Справа № 810/4854/15
Суддя: Брагіна О.Є.
Дата ухвалення: 2015-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2015 року справа №810/4854/15

Колегія суддів Київського окружного адміністративного суду у складі:

головуючий - суддя Брагіна О.Є., судді: Панченко Н.Д.; Виноградова О.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом кандидата у депутати міської ради ОСОБА_1

до Миронівської міської виборчої комісії Миронівського району Київської області

треті особи - Миронівська міська партійна організація ВО Свобода, кандидати в депутати міської ради ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16;

Миронівська районна партійна організація ВО Батьківщина та кандидати в депутати міської ради ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_43,

про визнання недійсною та часткове скасування постанови №12 від 01.10.2015 р. та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и л а:

05.10.2015 р., о 10:51 годин, до Київського окружного адміністративного суду звернувся кандидат у депутати в багатомандатному виборчому окрузі з виборів депутатів від Політичної партії «Об?єднання «САМОПОМІЧ» ОСОБА_1 до Миронівської міської виборчої комісії Миронівського району Київської області з вимогами про визнання недійсною та скасування постанови відповідача №12 від 01.10.2015 р. в частині реєстрації кандидатами у депутати Миронівської міської ради в багатомандатному виборчому окрузі, включених до виборчих списків Миронівської партійної організації ВО «Свобода» та кандидатів у депутати Миронівської районної партійної організації ВО «Батьківщина» та зобов'язання відповідача прийняти постанову, якою відмовити у реєстрації кандидатів у депутати Миронівської міської ради в багатомандатному виборчому окрузі, включених до виборчих списків від районних партійних організацій ВО "Свобода" та "Батьківщина".

Вимоги мотивовані тим, що відповідачем, всупереч положенням п.1 ч.1 ст.46 Закону України «Про місцеві вибори» та постанові ЦВК №362, якою затверджено Роз?яснення щодо застосування деяких положень Закону України «Про місцеві вибори» зареєстровані кандидатами в депутати місцевої ради від Миронівської міської партійної організації ВО Свобода ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16.

Від Миронівської районної партійної організації ВО Батьківщина ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_43.

Зазначає, що при висуванні вищевказаних осіб у якості кандидатів в депутати місцевих рад осередками партійних організацій вказаних політичних партій було порушено принцип гендерної рівності (представництва за квотою), що має своїм наслідком відмову у реєстрації цих осіб кандидатами у депутати.

Ухвалою суду від 05.10.2015 р. було відкрито провадження у справі, до участі у справі у якості третіх осіб залучені Миронівська міська партійна організація ВО Свобода та кандидати у депутати Миронівської міськради в багатомандатному виборчому окрузі: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, а також Миронівська районна партійна організація ВО Батьківщина та кандидати в депутати від цієї організації ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_43.

В призначений для розгляду справи час сторони та треті особи у судове засідання не з?явилися з невідомих для суду причин, про дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Від позивача, відповідача та третьої особи- Миронівської районної партійної організації ВО «Батьківщина» засобами електронного зв?язку надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності.

Суд, на підставі ч.6 ст.128 КАСУ, здійснив розгляд даної адміністративної справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши подані документи та матеріали, встановивши фактичні обставини справи, на яких грунтується позов, вивчивши доводи заперечення проти нього, надані місцевим осередком партії ВО "Батьківщина", надавши наявним доказам правової оцінки, колегія суддів приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позову, з огляду на таке:

01.10.2015 р., міською виборчою комісією Миронівського району Київської області була прийнята постанова №12 "Про реєстрацію кандидатами у депутати Миронівської міської ради в багатомандатному виборчому окрузі, включених до виборчих списків місцевих організацій партій", зокрема, Миронівською міською партійною організацією ВО «Свобода» та ВО «Батьківщина».

Не погоджуючись із прийнятим рішенням позивач скористався своїм правом, як суб'єкта виборчого процесу та оскаржив його у судовому порядку, з підстав, зазначених в описовій частині цієї постанови.

Надаючи правової оцінки відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає таке:

Законом України «Про місцеві вибори» від 14 липня 2015 року № 595-VIII визначено основні засади, організація і порядок проведення виборів депутатів Верховної Ради Автономної Республіки Крим, обласних, районних, міських, районних у містах, сільських, селищних рад, сільських, селищних, міських голів та старост.

Частиною 1 ст. 46 вказаного Закону передбачено вичерпний перелік підстав для відмови в реєстрації кандидата в депутати, кандидата на посаду сільського, селищного, міського голови, старости села, селища, висунутих на місцевих виборах, у тому числі місцевою організацією партії.

