Справа № 2а-131/09
Суддя: Довгополов О.М.
Дата ухвалення: 2011-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2011 р. Справа № 80349/09

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Довгополова О.М.,

суддів: Пліша М.А., Святецького В.В.,

при секретарі судового засідання Грицані З.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Франківського районного суду м. Львова від 25 червня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Львівської міської ради, Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області, з участю третьої особи - ОСОБА_1, про скасування дозволу на виконання будівельних робіт, -

ВСТАНОВИЛА

У листопаді 2008 року позивачі звернулися до суду з позовом, у якому просили скасувати повністю дозвіл на виконання будівельних робіт від 03.11.2000 року № 298/2000, визнати протиправними дії відповідача по продовженню дії зазначеного дозволу від 06.10.2005 року до 31.12.2006 року та від 30.05.2007 року до 08.05.2008 року і визнати нечинними такі продовження дії цього дозволу. Вимоги обґрунтовані тим, що ні позивачі як власники квартири № 1а у буд. № 28а по вул. Кульпарківській у м. Львові, ні попередні власники цієї квартири - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не надавали письмової згоди третій особі по справі ні на здійснення реконструкції будинку № 28а по вул. Кульпарківській у м. Львові, ні на зведення за цією адресою цегляного гаража з господарськими приміщеннями.

Постановою Франківського районного суду м. Львова від 25 червня 2009 року позов задоволено частково: скасовано дозвіл Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Львівської міської ради від 03.11.2000 року № 298/2000 у частині надання ОСОБА_1В права на виконання будівельних робіт з розширення та реконструкції квартири № 3 за рахунок обєму горища на вул. Кульпарківській, 28а; визнано протиправними дії цієї інспекції по продовженню дії дозволу на виконання будівельних робіт від 06.10.2005 року до 31.12.2006 року та від 30.05.2007 року до 08.05.2008 року і визнано нечинними такі продовження дії цього дозволу. У задоволенні решти частини позову відмовлено. При цьому суд дійшов висновку про порушенням вимог статті 29 Закону України «По планування і забудову територій» у звязку з видачею третій особі дозволу на проведення реконструкції, оскільки таке здійснено без отримання згоди власників квартири № 1а буд. 28а по вул. Кульпарківській у м. Львові. Зазначено, що перше продовження дії дозволу вчинено з порушенням підпункту 3.12 Положення про порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт затвердженого наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 05.12.2000 року № 273, а щодо другого продовження, - то таке мало місце всупереч ухвали Франківського районного суду м. Львова у справі № 2-7903, згідно з якою у порядку забезпечення позову третій особі заборонено здійснювати будівельні роботи. Суд вважає, що позивачами не було пропущено річного строку звернення до суду, оскільки про спірний дозвіл вони дізналися у жовтні 2008 року. Відмовляючи у задоволенні позову стосовно надання третій особі дозволу на спорудження цегляного гаража з господарськими приміщеннями, суд виходив з відсутності доказів порушення прав позивачів у звязку з цим та з того, що позивачами не надано документів, які б засвідчували їх права щодо земельної ділянки, на якій дозволено спорудження цегляного гаража з господарськими приміщеннями.

В апеляційній скарзі третя особа просить скасувати постанову, відмовивши у позові. Вимоги обґрунтовані тим, що подружжю ОСОБА_6 було відомо про оспорюваний дозвіл, оскільки пунктом 3 розпорядження Франківської районної адміністрації Львівської міської ради його зобовязано демонтувати самочинно зведений деревяний сарай. Зазначає, що вказане подружжя дало згоду на проведення реконструкції та з часу початку будівельних робіт протягом майже двох років не заперечувало проти проведення реконструкції квартири за рахунок горища. У звязку з наведеним вважає, що до нового власника перейшли усі права і обовязки попереднього власника. Вказує на пропущення позивачами встановленого статтею 99 КАС України річного строку звернення до адміністративного суду, так як про оскаржуваний дозвіл їм стало відомо у листопаді 2005 року.

Заслухавши суддю-доповідача, сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги, враховуючи наступне.

З матеріалів справи встановлено, що позивач ОСОБА_2 був єдиним власником житлового приміщення, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Кульпарківська, 30 (колишня адреса - АДРЕСА_1) з 19.08.2002 року на підставі укладеного між ним з одного боку та ОСОБА_5 та ОСОБА_6 - з іншого договору купівлі-продажу квартири.

14.10.2004 року позивач за договором дарування подарував 2/3 ідеальних частки цього житлового приміщення ОСОБА_3 і ОСОБА_4

Крім того встановлено, що третя особа по справі з 1997 року є одноосібним власником квартири № 3 у будинку, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Кульпарківська, 28а та з 2002 року - співвласником разом з її чоловіком - ОСОБА_1 квартири № 1 у зазначеному будинку.

Відповідно до положень частини 2 статті 10 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" від 19.06.1992, № 2482-XII (у редакції, чинній у період з 28.09.2000 року по 15.05.2003 року) власники квартир багатоквартирних будинків є співвласниками, зокрема, допоміжних приміщень будинку. До допоміжних приміщень згідно з цією частиною відносяться кладовки, сараї тощо.

