Справа № 813/7739/13-а
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2015-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2015 року № 876/5984/14

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гінди О.М.

суддів: Качмара В.Я., Ніколіна В.В.

за участю секретаря судових засідань: ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представників третіх осіб ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Державної фінансової інспекції у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 12 травня 2014 року у справі за адміністративним позовом Управління капітального будівництва Львівської міської ради до Державної фінансової інспекції у Львівській області, третіх осіб МПП «Марс», ТОВ «Макро-Будомат», ПП «Арх-БудАльянс», Державне підприємство «Спеціалізована Державна експертна організація центральна служба Української державної будівельної експертизи» в особі філії ДП «Укрдержбудекспертиза» у Львівській області про скасування вимоги,

встановив:

13.10.2013 Управління комунального будівництва Львівської міської ради (далі позивач, УКБ) звернулося з позовом до ДФІ у Львівській області, у якому просить визнати протиправною і скасувати вимогу № 06-15м/6953 від 10.09.2013 «Про усунення недоліків і порушень за наслідками ревізії».

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що оскаржуваною вимогою позивача зобовязано: - відобразити в обліку УКБ дебіторську заборгованість за невиконані роботи ПП «Арх-Буд Альянс», стягнути з вказаного підприємства зайво оплачені кошти, в т.ч. шляхом проведення претензійно-позовної роботи щодо відшкодування зайвих виплат шляхом повернення коштів в сумі 599,7 тис. грн; - відобразити в обліку УКБ дебіторську заборгованість за невиконані роботи МПП «Марс», стягнути з вказаного підприємства зайво оплачені кошти, в т.ч. шляхом проведення претензійно-позовної роботи щодо відшкодування зайвих виплат шляхом повернення коштів в сумі 30, 2 тис. грн; - відобразити в обліку УКБ дебіторську заборгованість за невиконані роботи ТОВ «Макро-Будомат», стягнути з вказаного товариства зайво оплачені кошти, в т.ч. шляхом проведення претензійно-позовної роботи щодо відшкодування зайвих виплат шляхом повернення коштів в сумі 44,4 тис. грн.

Проте, як вважає позивач, позапланова ревізія окремих питань фінансово-господарської діяльності, за наслідками якої прийнято оскаржувану вимогу, проведено поверхово, без належного зясування всіх обставин, які мають значення для оцінки правомірності господарських операцій УКБ ЛМР з ПП «Арх-Буд Альянс» та МПП «Марс» щодо виконання будівельних і ремонтних робіт на обєкті «Високий замок», а також операцій позивача з ТОВ «Макро-Будомат» щодо розробки проектної документації. Зокрема, позивач зазначив, що факт виконаних будівельних робіт зафіксовано у первинних документах встановленої форми та змісту, а також в документах бухгалтерського обліку і такі відомості повністю відображають виконані роботи з реконструкції та організації території на Високому Замку.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 12.05.2014 позов задоволено повністю.

Із цією постановою суду першої інстанції не погодився відповідач та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає, що така прийнята з неповним зясуванням судом обставин, що мають значення для справи та з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому просить її скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

Представники позивача та третіх осіб ДП «Укрдержекспертиза» і МПП «Марс» апеляційну скаргу заперечили та просять залишити без задоволення.

Інші особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули хоча належним чином повідомлені про його дату, час та місце, що підтверджується наявними у справі розписками, а тому у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України апеляційний розгляд справи проведеного у їх відсутності.

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, пояснення представників позивача та третіх осіб, перевірив матеріали справи та обговоривши підстави і межі апеляційних вимог, вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ДФІ у Львівській області провела позапланову ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності УКБ Львівської міської ради за період з 01.01.2008 по 31.12.2010, за результатами якої складено акт ревізії №06-24/20 від 12.08.2013 року (том 1 а.с. 9-44). Ревізія проводилася на виконання ухвал слідчого судді Галицького районного суду від 05.07.2013 та від 23.07.2013 (том 4, а.с. 21, 22) і перелік питань, які слід було зясувати при проведенні ревізії було погоджено зі слідчим ГУ МВС України у Львівській області та затверджено керівником Держфінінспекції у Львівській області (том 1 а.с. 166).

