Справа № 2а-441/11/15, 441/241/15-а
Суддя: Кухтей Руслан Віталійович
Дата ухвалення: 2015-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2015 року Справа № 876/4752/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді: Кухтея Р.В.

суддів: Яворського І.О., Носа С.П.

з участю секретаря судового засідання: Сердюк О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Городоцькому районі Львівської області на постанову Городоцького районного суду Львівської області від 09 квітня 2015 року за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Городоцькому районі Львівської області про визнання дій протиправними, скасувати рішення та зобовязати вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в :

В лютому 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправними дії та скасувати рішення Управління пенсійного фонду України в Городоцькому районі Львівської області (далі УПФУ в Городоцькому районі Львівської області) щодо відмови у призначенні йому пенсії відповідно до ст.55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», скасувати рішення робочої групи та зобовязати відповідача здійснити призначення та нарахування йому державної пенсії за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю відповідно до вимог ст.ст. 49, 51, 55, 56, 57, ч.3 ст.67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 30.08.2014 р.

Постановою Городоцького районного суду Львівської області від 09.04.2015р. позов було задоволено повністю.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, її оскаржило УПФУ в Городоцькому районі Львівської області. Апеляційну скаргу мотивує тим, що позивачем не долучено достатніх доказів, які б підтверджували його перебування в зоні відчуження. Зокрема, у відомостях не зазначено за скільки днів здійснено підвищену оплату праці, також не зазначено кратність, тому не можна зробити висновку щодо підвищенної оплати праці саме за роботу у зоні відчуження по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. У книгах протоколів засідань правління та зборів уповноважених членів колгоспу ім.Мічуріна за 1986-1987 рр. відсутні документи, які підтверджують роботу позивача у зоні відчуження. У звязку з цим, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити позивачу в задоволені позову.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, а тому колегія суддів, відповідно до ч.1 ст.41 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав.

З матеріалів справи видно, що 22.08.2014 р. ОСОБА_1 звернувся до УПФУ в Городоцькому районі Львівської області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

На засіданні робочої групи УПФУ в Городоцькому районі Львівської області, оформленої позивачу ОСОБА_2 №4 від 20.12.2014 р., ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки надані ним документи не підтверджують факту роботи у зоні відчуження у 1986 році, тому відсутні підстави для призначення пенсії із зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

На підставі вказаного протоколу було прийнято рішення №6243/03-21 від 28.12.2014 р., яким вирішено відмовити позивачу в призначенні пенсії відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Суд першої інстанції позов задовольнив повністю з тих підстав, що позивач має усі необхідні умови для призначення пенсії на пільгових умовах зі зменшенням пенсійного віку та додаткової пенсії.

Колегія суддів частково погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено умови надання пенсій за віком особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, ч.1 ст. 55 цього Закону передбачено призначення пенсій за віком із зниженням пенсійного віку на 10 років особам, які працювали в зоні відчуження з моменту аварії до 01 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 01 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій регулюється Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 р.

Відповідно до п.п. «ґ» п. 7 вищезазначеного Порядку, документами, що засвідчують особливий статус особи, є: посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (при призначенні пенсії із використанням норм статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи») та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році 2 категорії, що підтверджується копією посвідчення серії А №276087, яке видане 22.12.1993 р. Львівською обласною державною адміністрацією.

ОСОБА_3 посвідчення відповідає вимогам абз. 3 ст. 5 Постанови Кабінету Міністрів України №51 від 20.01.1997 р. «Про затвердження Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

У відповідності до ст. 2 зазначеної Постанови, посвідчення є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та надає право користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», іншими актами законодавства.

Наявність у ОСОБА_1 статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії ніким не оспорювалась, а тому посвідчення є чинним і воно вказує на те, що позивач згідно абз. 3 п. 3 ст.14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та Постанови Кабінету Міністрів України №51 від 20.01.1997 р., дійсно є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській катастрофі 1986 році.

З копії архівної довідки, виданої Управлінням хімічних військ Прикарпатського військового округу від 30.06.1993 р. та архівної довідки № 1705/03 від 01.04.2014р., вбачається, що ОСОБА_1 брав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в період з 08.05.1986 р. по 29.09.1986 р. в зоні відчуження.

Таким чином, відповідно до положень ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» щодо ОСОБА_1 діють умови надання пенсії за віком, як особі, яка працювала або проживала на територіях радіоактивного забруднення, а тому рішення УПФУ в Городоцькому районі Львівської області №6243/03-21 від 28.12.2014 р. є протиправним та підлягає скасуванню.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що протокол засідання робочої групи УПФУ в Городоцькому районі Львівської області №4 від 20.12.2014 р. не є актом державного органу чи офіційним документом органу державної влади в розумінні КАС України і не породжує певні правові наслідки для позивача, тому не підлягає скасуванню.

Щодо позовної вимоги про призначення та нарахування позивачу додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю з 30.08.2014 р. з урахуванням вимог Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 51 вказаного Закону, позивачу, як учаснику ліквідації наслідків ЧАЕС 2 категорії повинна бути встановлена додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, в подальшому розмір вказаної пенсії визначався відповідно до постанов Кабінету Міністрів України, а з 01.01.2008 р. розмір такої був передбачений Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів».

Відповідно ст. 51 вищевказаного Закону, особам, віднесеним до категорії 2, додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, призначається у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Законом України «Про Державний бюджет на 2014 рік» від 16.01.2014 р. №719-VII, що набрав чинності з 01.01.2014 р., не передбачено норми, яка б обмежувала у 2014 році пряме застосування Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», до внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет на 2014 рік».

Пунктами 6-7 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» від 31.07.2014 р. № 1622-VІІ, які набрали чинності з 03.08.2014 року, передбачено, що норми і положення ст.ст. 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінету Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообовязкового державного соціального страхування на 2014 рік.

Пунктом 2 Прикінцевих та Перехідних положень цього Закону передбачено, що цей ОСОБА_3 набирає чинності з дня, наступного за днем його офіційного опублікування.

ОСОБА_3 було офіційно опубліковано в газеті «Голос України» 02.08.2014 р. (№146), а відтак, з урахуванням дати набрання чинності вказаним Законом (03.08.2014 р.), позивач не має право на отримання додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, відповідно до ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки визначення порядку та розмірів виплат указаним категоріям громадян делеговано Кабінету Міністрів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції не врахував наведених вище положень, чим допустив порушення норми матеріального права та неповно зясував всі обставин, які мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення спору по суті. Відтак, оскаржувана постанова підлягає скасуванню з прийняттям нової про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд апеляційної інстанції

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Городоцькому районі Львівської області задовольнити частково.

Постанову Городоцького районного суду Львівської області від 09 квітня 2015 року по справі № 441/241/15-а - скасувати та прийняти нову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління пенсійного фонду України в Городоцькому районі Львівської області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії відповідно до ст.55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Скасувати рішення Управління пенсійного фонду України в Городоцькому районі Львівської області №6243/03-21 від 28.12.2014 р. про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії відповідно до ст.55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобовязати Управління пенсійного фонду України в Городоцькому районі Львівської області призначити ОСОБА_1 державну пенсію за віком із зниженням пенсійного віку на 10 років, відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з 30 серпня 2014 року.

В задоволені решти позовних вимог відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий : Р.В.Кухтей

Судді : І.О. Яворський

ОСОБА_4

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 29.09.2015 р.