Згідно з частиною 4 статті 29 Закону України "Про планування і забудову територій" від 20.04.2000, № 1699-III (у редакції, чинній у період з 20.04.2000 року по 12.09.2006 року) у разі здійснення реконструкції, реставрації, капітального ремонту об'єктів містобудування для отримання дозволу на виконання зазначених робіт додається копія документа, що посвідчує право власності на будинок чи споруду, або письмової згоди його власника на проведення зазначених робіт.

Отже, позивачі та третя особа є співвласниками допоміжних щодо житлових приміщень, які знаходяться за адресою: м. Львів, вул. Кульпарківська, 30 та 28а приміщень, зокрема, й горища, розміщеного над цими житловими приміщеннями, а тому реалізація одним із співвласників своїх прав щодо горища без визначення частки кожного з них у праві спільної власності повинне здійснюватися за згодою усіх співвласників вказаних житлових приміщень або за рішенням суду. Такі житлові права належали до 19.08.2002 року й колишнім співвласникам житла по вул. Кульпарківська, 30 (колишня адреса - АДРЕСА_2) ОСОБА_5 та ОСОБА_6

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що виданий Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю Львівської міської ради третій особі по справі дозвіл на виконання будівельних робіт від 03.11.2000 року № 298/2000 у частині розширення та реконструкції квартири № 3 за рахунок обєму горища по вул. Кульпарківській, 28а, вчинений без згоди інших на той час співвласників горища: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та за відсутності відповідного рішення суду порушує вимоги вищевказаних законів, а отже, публічний порядок, у звязку з чим обгрунтовано скасовано судом першої інстанції. Порушення у сфері публічно-правових відносин має наслідком порушення прав позивачів як власників житлових приміщень.

Незаконність видачі зазначеного дозволу у вказаній частині тягне незаконність дій інспекції по продовженню його дії від 06.10.2005 року до 31.12.2006 року та від 30.05.2007 року до 08.05.2008 року. У звязку з цим колегія суддів погоджується із обраними судом першої інстанції способами захисту порушених прав позивачів, які полягають у визнанні протиправними таких дій інспекції, а самих продовжень - нечинними.

Щодо додаткового надання третій особі дозволом від 03.11.2000 року № 298/2000 права на спорудження цегляного гаража з господарськими приміщеннями на прибудинковій території по вул. Кульпарківській, 28а у м. Львові, то судом першої інстанції правильно враховано непідтвердження прав позивачів на таку частину земельної ділянки та недоведеність порушення їх прав у звязку з наданням цього дозволу.

Таким чином, відмову у вказаній частині позову колегія суддів вважає законною та обгрунтованою.

Доводи третьої особи про те, що подружжю ОСОБА_6 було відомо про оспорюваний дозвіл, оскільки пунктом 3 розпорядження Франківської районної адміністрації Львівської міської ради його зобовязано демонтувати самочинно зведений деревяний сарай не заслуговують на увагу, оскільки не вказують на обізнаність цього подружжя як із самим дозволом, так і з вказаним розпорядженням. Крім того, у пункті 3 розпорядження Франківської районної адміністрації Львівської міської ради від 12.10.1998 року № 1113 йдеться про певні обовязки невідомого п. Кільчицького І.М., який мешкає у квартирі по вул. Кульпарківській, 28а.

Твердження третьої особи щодо надання подружжям ОСОБА_6 згоди на проведення реконструкції та те, що з часу початку будівельних робіт протягом майже двох років воно не заперечувало проти проведення реконструкції квартири за рахунок горища не підтверджено будь-якими доказами у справі.

Ураховуючи незаконність надання дозволу на виконання будівельних робіт від 03.11.2000 року № 298/2000 у частині розширення та реконструкції квартири № 3 за рахунок обєму горища, обсяг прав позивачів у порядку правонаступництва як співвласників допоміжних приміщень будинку порівняно із правами подружжя ОСОБА_6 не зменшився. А отже, доводи третьої особи у цій частині є необґрунтованими.

Вирішуючи питання про строк звернення до суду, судом першої інстанції правильно встановлено, що про оспорюваний дозвіл позивачам стало відомо лише після ознайомлення зі змістом такого у жовтні 2008 року з одержаних від суду матеріалів, підтверджене матеріалами справи. Отже, доводи третьої особи щодо пропущення позивачами встановленого статтею 99 КАС України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин та розгляду справи в суді першої інстанції) річного строку звернення до адміністративного суду є безпідставними.

Правильність і повнота встановлених судом першої інстанції обставин справи з правильним застосуванням норм матеріального права при додержанні процесуальних правових норм є підставою для залишення постанови суду без змін.

Керуючись статтями 160 ч. 3, 195, 196, 198, 200, 205 ч. 1, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

УХВАЛИЛА

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, постанову Франківського районного суду м. Львова від 25 червня 2009 року у справі № 2-а-131/09 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення її в повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: О.М. Довгополов

Судді: М.А. Пліш

ОСОБА_7

Повний текст рішення виготовлено 21.01.2011 року.