Справа № 466/1053/15а
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2015-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2015 року Справа № 876/6525/15

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Бруновської Н.В. та Костіва М.В.,

з участю секретаря судового засідання - Гнатик А.З.,

а також сторін (їх представників):

від позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3;

від третьої особи - Зарічний І.Я.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційні скарги Державної архітектурно-будівельної інспекції України та ОСОБА_5 на постанову Шевченківського районного суду м.Львова від 28.05.2015р. в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, третя особа без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_5, про визнання дій протиправними, скасування протоколів про адміністративні правопорушення та постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И Л А:

16.02.2015р. позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому, із урахуванням поданої під час розгляду справи заяви про уточнення позовних вимог, просив визнати дії головного державного інспектора інспекційного відділу м.Львова ОСОБА_6 протиправними та скасувати протоколи про адміністративне правопорушення №№ 01/12/1 і 01/12/2 від 03.12.2014р. за ч.1 ст.96 КУпАП та ч.8 ст.96 КУпАП, складених щодо ОСОБА_1; поновити строк на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення; визнати незаконною та скасувати постанову № 1ш/13-ф/пз, винесену заступником директора департаменту - начальником інспекційного відділу державної архітектурно-будівельної інспекції у м.Львові ОСОБА_7, про накладення штрафу в розмірі 8500 грн. та закрити провадження у справі (а.с.1-3).

Ухвалою суду від 18.05.2015р. залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_5 (а.с.106-107).

Постановою Шевченківського районного суду м.Львова від 28.05.2015р. заявлений позов задоволено частково; постанову № 1ш/13ф/пз від 30.01.2015р., винесену заступником директора департаменту - начальником інспекційного відділу державної архітектурно-будівельної інспекції, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, скасовано та адміністративне провадження закрито (а.с.127-128).

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, його оскаржили відповідач Державна архітектурно-будівельна інспекція України (яка є правонаступником Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській обл.) і третя особа ОСОБА_5

У своїй апеляційній скарзі відповідач Державна архітектурно-будівельна інспекція України, покликаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить постанову суду першої інстанції скасувати в частині задоволених позовних вимог та прийняти нове рішення, яким у задоволенні заявленого позову відмовити (а.с.139-142).

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тим, що право посадових осіб апелянта на складання протоколів про адміністративні правопорушення передбачено Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», ст.255 КУпАП, а також іншими підзаконними актами. Також позивача правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності, оскільки остання здійснювала будівельні роботи без реєстрації декларації про початок будівельних робіт. У позовній заяві ОСОБА_1 не спростувала і не надала належних доказів, які б спростовували виявлений факт відсутності документа про право виконання будівельних робіт та затвердженої проектної документації, а твердження про складання протоколу не за місцем вчинення правопорушення не обґрунтовано і не спростовує факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.8 ст.96 КУпАП.

У поданій апеляційній скарзі третя особа ОСОБА_5, покликаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить постанову суду першої інстанції скасувати в частині задоволених позовних вимог та прийняти нове рішення, яким у задоволенні заявленого позову відмовити (а.с.135-137).

В обгрунтування апеляційних вимог покликається на те, що висновки суду щодо відсутності у відповідача (його посадових осіб) права на складання протоколів про адміністративні правопорушення не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства; також суд помилково прийшов до переконання про те, що ОСОБА_1 не є суб'єктом відповідальності за ст.96 КУпАП.

Заслухавши суддю-доповідача, представника третьої особи на підтримання поданих скарг, заперечення позивача та її представників, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подані скарги підлягають до часткового задоволення, з наступних мотивів.

Приймаючи рішення по справі, суд першої інстанції виходив з того, що на момент складання спірних протоколів абз.33 п.1 ч.1 ст.255 КУпАП був виключений, через що відповідач не входить до переліку осіб, які мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення. Також ОСОБА_1 не являється суб'єктом адміністративного правопорушення, а відповідач не має повноважень на складання протоколів та постанов щодо допущених фізичними особами порушень у сфері містобудівної діяльності.

Також протоколи про адміністративні правопорушення не можуть бути предметом оскарження, оскільки такі не зумовлюють виникнення будь-яких прав та обов'язків для осіб, щодо яких він складений.

Між тим, такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, не відповідають нормам матеріального права і фактичним обставинам справи.

Як слідує з матеріалів справи, 03.12.2014р. головним державним інспектором Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській обл. ОСОБА_6 у присутності ОСОБА_1 відповідно до ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та згідно з Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затв. постановою КМ України № 553 від 23.05.2011р., на підставі скарги ОСОБА_5, проведена позапланова перевірка дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил ОСОБА_1 на об'єкта будівництва з добудови балкону до квартири АДРЕСА_1 у м Львові.

За результатами перевірки встановлено, що ОСОБА_1, яка є власницею квартири АДРЕСА_1, розпочато виконання будівельних робіт з добудови балкону до квартири (ІІІ категорія складності). На час перевірки влаштовано консольну бетонну плиту та по периметру встановлено огороджуючу конструкцію.

