Справа № 803/2357/13-а
Суддя: Заверуха Олег Богданович
Дата ухвалення: 2015-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2015 р. Справа № 876/15656/13

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Заверухи О.Б.,

суддів - Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

за участю секретаря судового засідання Андрушківа І.Я.,

представника позивача Гринишина В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Ягодинської митниці Міндоходів України на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2013 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Гербор-холдінг» до Ягодинської митниці Міндоходів України про скасування рішення та картки відмови,-

В С Т А Н О В И В:

11.11.2013 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Гербор-холдінг» звернулося в суд з адміністративним позовом до Ягодинської митниці Міндоходів України, в якому просило скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № 205000006/2013/000108/2 та скасувати картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів № 20512000/2013/00013 від 01.11.2013 року як такі, що не відповідають чинному законодавству України та порушують права та інтереси підприємства та яким заборонити проводити коригування митної вартості і списувати суму грошової застави до Держбюджету, згідно ст. 55 Митного кодексу України.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що 24.10.2013 року декларантом ТзОВ «Гербор-Холдінг» для здійснення митного контролю та митного оформлення товару «фурнітура меблева з недорогоцінних металів» було подано ВМД № 205120000/2013/023263 та документи до них, визначені у ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, та заявлено митну вартість товару за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції). Однак, митним органом було видано картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, а також прийнято рішення про коригування митної вартості. Не погоджуючись з діями митниці, позивач вказує, що усі необхідні документи для підтвердження заявленої митної вартості товару декларантом були подані. Застосування відповідачем резервного методу при коригуванні митної вартості товару є необґрунтованим, оскільки будь-яких процедур консультацій з декларантом не проводилось.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2013 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправними та скасовано рішення про коригування митної вартості товарів від 01.11.2013 року № 205000006/2013/000108/2 та картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 01.11.2013 року № 205120000/2013/00013.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що відповідач як суб'єкт владних повноважень не довів правомірності прийнятого оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товару від 01.11.2013 року № 205000006/2013/000108/2 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України від 01.11.2013 року № 205120000/2013/00013.

Не погодившись з вищенаведеною постановою, Ягодинська митниця Міндоходів України подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою, прийнята з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, 20.01.2006 року між ТзОВ «Гербор-Холдінг» та підприємством «Gamet» було укладено контракт № 002-UA/06EX, відповідно до якого підприємство «Gamet» зобов'язалося продавати позивачу товари в асортименті (фурнітура меблева)(а.с.17-19).

24.10.2013 року декларантом для здійснення митного контролю та митного оформлення товару «фурнітура меблева з недорогоцінних металів» були подані наступні документи: контракт від 20.01.2006 року № 002-UA/06EX з додатками; рахунок-фактура на транспортні послуги від 24.10.2013 року, рахунок фактуру (інвойс) від 23.10.2013 року № FVE00591/SA/13; міжнародну товар-транспортну накладну (СМR) від 23.10.2013 року №1865700, сертифікати про походження товару PL/MF/AD0194340 та PL/MF/AD0194345; копія митної декларації країни відправлення 13PL432010E0145600, розрахунок ціни (калькуляція), прейскурант (прайс-лист) виробника товару, специфікацію, а також інші некласифіковані документи(а.с.17-40).

Посадовою особою митного органу в декларації митної вартості було зроблено запис про необхідність подання у порядку статті 53 МК України додаткових документів, що підтверджують митну вартість товарів, а саме: прайс-листи виробника товару, висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовані спеціалізованими експертними організаціями, інформацію біржових організацій про вартість сировини; розрахунок ціни (калькуляція), страхові документи, що містять відомості про вартість страхування(а.с.45-46).

01.11.2013 року ТзОВ «Гербор-Холдінг» до декларації митної вартості № 205120000/2013/023263 на вантаж «фурнітура меблева із недорогоцінних металів», виробник підприємство «Gamet», подав наступні документи: листи виробника, прайс - лист та калькуляція виробника, сертифікати (висновки) про якісні та вартісні характеристики товару, документи, що підтверджують оплату поставок.

Крім цього, 01.11.2013 року ТзОВ «Гербор-Холдінг» подало Ягодинській митниці Висновок експерта Волинської торгово-промислової палати від 30.10.2013 року № В-480, яким встановлено, що вартість товару, зазначена у фактурі від 23.10.2013 року № FVE00591/SA/13 до контракту від 20.01.2006 року № 002-UA/06EX з підприємством «Gamet» та прайс-листів підприємств - продавців, станом на 04.02.2013 року відповідає рівню цін, який панує на ринку меблевої фурнітури(а.с.14).

