Справа № 816/2947/15
Суддя: Р.І. Молодецький
Дата ухвалення: 2015-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2015 року м. ПолтаваСправа № 816/2947/15

Полтавський окружний адміністративний суд колегією у складі:

головуючого судді - Молодецького Р.І.,

суддів - Довгопол М.В. , Ясиновського І.Г. ,

за участю:

секретаря судового засідання Мекенченко М.А.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідачів (Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у Полтавській області, Миргородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області ) ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у Полтавській області, Миргородської обєднаної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області про визнання протиправними та скасування рішень, -

В С Т А Н О В И В:

04 серпня 2015 року ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у Полтавській області, Миргородської об'єднаної державної податкової інспекції Міндоходів у Полтавській області (надалі - Миргородська ОДПІ) про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення рішення від 08 квітня 2015 року № НОМЕР_1 Миргородської ОДПІ ГУ Міндоходів у Полтавській області, рішення Головного управління ДФС у Полтавській області про результати розгляду скарги від 03 липня 2015 року за № 305/С/16-31-10-04-11, рішення Державної фіскальної служби України про результати розгляду скарги від 24 липня 2015 року № 7157/с/99-99-10-01-02-25.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що з винесеним рішенням не погоджується, стверджуючи, що факту продажу спиртних напоїв неповнолітній особі не було, що підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи. Також, позивач зазначив, що Миргородським міськрайонним судом скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення на продавця ФОП ОСОБА_1 ОСОБА_3 Тому позивач звернувся до суду з позовом про визнання протиправними та скасування вказаних рішень.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідачів в судовому засіданні проти позовних вимог заперечував, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Відповідачі в аналогічних за змістом письмових запереченнях посилались на те, що перевіркою було правомірно встановлено порушення позивачем ст. 15-3 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного, плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" - продаж алкогольних напоїв особі, що не досягла 18 років. Виходячи з наведеного, відповідачі вважають, що оскаржувані рішення є правомірними.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представника відповідачів, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, доходить таких висновків.

Начальником СКМСД Миргородського МВ старшим лейтенантом ОСОБА_4 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 156 КУпАП від 14 квітня 2014 року № 000203 стосовно ОСОБА_3 - продавця в магазині "Верба", який належить фізичній особі підприємцю ОСОБА_1. Згідно вказаного протоколу склад адміністративного правопорушення: 11.04.2014 близько 23 год. 00 хв. по вул. Сорочинській у м. Миргороді продавець ОСОБА_3 продала неповнолітньому пиво. Свідки правопорушення відсутні.

08 квітня 2015 року Миргородською ОДПІ ГУ Міндоходів у Полтавській області на підставі акту перевірки № 000203 від 14 квітня 2014 року винесено податкове повідомлення рішення № НОМЕР_1, яким до ОСОБА_1 застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій у розмір 6 800 грн.

Позивач не погодився з вказаним рішення та оскаржив його в адміністративному порядку, проте рішеннями Головного управління ДФС у Полтавській області про результати розгляду скарги від 03 липня 2015 року за № 305/С/16-31-10-04-11 та Державної фіскальної служби України про результати розгляду скарги від 24 липня 2015 року № 7157/с/99-99-10-01-02-25 скарги позивача залишені без задоволення, а податкове повідомлення рішення № НОМЕР_1 від 08 квітня 2015 року без змін.

Не погодившись з вказаними рішеннями позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обґрунтованості позовних вимог ФОП ОСОБА_1, суд виходить з такого.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 16 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" встановлено, що контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.

Згідно п. 6 Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 2 червня 2003 р. № 790 рішення про застосування фінансових санкцій, передбачених пунктом 2 цього Порядку, приймаються керівником, а у разі його відсутності - заступником керівника органу, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами (Департамент контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів ДПС, його регіональні управління та їх територіальні підрозділи, Мінекономрозвитку), чи керівником (його заступником) органів МВС, МОЗ, ДПС, Держстату, Держспоживінспекції відповідно до їх компетенції, визначеної законодавством.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 15-3 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19.12.1995, № 481/95-ВР забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів особами, які не досягли 18 років.

За порушення даної норми абзацом 9 частини 2 статті 17 Закону № 481/95 ВР передбачено застосування фінансових санкцій у вигляді штрафу у розмірі 6800 грн.

Як на підставу винесення оскаржуваного податкового повідомлення рішення № НОМЕР_1 від 08 квітня 2015 року відповідач посилався на матеріали Миргородського МВ УМВС України у Полтавській області, зокрема, протокол № 000203 про адміністративне правопорушення від 14 квітня 2014 року відносно продавця магазину позивача ОСОБА_3 Як зазначили відповідачі у письмових запереченнях факт продажу алкогольних напоїв (пива) неповнолітньому ОСОБА_5 підтверджується рапортом працівника Миргородського МВ УМВС України в Полтавській області лейтенанта міліції ОСОБА_6

З огляду на викладене відповідач посилався на п. 5 Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених ст. 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", згідно якого підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є матеріали правоохоронних органів щодо недотримання суб'єктами підприємницької діяльності вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

В той же час, позивач заперечував проти таких доводів відповідача та зазначив, що на підставі протоколу № 000203 про адміністративне правопорушення від 14 квітня 2014 року відносно продавця магазину позивача ОСОБА_3 т. в. о. начальника Миргородського МВ майором міліції ОСОБА_7 винесено постанову від 14.04.2014 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності, матеріали справи направлено на розгляд до адміністративної комісії Миргородської міської ради.

Постановою № 34 від 28 травня 2014 року на ОСОБА_3 накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн.