Будівельні роботи розпочаті без розробленої та затвердженої проектної документації та без права на виконання будівельних робіт (реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт), чим порушено ст.ст.7, 9, 27 Закону України «Про архітектурну діяльність» та п.2 ч.1 ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

За результатами перевірки складені Акт № 01/12-ш від 03.12.2014р., протокол про адміністративне правопорушення № 01/12/1 від 03.12.2014р., протокол про адміністративне правопорушення № 01/12/2 від 03.12.2014р., а також винесено припис № 01/12-ш від 03.12.2014р. про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил (а.с.6-10).

Згідно складених протоколів розгляд справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності було призначено на 12.12.2014р.

12.12.2014р. на адресу відповідача надійшло клопотання (заява) від представника позивача ОСОБА_9 про відкладення розгляду справи (вх. № 7/13/14/9-Р-194), а 23.12.2014р. поступило від позивача клопотання про закриття адміністративного провадження (вх. № 7/13/14/9-Р-239), у зв'язку із чим розгляд справи був відкладений на 12.00 год. 30.12.2014р. для вивчення поданих у клопотанні підстав, про що було проінформовано позивача листом № 7/13-6-697 від 23.12.2014р. (а.с.16, 19-20).

30.12.2014р. до відповідача надійшла заява від позивача про відкладення розгляду справи на іншу дату по причині хвороби представника позивача (вх. № 7/13/14-9-Р-271).

У зв'язку з наведеним, відповідачем було прийнято рішення про перенесення розгляду справи на 15.00 год. 20.01.2015р., про що повідомлено позивача листом № 1013-6-34 від 06.01.2015р.

19.01.2015р. надійшла заява від позивача про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв'язку із хворобою представника позивача (вх. № 1013/15/9-Р-17).

По причині наведеного відповідачем було прийнято рішення про перенесення розгляду справи на 15.00 год. 30.01.2015р., про що повідомлено позивача листом № 1013-6-198 від 21.01.2015р.

У подальшому 30.01.2015р. заступником директора Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській обл. ОСОБА_7 винесено постанову № 1ш/13-ф/пз по справі про адміністративне правопорушення, якою визнаною винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.8 ст.96 КУпАП, та накладеної на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн. (а.с.11-12).

Звертаючись до суду із розглядуваним позовом, позивач наголошувала на тому, що державною реєстраційною службою видано витяги з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, згідно яких загальна площа її квартири збільшилася з 49,9 до 50,7 кв.м внаслідок врахування площі балкону, через що зафіксовані відповідачем порушення не підтверджуються обставинами справи.

Також під час притягнення її до відповідальності відповідачем не забезпечено право на захист; спірні протоколи не складені за місцем виявлення правопорушення, чим порушені вимоги ст.ст.251, 254, 256, 245 КУпАП (а.с.1-3, 25-26).

Розглядувані правовідносини регулюються приписами ч.1 ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), згідно яких замовник має право виконувати будівельні роботи після реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до I - III категорій складності.

Згідно Закону України «Про архітектурну діяльність» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» (ч.1 ст.9 цього Закону); замовники та підрядники під час створення об'єкта архітектури зобов'язані забезпечувати будівництво об'єктів архітектури згідно з робочою документацією, застосовувати будівельні матеріали, вироби і конструкції, які відповідають державним стандартам, нормам і правилам і такі, що пройшли сертифікацію, якщо вона є обов'язковою (абз.4 ст.27 цього Закону).

Відповідно до п.2 Порядку виконання будівельних робіт, затв. постановою КМ України № 466 від 13.04.2011р. (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), будівельні роботи можуть виконуватися замовником після отримання документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або договору суперфіцію та:

подання замовником за формою згідно з додатком 1 повідомлення про початок виконання будівельних робіт Держархбудінспекції або її територіальному органу (далі - Інспекція) за місцезнаходженням об'єкта будівництва - щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт (далі - декларація) або отримання дозволу на виконання будівельних робіт, відповідно до переліку об'єктів, будівництво яких здійснюється після надіслання повідомлення про початок виконання будівельних робіт;

реєстрації відповідною Інспекцією декларації - щодо об'єктів будівництва, що належать до I - III категорії складності;

видачі замовнику Інспекцією дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до IV і V категорії складності.

Із змісту заявлених позовних вимог слідує, що позивач не навів переконливих спростовувань щодо виявлених відповідачем порушень під час самовільного облаштування балкону до квартири АДРЕСА_1, зокрема, щодо відсутності документа на право виконання будівельних робіт (декларації) та належним чином розробленої та затвердженої проектної документації.

Натомість, складеними за результатами перевірки документами стверджується факт порушення позивачем вимог ст.ст.7, 9, 27 Закону України «Про архітектурну діяльність», п.2 ч.1 ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п.2 Порядку виконання будівельних робіт, затв. постановою КМ України № 466 від 13.04.2011р.