Згідно із частиною третьою статті 4 Закону України «Про місцеві вибори» встановлено, що представництво осіб однієї статті у виборчих списках кандидатів в депутати місцевих рад у багатомандатних виборчих округах має становити не менше 30 відсотків загальної кількості кандидатів у виборчому списку.

З метою забезпечення однакового застосування окремих положень Закону України «Про місцеві вибори» ЦВК своєю постановою №362 від 23.09.2015 р. затвердила Роз?яснення пунктами 3,4 якого визначено, що вичерпний перелік підстав для відмови в реєстрації кандидата в депутати, кандидата на посаду сільського, селищного, міського голови, старости села, селища, висунутих на місцевих виборах, у тому числі місцевою організацією партії, встановлено частиною 1 ст.46 Закону «Про місцеви вибори». Згідно із частинами третьою ст.4 Закону представництво осіб однієї статі у виборчих списках кандидатів у депутати місцевих рад у багатомандатних виборчих округах має становити не менше 30 відсотків загальної кількості кандидатів у виборчому списку. Разом з тим, з передбачених ч.1 ст.46 Закону вищевказане положення відсутнє. З огляду на це відмова в реєстрації кандидатів у депутати у багатомандатному виборчому окрузі з виборів депутатів Верховної ради Автономної Республіки Крим, обласних, районних, міських, районних у містах, рад з підстав недотримання положення Закону щодо представництва осіб однієї статі у виборчих списках кандидатів у депутати місцевих рад у багатомандатних виборчих округах на підставі п.1 ч.1 ст.46 Закону України не допускається.

Крім того, згідно прийнятих на себе міжнародних зобов'язань Україна гарантувала утвердження ґендерної рівності, підписавши низку відповідних документів як універсального, так і регіонального рівня. Зокрема, норми про рівноправність жінок і чоловіків закріплено у двох Міжнародних пактах ООН 1966 року. Це Міжнародний пакт про економічні, соціальні та культурні права та Міжнародний пакт про громадянські та політичні права. В цих документах принцип рівноправності статей закріплено у формі юридичного зобовязання, а рівність прав жінок і чоловіків розглядається ширше, ніж просте декларування їх загальної рівності перед законом. Особливу роль у становленні рівності статей відіграє Конвенція про ліквідацію всіх форм дискримінації щодо жінок (CEDAW), прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 18 грудня 1979 р. У преамбулі до Конвенції заявлено, що просування рівності між жінками і чоловіками та ліквідація дискримінації стосовно жінок є центральним принципом ООН і становить предмет зобовязань усіх держав. У ній констатується, що дискримінація щодо жінок порушує принципи рівноправності й поваги до людської гідності і є перепоною на шляху жіночої участі на рівних умовах з чоловіками в політичному, економічному, соціальному й культурному житті своїх країн. У Конвенції розяснюється значення гендерної рівності й шляхи її досягнення. Конвенція забороняє будь-яку діяльність, що сприяє збереженню нерівності жінок. Так, відповідно до ст. 3, держави- підписанти цього документа, серед яких є і України, зобовязалися забезпечити всебічний розвиток і прогрес жінок із тим, щоб гарантувати їм здійснення й користування правами людини й основними свободами на основі рівності з чоловіками. Відповідно до ст. 2 держави зобовязалися: включити принцип рівноправності чоловіків і жінок до своїх національних конституцій або іншого відповідного законодавства й забезпечити за допомогою закону практичне здійснення цього принципу; вживати відповідні законодавчі та інші заходи, включаючи санкції, з метою заборони будь-якої дискримінації щодо жінок; встановити юридичний захист прав жінок на рівній основі з чоловіками й забезпечити за допомогою компетентних національних судів та інших державних установ ефективний захист жінок проти будь-якого акту дискримінації; утримуватися від здійснення будь-яких дискримінаційних актів або дій щодо жінок і гарантувати, що державні органи та установи діятимуть відповідно до цього зобовязання;

У той же час слід зазначити про наявність статті 420 глави 21 Угоди про асоціацію між Україною та Європейським Союзом, однією з цілей якої є забезпечення гендерної рівності та рівності можливостей для чоловіків і жінок.

За змістом ч.1 ст.36 Закону України «Про місцеви вибори» висування кандидатів у депутати та на посаду сільського, селищного, міського голови, старости, місцевою організацією партії здійснюється на підставі цього Закону, статуту політичної партії за рішенням вищого керівного органу партії про участь її місцевих організацій у відповідних чергових та/або позачергових виборів, прийнятого після початку виборчого процесу відповідних чергових та/або позачергових, перших виборів.