Вказану постанову було оскаржено до Миргородського міськрайонного суду, та постановою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 09 вересня 2014 року постанову № 34 від 28 травня 2014 року у справі про адміністративне правопорушення, винесену адміністративною комісією при виконавчому комітеті Миргородської міської ради, визнано не чинною та скасовано. Вказаною постановою, серед іншого, встановлено, що органом, яким розглядалась справа, не з'ясовано суттєвих обставин, які мали значення для справедливого та законного вирішення справи. Зокрема, не з'ясовано, кому конкретно із неповнолітніх осіб було продано пиво та у який час. Ці обставини не наведені у оскаржуваній постанові, так само, як і не зазначено жодного доказу, який би підтверджував вину мельник В. В. у вчиненому правопорушенні. Також, адміністративною комісією належним чином не прийнято до уваги ту обставину, що всупереч вимогам ч. 1 ст. 256 КУпАП описова частина протоколу не містить зазначення конкретного пункту Правил торгівлі пивом, який було порушено, не зазначено свідків конкретних неповнолітніх осіб, яким за цим протоколом було продано пиво. Також, адміністративною комісією не витребувано доказів того, що ОСОБА_3 станом на 11 квітня 2014 року була працівником підприємства (організації) торгівлі, тобто, являлась суб'єктом відповідного правопорушення.

Згідно із частиною четвертою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, вирок суду в кримінальній справі або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

В ході судового розгляду представник відповідача, обґрунтовуючи правомірність застосування до позивача фінансових санкцій, посилався на те, що факт продажу 11.04.2014 алкогольних напоїв ОСОБА_5 підтверджується долученими до матеріалів справи рапортом від 14.04.2014 року працівника Миргородського МВ УМВС України в Полтавській області лейтенанта міліції ОСОБА_6, поясненнями ОСОБА_5 від 04.11.2014.

В той же час, суд зазначає, що вказані документи містять розбіжності стосовно дати народження ОСОБА_5 Так, у поясненнях, відібраних від ОСОБА_5 04.11.2014 зазначено, що датою народження останнього є 22.09.1996 р., в той час як у рапорті лейтенанта міліції ОСОБА_6 від 14.04.2014 датою народження ОСОБА_5 вказаного 1997 рік. До того ж, на вимогу суду щодо підтвердження того факту, що ОСОБА_5 дійсно був неповнолітнім станом на 11.04.2014, відповідачем жодних доказів (свідоцтво про народження тощо) не надано.

Також, суд зазначає, що факт продажу неповнолітній особі алкогольного напою (пива), за твердженнями відповідача, підтверджується лише вищевказаними поясненнями, в той час як жодного документу на підтвердження продажу вказаного товару (чек тощо) до суду не надано.

Суд звертає увагу, що матеріали перевірки, а також адміністративної комісії містять розбіжності щодо часу вчинення адміністративного правопорушення. Так, у рапорті лейтенанта міліції ОСОБА_6 від 14.04.2014 зазначено, що факт продажу відбувся о 20 год. 00 хв., у поясненнях, відібраних від ОСОБА_5 04.11.2014 зазначено, що останній придбав алкогольні напої о 22 год. 00 хв., протоколом № 000203 від 14.04.2014 встановлено, що вказаний факт відбувся о 23 год. 00 хв., постановою у справі про адміністративне правопорушення від 14.04.2014 визначено, що факт продажу відбувся о 20 год. 00 хв., а постановою № 34 адміністративної комісії при Миргородському міськвиконкомі від 28.05.2014 взагалі не визначено час скоєння адміністративного правопорушення.

Отже, з викладеного вбачається, що матеріали перевірки та рішення адміністративної комісії, які, за твердженням відповідача, стали підставою для винесення оскаржуваного податкового повідомлення рішення містять значні розбіжності. Жодних пояснень з цього приводу відповідачем під час судового розгляду даної справи до суду не надано.

Відповідно до статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення Миргородської об'єднаної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області від 08 квітня 2015 року № НОМЕР_1 не відповідає критеріям, визначених частиною 3 статті 2 КАС України, та прийнято відповідачем необґрунтовано та не розсудливо, тобто без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення від 08 квітня 2015 року № НОМЕР_1 Миргородської ОДПІ ГУ Міндоходів у Полтавській області є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Стосовно позовних вимог щодо визнання протиправними та скасування рішення Головного управління ДФС у Полтавській області про результати розгляду скарги від 03 липня 2015 року за № 305/С/16-31-10-04-11, рішення Державної фіскальної служби України про результати розгляду скарги від 24 липня 2015 року № 7157/с/99-99-10-01-02-25 суд зазначає таке.

Так, згідно п. 56.1 статті 56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку. Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору (пункт 56.18 статті 56 ПК України).

Отже, суд доходить висновку, що оскаржувані рішення винесені внаслідок процедури адміністративного (досудового) оскарження податкового повідомлення рішення Миргородської об'єднаної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області від 08 квітня 2015 року № НОМЕР_1, а тому, достатнім та належним способом відновлення порушених прав та інтересів позивача, на думку суду, є визнання протиправним та скасування вказаного рішення.

За таких обставин, позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 підлягають задоволенню частково.

Згідно з частинами 1, 3 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені витрати з Державного бюджету України. Якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України , Головного управління ДФС у Полтавській області, Миргородської обєднаної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області про визнання протиправними та скасування рішень, задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Миргородської об'єднаної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області від 08 квітня 2015 року № НОМЕР_1.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) судові витрати у розмірі 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) гривень за рахунок бюджетних асигнувань Миргородської обєднаної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області (ідентифікаційний код 39740766).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 08 жовтня 2015 року.

Головуючий суддя ОСОБА_8
суддя суддя ОСОБА_9 ОСОБА_10