Відповідно до ч.ч.1, 8 ст.96 КУпАП порушення вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил та затверджених проектних рішень під час нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту об'єктів чи споруд, тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від десяти до п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та на посадових осіб - від п'ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Діяння, передбачені частиною шостою цієї статті, вчинені щодо об'єктів III категорії складності, тягнуть за собою накладення штрафу від п'ятисот до шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, відповідачем правомірно визнано позивача винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.8 ст.96 КУпАП (із врахуванням вимог ст.36 КУпАП), на накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Стосовно допущених відповідачем порушень під час складання спірних протоколів, розгляду справи про адміністративне правопорушення колегія суддів виходить з того, що такі не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Разом з тим, постановою КМ України № 553 від 23.05.2011р. затверджено Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, відповідно до положень якого у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт (далі - припис) (п.17); акт перевірки складається у двох примірниках. Один примірник надається суб'єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, а другий залишається в інспекції. Акт перевірки підписується посадовою особою інспекції, яка провела перевірку та суб'єктом містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль (п.18); протокол протягом трьох днів після його складення та всі матеріали перевірки подаються керівникові відповідної інспекції або його заступникові для винесення постанови про накладення штрафу, передбаченої законодавством України (п.20); постанова про накладення штрафу складається у трьох примірниках. Перший примірник постанови у триденний строк після її прийняття вручається під розписку суб'єкту містобудування (керівнику або уповноваженому представнику суб'єкта містобудування) або надсилається рекомендованим листом з повідомленням, про що робиться запис у справі. Два примірники залишаються в інспекції, яка наклала штраф (п.22).

Таким чином, наведені вимоги дотримані відповідачем під складання протоколів та розгляду справи щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Окрім цього, відповідачем неодноразово за клопотанням позивача відкладався розгляд справи про адміністративне правопорушення для можливості явки позивача та її представника, однак ОСОБА_1 своїм правом на захист не скористалася.

Окрім цього, приймаючи рішення по справі, суд першої інстанції виходив з відсутності у відповідача компетенції та повноважень щодо складання протоколів та винесення постанов у справах про адміністративні правопорушення.

Разом з тим, з такими висновками погодитися не можна, оскільки звертаючись до суду із розглядуваним позовом, ОСОБА_1 не пов'язувала свої вимоги з такими обставинами та не обґрунтовувала їх відсутністю у відповідача компетенції на вчинення розглядуваних дій.

Таким чином, суд, ухвалюючи рішення, змінив підставу заявленого позову, порушивши вимоги процесуального закону, який надає це право лише позивачу.

Окрім цього, повноваження відповідача на складання протоколів про правопорушення у сфері містобудівної діяльності та протоколів про адміністративні правопорушення, розгляд справ про порушення у сфері містобудівної діяльності та про адміністративні правопорушення, накладення штрафів передбачено ст.244-6 КУпАП, ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», Положенням про Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській обл., затв. наказом Державної архітектурно-будівельної інспекції України № 229 від 01.10.2014р., Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затв. постановою КМ України № 553 від 23.05.2011р., наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 240 від 15.05.2012р. «Про затвердження форм актів та інших документів, які складаються під час або за результатами здійснення державного архітектурно-будівельного контролю».

Також норми Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» не поширюються на розглядувані правовідносини, оскільки стосуються відповідальності юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Також суд першої інстанції не вправі був приймати рішення про закриття справи про адміністративне правопорушення, оскільки у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності адміністративним судом не вирішується питання щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності, а перевіряється законність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень у таких справах, за наслідками чого суд може визнати незаконним і скасувати рішення про накладення адміністративного стягнення або відмовити у цьому.

В частині вимог позивача про скасування протоколів про адміністративне правопорушення, то колегія суддів зазначає, що акт державного чи іншого органу - це юридична форма рішень цих органів, тобто офіційний письмовий документ, який породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин.

Відтак, протокол про адміністративне правопорушення як документальна фіксація вчиненого правопорушення не є актом суб'єкта владних повноважень в зазначеному вище розумінні, а виступає доказом по справі, який підлягає оцінці в сукупності з іншими доказами в порядку ст.251 КУпАП та ст.86 КАС України. Виходячи з наведеного, протокол про адміністративне правопорушення не може бути самостійним предметом оскарження в порядку адміністративного судочинства.

За наведених обставин колегія суддів приходить до переконливого висновку про підставність та обґрунтованість прийнятого відповідачем рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та накладення на нього відповідного стягнення.

Таким чином, заявлений позов є безпідставним та необґрунтованим, через що не підлягає до задоволення.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, через що постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні заявленого позову, з вищевикладених мотивів.

Керуючись ст.94, ч.3 ст.160, ст.ст.195, 196, п.3 ч.1 ст.198, п.п.1, 4 ч.1 ст.202, ч.2 ст.205, ст.ст.207, 254 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги Державної архітектурно-будівельної інспекції України та ОСОБА_5 задоволити частково.

Постанову Шевченківського районного суду м.Львова від 28.05.2015р. скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, третя особа без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_5, про визнання дій протиправними, скасування протоколів про адміністративні правопорушення та постанови по справі про адміністративне правопорушення, - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили, а у разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України - з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя: Р.М.Шавель

Судді: Н.В.Бруновська

М.В.Костів