Ягодинською митницею 01.11.2013 року було відмовлено у митному оформленні товару та видано картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 205120000/2013/00013 з причин невідповідності граф 12, 45 ВМД вимогам статті 53 МК України та рішення про коригування митної вартості товарів від 01.11.2013 року № 205000006/2013/000108/2(а.с.41-44).

Рішенням від 01.11.2013 року № 205000006/2013/000108/2 про коригування митної вартості товару митний орган визначив митну вартість товару, що ввозився за контрактом від 20.01.2006 року № 002-UA/06EX, за ціною 5,00 доларів за одиницю (76844,20 доларів за партію), тобто, з різницею на загальну суму 46148,38 доларів між вартістю, визначеною декларантом.

Приймаючи оскаржувану постанову суд першої інстанції прийшов до висновку про неправомірність рішення та картки відмови відповідача.

Колегія суддів погоджується з обґрунтованістю такого висновку суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до статтей 49, 50 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Згідно із статтею 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VІІІ цього Кодексу та цією главою.

За приписами частини 2 статті 52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Як встановлено частиною 1 статті 53 Митного кодексу України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Відповідно до частини 2 статті 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах 5 і 6 статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

За правилами частини 3 статті 53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині 2 цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно з частиною 1 статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до частини 4 статті 54 Митного кодексу України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов'язаний: здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

У відповідності до частини 5 статті 54 Митного кодексу України орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Згідно з частиною 6 статті 54 Митного кодексу України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах 2 - 4 статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за основним методом (тобто за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції)) та другорядними: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); за резервним. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Зокрема, статтею 58 Митного кодексу України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи.

З матеріалів справи слідує, що на підтвердження заявленої митної вартості до митної декларації додавались: контракт від 20.01.2006 року № 002-UA/06EX з додатками; рахунок-фактура на транспортні послуги від 24.10.2013 року, рахунок фактуру (інвойс) від 23.10.2013 року № FVE00591/SA/13; міжнародну товар-транспортну накладну (СМR) від 23.10.2013 року №1865700, сертифікати про походження товару PL/MF/AD0194340 та PL/MF/AD0194345; копія митної декларації країни відправлення 13PL432010E0145600, розрахунок ціни (калькуляція), прейскурант (прайс-лист) виробника товару, специфікацію, а також інші некласифіковані документи. На виконання вимог митниці про подання необхідних документів, ТзОВ "Гербор-Холдінг" додатково направило листи виробника, прайс-лист та калькуляція виробника, сертифікати (висновки) про якісні та вартісні характеристики товару, документи, що підтверджують оплату поставок, а також було подано висновок експерта Волинської торгово-промислової палати від 30.10.2013 року № В-480, яким встановлено, що вартість товару, зазначена у фактурі від 23.10.2013 року № FVE00591/SA/13 до контракту від 20.01.2006 року № 002-UA/06EX з підприємством «Gamet» та прайс-листів підприємств - продавців, станом на 04.02.2013 року відповідає рівню цін, який панує на ринку меблевої фурнітури.

Матеріалами справи підтверджується, що документи, подані ТзОВ "Гербор-Холдінг" до митного органу містять усі необхідні дані, необхідні для визначення митної вартості за методом, обраним декларантом.

Відповідачем не надано суду жодних доказів того, що документи, подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації.

Також, в обґрунтування сумнівів митного органу у заявленій митній вартості товару було покладено доводи про існування у відповідача на момент митного контролю інформації, яка міститься у базі даних пошуково-інформаційного комплексу Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби України, щодо митної вартості подібного товару, який був ввезений на територію України в період наближений до відповідного митного оформлення. Проте, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що контроль співставлення здійснюється тільки з метою перевірки достовірності наданих декларантом відомостей щодо вартості товарів і виключно для контролю правильності визначення митної вартості та виявлення потенційних ризиків, і, відповідно, не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що відповідачем не надано достатніх доказів правомірності та обґрунтованості прийнятого ним рішення про коригування митної вартості товарів від 01.11.2013 року 205000006/2013/000108/2 та картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів № 20512000/2013/00013 від 01.11.2013 року.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржувану постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Ягодинської митниці Міндоходів України залишити без задоволення, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2013 року у справі № 803/2357/13-а - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення але може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України напротязі двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: О.Б. Заверуха

Судді: О.М. Гінда

В.В. Ніколін