Справа № 813/4170/15
Суддя: Сасевич Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2015-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2015 року №813/4170/15

м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого-судді Сасевича О.М.,

за участю секретаря судового засідання Чижук М.М.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2Я,,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом заступника директора департаменту освіти і науки Львівської обласної державної адміністрації начальника управління професійно-технічної освіти, координації діяльності вищих навчальних закладів і науки ОСОБА_1 до Львівської обласної державної адміністрації про визнання незаконним та скасування п.2 розпорядження №480/0/8-15 від 16.07.2015 року, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Львівської обласної державної адміністрації, у якій просить визнати незаконним та скасувати п.2 розпорядження голови Львівської обласної державної адміністрації №480/0/8-15 від 16.07.2015 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_3 та ОСОБА_1П.», а саме - в частині оголошення догани ОСОБА_1, заступникові директора департаменту - начальникові управління професійно-технічної освіти, координації діяльності вищих навчальних закладів і науки департаменту освіти і науки обласної державної адміністрації.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він працює на посаді заступника директора департаменту освіти і науки Львівської обласної державної адміністрації - начальника управління професійно-технічної освіти, координації діяльності вищих навчальних закладів і науки. Водночас, позивач вказав, що розпорядженням голови Львівської обласної державної адміністрації №480/0/8-15 від 16.07.2015 року ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани за неналежне виконання посадових обовязків в частині перевищення повноважень.

Позивач вважає, що розпорядження голови Львівської обласної державної адміністрації №480/0/8-15 від 16.07.2015 року прийняте із порушенням та всупереч вимогам чинного законодавства України.

Підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок - винне, протиправне невиконання або неналежне виконання державним службовцем покладених на нього посадових обовязків. Тож позивач у позові наголошує, що в даному розпорядженні не зазначено, які саме нормативні чи розпорядчі акти, що встановлюють службові обовязки ОСОБА_1, ним порушено, та в чому конкретно полягає його дисциплінарний проступок.

Також позивач вказує, що притягнення його до відповідальності відбулося з порушенням місячного строку з моменту вчинення порушення.

Ухвалами судді від 07.08.2015 року у даній адміністративній справі відкрито провадження, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Представник відповідача надав суду письмові заперечення проти позову, у яких зазначив, що керівництвом Львівської обласної державної адміністрації було виявлено неналежне виконання позивачем своїх посадових обовязків. Також відповідач вказав, що головою Львівської обласної державної адміністрації при прийнятті оскаржуваного розпорядження дотримано визначену законодавством України процедуру, а саме ст.149 КЗпП України, для прийняття такого виду рішень, а тому вважає, що воно прийняте на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття такого рішення.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, зазначених у позові.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив та просив суд відмовити в його задоволенні.

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, розглянувши і дослідивши подані документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що з вересня 1993 року позивач перебуває на державній службі, 31.05.1994 року прийняв присягу державного службовця, а за розпорядженням голови ЛОДА від 16.05.2013 року №630/0/8-13 із 16.08.2013 року працює на посаді заступника директора департаменту освіти і науки Львівської обласної державної адміністрації - начальника управління професійно-технічної освіти, координації діяльності вищих навчальних закладів і науки.

30.06.2015 року заступником голови ОДА та 02.07.2015 року заступником керівника апарату начальника відділу кадрової роботи та нагород апарату ОДА на підставі службової записки директора департаменту освіти і науки облдержадміністрації ОСОБА_3 від 20.03.2015 року №03-06/810 були складені службові записки щодо неналежного виконання посадових обовязків, зокрема, ОСОБА_1 У цих документах зазначено, що під час здійснення перевірки ведення документообігу в департаменті освіти і науки ОДА було виявлено ряд фактів (наказів), які містили ознаки перевищення повноважень позивачем. Загалом, перевіркою було встановлено, що в управлінні професійно-технічної освіти, координації діяльності вищих навчальних закладів і науки ведеться окрема книга наказів, проте зміст і дати видання наказів не узгоджувалися із директором департаменту та є фіксацією окремих рішень, прийнятих позивачем. При цьому, частина наказів стосується прийняття рішень, які не належать до компетенції заступника директора департаменту, зокрема: прийняття рішень про зняття доган; преміювання та відрядження окремих працівників, у тому числі, із використанням транспортного засобу, закріпленого за іншим структурним підрозділом департаменту.

За вказівкою керівництва ОДА ОСОБА_1 08.07.2015 року було надано письмові пояснення по суті цих порушень, у яких останній свою провину не визнав.

Так, 16 липня 2015 року головою Львівської обласної державної адміністрації було видано розпорядження №480/0/8-15 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_3 та ОСОБА_1П.» та, окрім іншого, оголошено догану ОСОБА_1, заступникові директора департаменту - начальникові управління професійно-технічної освіти, координації діяльності вищих навчальних закладів і науки департаменту освіти і науки обласної державної адміністрації.

