Справа № 812/960/15
Суддя: С.В. Борзаниця
Дата ухвалення: 2015-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

07 жовтня 2015 рокуСєвєродонецькСправа № 812/960/15

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Борзаниця С.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Сєвєродонецького міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення суми виплаченого забезпечення та вартість наданих соціальних послуг розмірі 3151,97 грн., -

ВСТАНОВИВ:

20 серпня 2015 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Сєвєродонецького міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення суми виплаченого забезпечення та вартість наданих соціальних послуг розмірі 3151,97 грн.

Позовні вимоги позивач мотивував тим, що ОСОБА_1 на обліку у Сєвєродонецькому міському центрі зайнятості як безробітна з 22.10.2014. Наказом НТ141229 від 29.12.2014 призначено та розпочато виплату допомоги по безробіттю з 29.12.2014 р. Наказом №150610 від 10.06.2015 р. виплата допомоги припинена у звязку з встановленням факту подання особою недостовірних даних. 11.06.2015 р. було припинено реєстрацію безробітної ОСОБА_2

На підставі даних Пенсійного фонду України було отримано інформацію про дату звільнення ОСОБА_2 з ТОВ «Сітітель» 23.01.2015 р., під час перебування на обліку безробітних.

Спеціалістом центру зайнятості була проведена перевірка інформації, яка надійшла з Пенсійного фонду України, щодо звільнення ОСОБА_2 з ТОВ «Сітітель» 23.01.2015 р., під час перебування на обліку безробітних. Перевіркою встановлено, що Відповідач. була прийнята на роботу в ТОВ «Сітітель» з 01.01.2015 р. і звільнена 23.01.2015 р., під час перебування на обліку безробітних з 22.12.2014 , про що складено акт № 306 від 08.06.2015.

За період з 01.01.2015 р. по 21.05.2015 р. відповідач отримала допомогу по безробіттю у сумі 4557,68 грн.

В.о. директора центру зайнятості 10.06.2015 видав наказ про утримання з ОСОБА_2 отриманої допомоги по безробіттю у сумі 4557,68 грн.

23.06.2015 відповідачем подано заяву про розстрочку сплати заборгованості. 26.06.2015 р. на рахунок центру зайнятості надійшли кошти у сумі 1500 грн. в рахунок погашення боргу. Але з липня 2015 оплати не надходять.

В травні 2015 р. було отримано інформацію від ДПА про те, що в ІV кварталі 2014 р. ОСОБА_2 нараховано заробітну плату ТОВ «Сітітель», також зазначено дату прийняття на роботу 01.10.2015 р.

Спеціалістом центру зайнятості була проведена перевірка інформації, яка надійшла з ДПА, згідно якої було встановлено, що Відповідач була прийнята на роботу в ТОВ «Сітітель»

з 01.10.2014 р. та звільнена 23.01.2015 р.

За період з 29.12.2014 р. по 31.12.2014 відповідач отримала допомогу по безробіттю у сумі 94,29 грн.

В.о. директора центру зайнятості 29.07.2015 видав наказ про утримання з ОСОБА_2 отриманої допомоги по безробіттю у сумі 94,29 грн.

Боржником в добровільному порядку суму боргу сплачено не було. Заборгованість складає 3151,97 грн.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, про дату, час та день розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та день розгляду справи повідомлений належним чином.

На судовий запит від Управління Державної міграційної служби України у Луганській області надало відповідь від 21.08.2015 № 812/960/15/9846/15, згідно якої ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, б. 8, кв. 127 (а.с.33).

Таким чином, судом вжито всіх заходів щодо належного повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Частиною 1 статті 18 Закону України Про зайнятість населення встановлено, що для реалізації державної політики зайнятості населення, професійної орієнтації, підготовки і перепідготовки, працевлаштування та соціальної підтримки тимчасово не працюючих громадян у порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України, створюється державна служба зайнятості, діяльність якої здійснюється під керівництвом Міністерства праці та соціальної політики України, місцевих державних адміністрацій та органів місцевого самоврядування. Державна служба зайнятості складається з: Державного центру зайнятості Міністерства праці та соціальної політики України, центру зайнятості Автономної Республіки Крим, обласних, Київського та Севастопольського міських, районних, міськрайонних, міських і районних у містах центрів зайнятості, центрів організації професійного навчання незайнятого населення і центрів професійної орієнтації населення, інспекцій по контролю за додержанням законодавства про зайнятість населення.