Позапланова ревізія стосувалась здійснення будівельних робіт по обєкту реконструкція парку «Високий Замок», а саме взаємовідносин УКБ ЛМР з двома субєктами господарювання, які на договірних умовах виконували будівельні роботи (ПП «Арх-Буд Альянс», МПП «Марс»), а також відносин з проектною організацією ТОВ «Макро-Будомат», яка займалася розробкою проектної документації «Реконструкція та організація території парку «Високий Замок» (першочергові протиаварійні роботи)» (2008р.) та «Реконструкція парку «Високий Замок» (2010р.).

На підставі акта ревізії Держфінінспекція у Львівській області виставила УКБ ЛМР вимогу за № 06-15м/6953 від 10.09.2013 «Про усунення недоліків і порушень за наслідками ревізії (том 1, а.с. 62), відповідно до якої зміст виявлених порушень та вимог щодо їх усунення наступний:

- в порушення вимог ст. 193 Господарського кодексу України, ст. 629 Цивільного кодексу України, пп. 2.1, 71 договору від 17.09.2010 року № 24 та п. 3.3.10.1 ДБН Д.1.1-1-2000 (з доповненням) «Правила визначення вартості будівництва», затверджених наказом Держбуду України від 27.08.2000 № 174 внаслідок невиконання робіт по реконструкції та організації території парку «Високий Замок», ПП «Арх-Буд Альянс» завищено їх вартість на суму 599,7 тис. грн. З метою усунення зазначених порушень відповідач вимагає відобразити в обліку Управління капітального будівництва Львівської міської ради дебіторську заборгованість за невиконані роботи ПП «Арх-Буд Альянс», стягнути з вказаного підприємства зайво оплачені кошти, в т.ч. шляхом проведення претензійно-позовної роботи щодо відшкодування зайвих виплат шляхом повернення коштів. У іншому випадку стягнути з осіб, винних у проведенні зайвих виплат, шкоду в порядку та розмірах, встановлених ст. ст. 130-136 Кодексу законів про працю України;

- внаслідок завищення вартості матеріалів та часткового невиконання обсягів робіт МПП «Марс» завищено вартість обєкта реконструкції парку «Високий Замок» на суму 30,2 тис. грн, чим порушено п. 3.3.9 та п. 3.1.10.9 ДБН Д.1.-1-2000 «Правила визначення вартості будівництва», затверджені наказом Держбуду України від 27.08.2000 № 174. З метою повного усунення вказаних порушень відповідач вимагає відобразити в обліку Управління капітального будівництва Львівської міської ради дебіторську заборгованість за невиконані роботи МПП «Марс», стягнути з вказаного підприємства зайво оплачені кошти, в т.ч. шляхом проведення претензійно-позовної роботи щодо відшкодування зайвих виплат шляхом повернення коштів. У іншому випадку стягнути з осіб, винних у проведенні зайвих виплат, шкоду у порядку та розмірах, встановлених ст. ст. 130-136 Кодексу законів про працю України;

- в порушення п. 3.9 ДБН Д.1.-1-2000 при повторному застосуванні проекту, що був розроблений раніше ТОВ «Макро-Будомат» до вартості проектних робіт не застосовано понижувальний коефіцієнт 0,25, а також безпідставно включено в кошторис послуги генпідряду в розмірі 2-х відсотків, внаслідок чого завищено вартість робіт на суму 44,4 тис. грн. З метою усунення виявлених порушень відповідач вимагає відобразити в обліку Управління капітального будівництва Львівської міської ради дебіторську заборгованість за невиконані роботи ТОВ «Макро-Будомат», стягнути з вказаного товариства зайво оплачені кошти, в т.ч. шляхом проведення претензійно-позовної роботи щодо відшкодування зайвих виплат шляхом повернення коштів. У іншому випадку стягнути з осіб, винних у проведенні зайвих виплат, шкоду у порядку та розмірах, встановлених ст. ст. 130-136 Кодексу законів про працю України.

Суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позову, оскільки висновки акта ревізії від 12.08.2013 ґрунтуються на припущеннях та є документально не підтвердженими, тому прийнята на підставі таких висновків вимога Державної фінансової інспекції у Львівській області «Про усунення недоліків і порушень за наслідками ревізії» № 06-15м/6953 від 10.09.2013 не відповідає критеріям, визначеним ч. 3 ст. 2 КАС України, тобто її прийнято необґрунтовано, без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) та непропорційно.

Однак, суд апеляційної інстанції з такими висновками суду першої інстанції не погоджується, з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України від 26 січня 1993 року № 2939-XII «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі Закон № 2939-XII) здійснення державного фінансового контролю забезпечує центральний орган виконавчої влади, уповноважений Президентом України на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Положенням про Державну фінансову інспекцію України, затвердженим Указом Президента України від 23 квітня 2011 року № 499/2011 (далі Положення, Держфінінспекція відповідно), визначено, що Держфінінспекція є центральним органом виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Держфінінспекція здійснює свої повноваження безпосередньо та через територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах або міжрайонні, обєднані в районах та містах територіальні органи, головних інспекторів у районах та містах (пункт 7 Положення).

Відповідно до пункту 6 Положення Держфінінспекція має право в установленому порядку, зокрема: предявляти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обовязкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства (підпункт 15); у судовому порядку стягувати у дохід держави кошти, отримані підконтрольними установами за незаконними договорами, без установлених законом підстав та з порушенням законодавства (підпункт 18); при виявленні збитків, завданих державі чи обєкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України (підпункт 21).

Положенням установлено, що Держфінінспекція відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб і, у разі якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, має право звернутися до суду в інтересах держави.

Зазначені норми узгоджуються з положеннями статті 10 Закону № 2939-ХІІ, якою визначено права органу державного фінансового контролю. Зокрема, пунктом 7 передбачено право предявляти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обовязкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Згідно з пунктом 10 статті 10 Закону № 2939-ХІІ органу державного фінансового контролю надано право звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, а відповідно до пункту 13 цієї норми при виявленні збитків, завданих державі чи підприємству, установі, організації, що контролюється, визначати їх розмір у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до частини другої статті 15 Закону № 2939-XII законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обовязковими для виконання службовими особами обєктів, що контролюються.

Таким чином, орган державного фінансового контролю здійснює державний фінансовий контроль за використанням коштів державного і місцевих бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства має право предявляти обовязкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи обєкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обовязковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи обєкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

На підставі наведеного суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність у органу державного фінансового контролю права заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обовязкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

У порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке породжує безпосередньо права чи обов'язки для позивача.

У справі, яка розглядається, Інспекція пред'явила вимогу про усунення виявлених порушень та недоліків, виявлених під час ревізії. При цьому оскаржувана вимога Інспекції вказує на виявлені збитки та їхній розмір.

Зважаючи на те, що збитки стягуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність їх обчислення перевіряє суд, який розглядає цей позов, а не позов підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду України від 7 жовтня 2014 року (№ 21-368а14), від 26.05.2015 (№ 21-510а15).

З огляду на те, оскаржена постанова судом першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про її скасування та прийняття нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

постановив:

апеляційну скаргу Державної фінансової інспекції у Львівській області задовольнити повністю.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 12 травня 2014 року у справі № 813/7739/13-а скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову Управління капітального будівництва Львівської міської ради відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення.

На постанову протягом двадцяти днів, з дня складення її у повному обсязі, може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: О.М. Гінда

Судді: В.Я. Качмар

ОСОБА_5

Постанова у повному обсязі складена та підписана 02.10.2015.