При наданні оцінки правомірності порядку та законності обставин накладання на позивача дисциплінарного стягнення, слід виходити із загальних правил притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності, передбачених Конституцією України, Кодексом законів про працю України, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України «Про державну службу», Законом України «Про місцеві державні адміністрації» та Порядком проведення службового розслідування стосовно державних службовців, уповноважених на виконання функцій держави або органів місцевого самоврядування.

Статтею 55 Конституції України регламентовано, що кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, посадових та службових осіб.

Згідно ст.5 Закону України «Про державну службу України», державний службовець повинен: сумлінно виконувати свої службові обовязки; шанобливо ставитися до громадян, керівників і співробітників, дотримуватися високої культури спілкування; не допускати дій і вчинків, які можуть зашкодити інтересам державної служби чи негативно вплинути на репутацію державного службовця.

Так, відповідно до частини першої статті 10 Закону України «Про державну службу», основними обовязками державних службовців є: додержання Конституції України та інших актів законодавства України; забезпечення ефективної роботи та виконання завдань державних органів відповідно до їх компетенції; недопущення порушень прав і свобод людини та громадянина; безпосереднє виконання покладених на них службових обовязків, своєчасне і точне виконання рішень державних органів чи посадових осіб, розпоряджень і вказівок своїх керівників; збереження державної таємниці, інформації про громадян, що стала їм відома під час виконання обовязків державної служби, а також іншої інформації, яка згідно з законодавством не підлягає розголошенню; постійне вдосконалення організації своєї роботи і підвищення професійної кваліфікації; сумлінне виконання своїх службових обовязків, ініціатива і творчість в роботі.

Частиною першою статті 14 Закону України «Про державну службу» визначено, що дисциплінарні стягнення застосовуються до державного службовця за невиконання чи неналежне виконання службових обовязків, перевищення своїх повноважень, порушення обмежень, повязаних з проходженням державної служби, а також за вчинок, який порочить його як державного службовця або дискредитує державний орган, в якому він працює.

Проведення службового розслідування стосовно державних службовців регулюється Порядком проведення службового розслідування стосовно державних службовців, уповноважених на виконання функцій держави або органів місцевого самоврядування, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13 червня 2000 року №950.

Пунктами 1, 7, 10 цього Порядку передбачено, що стосовно державних службовців може бути проведено службове розслідування, зокрема, у разі невиконання або неналежного виконання ними службових обовязків, перевищення своїх повноважень, що призвело до людських жертв або заподіяло значну матеріальну чи моральну шкоду громадянинові, державі, підприємству, установі, організації чи обєднанню громадян. Особа, стосовно якої проводиться службове розслідування, має право в будь-який момент узяти в ньому участь, пояснювати факти, робити заяви, подавати відповідні документи і порушувати клопотання про залучення нових документів, вимагати додаткового вивчення пояснень осіб, причетних до справи. На вимогу керівника державного органу (посадової особи), якому доручено проведення службового розслідування, голови або членів комісії чи державного службовця, стосовно якого проводилося розслідування, акт повинен розглядатися в їх присутності. За результатами розгляду керівник державного органу (посадова особа), який прийняв рішення щодо проведення службового розслідування, приймає в десятиденний термін відповідне рішення, з яким ознайомлюється державний службовець. За матеріалами службового розслідування державний службовець може бути притягнутий до відповідальності згідно із законодавством.

Матеріали справи свідчать про те, що службового розслідування, передбаченого як в ст.11 та ст.14 Законі України «Про державну службу», так і Порядком проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або органів місцевого самоврядування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 червня 2000 року №950, відповідачем проведено не було, зазначені вище вимоги закону при застосуванні до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді оголошення 16.07.2015 року догани відповідачем не дотримані.

Необхідність проведення службового розслідування при застосуванні заходів дисциплінарного впливу до державних службовців у вигляді догани чи звільнення із займаної посади, узгоджується із правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові від 21 травня 2013 року (справа №21-403а12), Вищого адміністративного суду України, викладеною в ухвалі від 10 квітня 2014 року у справі №К/800/7678/13.

Відповідно до ст.147 Кодексу законів про працю України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1)догана; 2)звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

Згідно ч.1 ст.147-1 Кодексу законів про працю України, дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника.

Статтею 148 Кодексу законів про працю України передбачено, що дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у звязку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці.

Відповідно до ст.149 Кодексу законів про працю України, до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

В силу ст.151 Кодексу законів про працю України якщо протягом року з дня накладення дисциплінарного стягнення працівника не буде піддано новому дисциплінарному стягненню, то він вважається таким, що не мав дисциплінарного стягнення. Якщо працівник не допустив нового порушення трудової дисципліни і до того ж проявив себе як сумлінний працівник, то стягнення може бути зняте до закінчення одного року. Протягом строку дії дисциплінарного стягнення заходи заохочення до працівника не застосовуються.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», голова місцевої державної адміністрації в межах своїх повноважень видає розпорядження.

