Справа № 216/6652/14-а(2-а/216/292/14)
Суддя: Суховаров А.В.
Дата ухвалення: 2015-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" вересня 2015 р. справа 216/6652/14-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя Суховаров А.В. (доповідач)

судді Ясенова Т.І. Головко О.В.

розглянувши у письмовому провадженні в м.Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління праці і соціального захисту населення Центрально-Міської районної в місті ОСОБА_1 ради на постанову Центрально-Міського районного суду міста ОСОБА_1 від 25.11.2014 у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління праці і соціального захисту населення Центрально-Міської районної в місті ОСОБА_1 ради про виплату допомоги до 5 травня

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до Центрально-Міського районного суду міста ОСОБА_1 з позовом до Управління праці і соціального захисту населення Центрально-Міської районної в місті ОСОБА_1 ради, в якому просить виплатити недоплачену допомогу як інваліду війни ІІІ групи за 2014 рік відповідно до статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Постановою Центрально-Міського районного суду міста ОСОБА_1 від 25.11.2014 позов задоволений. Зобовязано Управління праці і соціального захисту населення виплатити позивачу щорічну допомогу до 5 травня в розмірі семи мінімальних пенсій за віком за 2014 рік.

В апеляційній скарзі Управління праці і соціального захисту населення просить постанову суду скасувати. Посилається на те, що допомога виплачена в розмірі, передбаченому Постановою КМУ №102 від 16.04.2014.

Переглядаючи справу, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до частини 5 статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», інвалідам війни ІІІ групи щорічно до 5 травня виплачується разова грошова допомога в розмірі семи мінімальних пенсій за віком.

Законом України №1622 від 31.07.2014 «Про внесення змін до Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік», Прикінцеві положення доповнені пунктом 6-7: «Установити, що норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», статей 5, 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», статей 14, 22, 37, 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», пункту "ж" частини 1 статті 77 Основ законодавства України про охорону здоровя, статей 12, 13, 14, 15, 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», статті 43 Гірничого Закону України, статей 6-1, 6-2, 6-3, 6-4 Закону України «Про жертви нацистських переслідувань» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообовязкового державного соціального страхування на 2014 рік».

Відповідно до частини 4 статті 9 КАС України, в разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Оскільки позивачу допомога у відповідності до Постанови КМУ №102 від 16.04.2014 нарахована в квітні 2014 року, тобто до прийняття Закону України №1622 від 31.07.2014, виходячи з загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, районний суд правильно зобовязав субєкта владних повноважень виплатити допомогу в розмірі, передбаченому частиною 5 статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

При визначені розміру допомоги необхідно виходити з розміру мінімальної пенсії за віком, який дорівнює прожитковому мінімуму для осіб, які втратили працездатність, відповідно до частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», оскільки відсутній інший закон, який би визначав мінімальний розмір пенсії за віком.

Керуючись пунктом 1 статті 198, статтями 200, 205, 206 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління праці і соціального захисту населення Центрально-Міської районної в місті ОСОБА_1 ради залишити без задоволення, а постанову Центрально-Міського районного суду міста ОСОБА_1 від 25.11.2014 без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: А.В. Суховаров

Суддя: Т.І. Ясенова

Суддя: О.В. Головко