №1077 «Про затвердження Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні», якими визначено, що для реєстрації місця проживання особа подає до територіального підрозділу ДМС України серед іншого документи, що підтверджують право на проживання в житлі - ордер, свідоцтво про власність, договір найму (піднайму, оренди), або інші документи, у разі відсутності зазначених документів реєстрація здійснюється за згодою власника/співвласників житла, наймача та членів його сім'ї на реєстрацію місця проживання.

Суд звертає увагу, що ОСОБА_1 отримала право проживання в гуртожитку з подальшим направленням на поселення № 3 ще 16.02.2009 року, коли працювала на підприємстві, у власності якого знаходився цей гуртожиток, а саме: ДП «ЕКОС», правонаступником якого (по утриманню на балансі), відповідно до розпорядження Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 14.09.2011 № 1653, є Деснянська районна в м. Києві державна адміністрація.

Відповідно до даних трудової книжки ОСОБА_1, копія якої знаходиться в матеріалах справи, вбачається, що позивачка працює з 22.02.2005 року медичною сестрою нейрохірургічного відділення Головного військового клінічного госпіталю й до цього часу, і весь цей час проживала за вказаною адресою в гуртожитку.

Зважаючи на те, що відповідач не надав жодних заперечень проти адміністративного суду, а позивач надав всі докази щодо неправомірності дій відповідача, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових та службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ст.3 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Керуючись статтями 69, 70, 71 та 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

2. Визнати незаконними дії Деснянського районного відділення Управління Державної міграційної служби України в м. Києві щодо відмови у реєстрації місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1.

3. Зобов'язати Деснянське районне відділення Управління Державної міграційної служби України в м. Києві здійснити реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1.

Постанова набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.С. Мазур