Відповідно до підпункту б пункту 3 статті 1 Закону України Про зайнятість населення громадяни, що проживають на території держави на законних підставах громадяни, які самостійно забезпечують себе роботою, включаючи підприємців, осіб, зайнятих індивідуальною трудовою діяльністю, творчою діяльністю, члени кооперативів, фермери та члени їх сімей, що беруть участь у виробництві, а також члени особистих селянських господарств, діяльність яких здійснюється відповідно до Закону України Про особисте селянське господарство належать до зайнятого населення.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону, безробітними визнаються працездатні громадяни працездатного віку, які через відсутність роботи не мають заробітку або інших передбачених законодавством доходів і зареєстровані у державній службі зайнятості як такі, що шукають роботу, готові та здатні приступити до підходящої роботи. Безробітними визнаються також інваліди, які не досягли пенсійного віку, не працюють та зареєстровані як такі, що шукають роботу.

Згідно з абзацом 1 ч.3 статті 36 Закону України Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

У відповідності ст. 39 Закону України Про загальнообов'язкове державне соціальне страхуванняпередбачено, що спори, які виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються в судовому порядку.

Відповідно до п. 6 Порядку реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу і безробітних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №219 від 14.02.2007 у разі встановлення центром зайнятості відповідно до цього Порядку належності безробітної особи до категорії зайнятих така особа знімається з обліку як безробітна в установленому законодавством порядку та повертає суму незаконно отриманого матеріального забезпечення і вартості наданих соціальних послуг з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг. Якщо відомості про доходи є недостовірними з вини особи, центри зайнятості припиняють відповідні виплати, а суми здійснених виплат з дня їх призначення повертаються особою відповідно до п.7 цього Порядку.

Згідно з п. 7 Порядку рішення про повернення коштів особою чи роботодавцем оформлюється наказом. Протягом двох робочих днів після прийняття рішення центр зайнятості надсилає особі чи роботодавцю рекомендованим листом повідомлення про необхідність протягом 15 календарних днів з дня отримання повідомлення повернути незаконно виплачені кошти.

У відповідності до п. 9 Порядку передбачено, що рішення центру зайнятості щодо повернення коштів може бути оскаржено в центрі зайнятості вищого рівня або в судовому порядку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебувала на обліку у Сєвєродонецькому міському центрі зайнятості як безробітна з 22.12.2014.

ОСОБА_2 надано статус безробітного та було призначено, розпочато виплату допомоги по безробіттю, дохід за період з 22.12.2014 по 21.05.2015 складає 4651,97 (а.с.15,24).

Відповідач під час перебування на обліку в Сєвєродонецькому міському центрі зайнятості та одержання матеріального забезпечення з 22.12.2014 по 21.05.2015 працювала за цивільно-правовою угодою з 01.10.2014 по 23.01.2015 у ТОВ «Сітітель», про що складено акти № 306 від 08.06.2015 та №402 від 28.07.2015 (а.с.13-14, 22-23).

Згідно наказу в.о. директора центру зайнятості від 10.06.2015 №80 (а.с.16) ОСОБА_2 зобовязано повернути одержані кошти з 01.01.2015. по 21.05.2015 в сумі 4557,68 грн.

Згідно наказу в.о. директора центру зайнятості від 29.07.2015 №99 (а.с.25) ОСОБА_2 зобовязано повернути одержані кошти з 29.12.2015 по 31.12.2014 в сумі 94,29 грн.

23.06.2015 ОСОБА_2 подано заяву про розстрочку сплати заборгованості. 26.06.2015 р. на рахунок центру зайнятості надійшли кошти у сумі 1500 грн. в рахунок погашення боргу (а.с.18).

Судом встановлено, що на час розгляду справи сума коштів у розмірі 3151,97 грн. відповідачем не перерахована.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Сєвєродонецького міського центру зайнятості підлягають задоволенню.

Питання по судових витратах не вирішується, оскільки позивач на момент подання позовної заяви був звільнений від їх сплати у встановленому порядку, а ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України не передбачено їх стягнення у даних випадках.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 17, 18, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги Сєвєродонецького міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення суми виплаченого забезпечення та вартість наданих соціальних послуг розмірі 3151,97 грн. задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2, (ід.номер 9) на користь Сєвєродонецького міського центру зайнятості (93412, Луганська обл, м. Сєвєродонецьк, вул. Гагаріна, буд. 116, ) суму незаконно отриманої допомоги по безробіттю у розмірі 3151,97 грн. (три тисячі сто пятдесят одна грн. 97 коп.).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Суддя ОСОБА_3