Згідно із ч.1 ст.39 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», голова місцевої державної адміністрації очолює місцеву державну адміністрацію, здійснює керівництво її діяльністю, несе відповідальність за виконання покладених на місцеву державну адміністрацію завдань і за здійснення нею своїх повноважень.

Виходячи з правової природи інституту дисциплінарної відповідальності, при притягненні працівника до даного виду відповідальності, адміністрація повинна навести конкретні факти допущеного ним невиконання або неналежного виконання покладених на нього трудових обовязків.

З аналізу наведених правових норм, слідує, що розпорядження про притягнення до дисциплінарної відповідальності повинно містити чітке формулювання суті та обставин допущеного працівником проступку, підстави прийняття рішення про притягнення до відповідальності, час вчинення та час виявлення самого проступку й обґрунтування обрання певного виду стягнення із урахуванням передбачених законодавством обставин.

Загалом, відповідачем не надано суду доказів та не зазначена дата вчинення позивачем протиправної бездіяльності.

Однак, якщо взяти до уваги службову записку директора департаменту освіти і науки обласної державної адміністрації ОСОБА_3 від 20.03.2015 року №03-06/810, на яку, як на основний аргумент є посилання в інших вищевказаних службових записках, то днем зафіксування (виявлення) проступку є 20.03.2015 року, що є порушенням відповідачем ст.148 Кодексу законів про працю України для застосування до позивача лише у липні 2015 року дисциплінарного стягнення.

У той же час, суд зазначає, що у тексті оскаржуваного розпорядження не зазначено, за які саме порушення (з урахуванням визначених службових обовязків) позивача притягнуто до відповідальності, він містить лише посилання на неналежне виконання посадових обовязків в частині перевищення повноважень заступником директора департаменту освіти і науки облдержадміністрації ОСОБА_1, без вказівки на конкретні обставини щодо недоліків в роботі, що виключає, зокрема, можливість визначення вчинення проступку як такого та в часі, строків і підстав застосування дисциплінарного стягнення й мотивів, за яких його було обрано.

Тож, суд наголошує, що спірне розпорядження від 16.07.2015 року №480/0/8-15 взагалі не містить в собі викладених обставин та суті допущеного проступку, часу його вчинення і часу виявлення такого. Вказане рішення приймалось на підставі службових записок від 30.06.2015 року №9/16-9580/0/1-15 та від 02.07.2015 року №916-9580/1/1-15 (що були складені в основному за службовою запискою директора департаменту освіти і науки облдержадміністрації ОСОБА_3 від 20.03.2015 року №03-06/810, як не заперечувалось представником відповідача), які також, окрім припущень, не містять в собі будь-яких встановлених фактів та конкретних обставин порушення позивачем своїх службових обовязків.

Більш того, суд зауважує, що в оскаржуваному розпорядженні відсутня мотивувальна його частина, зокрема, відсутнє обґрунтування прийнятого рішення з посиланням на акти, які обґрунтовують правомірність притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності та правові посилання (законодавство, локальні нормативні акти, посадова інструкція), а у резолютивній частині розпорядження не вказано про необхідність доведення наказу до відома працівника/працівників, не розяснено його права на оскарження.

Проте, як зясувалось судом із пояснень представника відповідача, наданих у судовому засіданні, та підтверджується матеріалами справи службове розслідування по встановлених в ході перевірки фактах не призначалось та не проводилось, взаємозвязок між виявленими в ході перевірки порушеннями законодавства та неналежним виконанням позивачем своїх службових обовязків не встановлено.

Таким чином, розпорядження від 16.07.2015 року №480/0/8-15 не можна визнати вмотивованим, оскільки викладені в ньому причини притягнення винної особи до дисциплінарної відповідальності носять формальний характер і не містить чіткої інформації щодо складу дисциплінарного проступку.

Відповідно до вимог статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд приходить до висновку, що відповідачем не надано доказів порушення позивачем посадових обовязків, а тому необґрунтовано та з неповним зясуванням всіх обставин притягнув позивача до дисциплінарної відповідальності.

Отже, за вказаних обставинах, суд вважає, що відповідачем не доведено наявність достатніх та допустимих доказів неналежного виконання позивачем службових обовязків, а отже і правомірність спірного розпорядження про притягнення останнього до дисциплінарної відповідальності, у звязку з чим, дане розпорядження підлягає скасуванню.

У відповідності до вимог ст.94 КАС України, оскільки судові витрати у формі судового збору позивачем у справі не були понесені, а тому не підлягають стягненню на його користь.

Керуючись ст.ст.2, 4, 7-11, 14, 18, 19, 69-71, 86, 87, 94, 143, 158, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Львівської обласної державної адміністрації №480/0/8-15 від 16.07.2015 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_3 та ОСОБА_1П.» в частині оголошення догани ОСОБА_1, заступникові директора департаменту - начальникові управління професійно-технічної освіти, координації діяльності вищих навчальних закладів і науки департаменту освіти і науки обласної державної адміністрації.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі у відповідності до ч.3 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішення за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Сасевич О.М.

Повний текст постанови виготовлений 06 жовтня 2015 року.