Згідно положень ч.1 ст.46 Закону України «Про місцеви вибори» територіальна виборча комісія реєструє кандидата в депутати або на посаду сільського, селищного, міського голови, старости села, селища, висунутих на місцевих виборах, у тому числі місцевою організацією партії.

Серед підстав для відмови в реєстрації кандидата у депутати чи на посаду сільського, селищного, міського голови, старости, визначених ст.46 Закону України відсутня така підстава як відмова у реєстрації у зв?язку з недотриманням представництва осіб різних статей у списках для участі у виборах у багатомандатних виборчих округах, тобто з підстав, передбачених ч.3 ст.4 Закону України «Про місцеви вибори».

Як було встановлено судом, позивач оскаржує рішення міської виборчої комісії Миронівського району Київської області №12 від 01.10.2015 р. саме з тих підстав, що відповідач не мав права реєструвати кандидатів у депутати у багатомандатному виборчому окрузі кандидатів в депутати від ВО «Свобода» та «Батьківщина» з огляду недотримання останніми при формуванні списків кандидатів у депутати приницпу гендерної рівності, тобто балансу представництва осіб різних статей. У даному випадку позивач вважає, що представників жіночої статі у списках менше 30% встановленої Законом «Про місцеви вибори» квоти.

З урахуванням зазначеного, суд звертає увагу на таке: з внесенням змін до Закону України «Про політичні партії» в частині квотування представників однієї статі, в українському законодавстві була зроблена спроба імплементувати в чинне законодавство міжнародні стандарти згідно прийнятих на себе Україною зобов'язань.

Так, відповідно до п.1 ч.1 ст.8 Закону України "Про політичні партії" визначено обов?язок політичної партії передбачити у статуті розмір гендерних квот у виборчому списку кандидатів у депутати місцевих рад в багатомандатних виборчих округах. Тобто, політичні партії мають встановлювати квоту для представників однієї статі для номінації у якості кандидатів в партійних списках. При цьому, ні в Законі «Про політичні партії», ні в Законі «Про місцеви вибори» не прописані ані санкції за недотримання цієї норми, ані порядок, в якому можуть визначатися номери цих кандидатів в партійних списках.

Отже, відповідальність за невиконання таких вимог Закону має лише політичний характер, шляхом оцінки виборцями тих чи інших депутатів у відповідних списках політичних сил.

Однак, як свідчать результати моніторингу виборів 2014 року: жінки становлять 10% ; в обласних радах, у районних 23%, міських 14%, селищних 43%, сільських 51%. Тобто, в України природно склалася певна гендерна сегрегація сфери політики, де жінки присутні на найнижчих, менш престижних щаблях влади. Але усе одно, на рівні селищних і сільських рад майже гендерний паритет, що вирішує проблему заповнення жінками встановлених законом квот. Суд також звертає увагу, що із встановленням квот, визначених Законом України "Про політичні партії" повязані такі юридичні нюанси як мандат на місце (у прохідній частині списку чи в кінці), а прописана законодавством квота немає визначеного механізму її втілення- санкції за невиконання.

Отже, підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до таких висновків: оскільки Законами України «Про місцеві вибори» та "Політичні партії" не визначена відповідальність за порушення квотного принципу при формуванні списків кандидатів у депутати на місцевих виборах в багатомандатних виборчих округах, відсутні і підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання недійсною та скасування постанови відповідача №12 від 01.10.2015 р. в частині реєстрації кандидатів у депутати Миронівської міської ради в багатомандатному виборчому окрузі, включених до виборчих списків Миронівськими міськиими організаціями ВО "Свобода" та "Батьківщина".

Оскільки вимога про зобов'язання відповідача прийняти постанову, якою відмовити у реєстрації вищевказаних кандидатів у депутата є похідною від вимоги у задововленні якої судом відмовлено, у частині задоволення іншої вимоги суд також відмовляє.

Відповідно до абз.2 ч 3.ст.6 Закону України "Про судовий збір" у разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Як вбачається із поданої позовної заяви позивачем було заявлено дві вимоги немайнового характеру, проте відповідно до квитанції про сплату судового збору №19 КВ38256 від 05.10.2015 р. судовий збір сплачено у розмірі 487,20 грн., тобто за одну позовну вимогу немайнового характеру.

У зв'язку з цим, на підставі ст.94 КАСУ, з позивача підлягає стягнення сума судового збору у розмірі 487,20 грн.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163, 167, 172, 177 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні адміністративного позову,-відмовити.

Стягнути з позивача- Бондаренка ОСОБА_44 на користь Державногго бюджету України судовий збір у розмірі 487,20 (чотириста вісімдесят сім) грн.20 коп.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 177 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя Брагіна О.Є.

Судді: Панченко Н.Д.

ОСОБА_45