Справа № 2а-18174/11/2670
Суддя: Желтобрюх І.Л.
Дата ухвалення: 2015-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

01 жовтня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючої-судді: Желтобрюх І.Л.,

суддів: Мамчура Я.С.,

Шостака О.О.,

при секретарі: Оліщук А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Комунального підприємства з питань будівництва житлових будинків «Житлоінвестбуд-УКБ» на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 серпня 2015 року у справі за позовом Комунального підприємства з питань будівництва житлових будинків «Житлоінвестбуд-УКБ» до Управління охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання незаконним та скасування наказу, -

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство з питань будівництва житлових будинків «Житлоінвестбуд-УКБ» звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Головного управління охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської держаної адміністрації) в якому, з урахуванням заяви про зміну предмету або підстав позову від 09.02.2012, просило зобов'язати відповідача скасувати наказ Головного управління охорони культурної спадщини від 04.05.2006 №23 з усіма додатками.

Справа неодноразово переглядалась судами різних інстанції.

Протокольною ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 27.07.2015 допущено заміну неналежного відповідача Головного управління охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської держаної адміністрації) на належного - Управління охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 серпня 2015 року позов залишено без розгляду на підставі ст.100 КАС України, - у зв'язку з пропуском встановленого ч.2 ст.99 КАС України строку звернення до суду.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального права, та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що неправомірно був позбавлений права на судовий розгляд та вважає, що ним не було пропущено строки звернення до суду, оскільки про існування оскаржуваного наказу йому стало відомо лише в 09 вересня 2011 року.

Сторони в судове засідання не з'явилися. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін. Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, дослідивши й проаналізувавши доводи апеляційної скарги і докази на їх підтвердження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, наказом Головного управління охорони культурної спадщини виконавчого комітету Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 23 від 04.05.2006 занесено комплекс мікрорайону «Соцмісто» в межах вулиць Попудренка, Червоноткацькій, Мініна та Червоногвардійській у Дніпровському районі м. Києва до Переліку щойно виявлених об'єктів культурної спадщини (містобудування, архітектура).

06 Грудня 2011 року позивач звернувся до суду першої інстанції з даним адміністративним позовом.

Положеннями частин 1 та 2 статті 99 КАС України передбачено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч.1 ст. 103 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Строк звернення до суду обчислюється за загальним правилом з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов'язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені; рішення скероване на її адресу поштовим повідомленням, яке вона відмовилася отримати або не отримала внаслідок неповідомлення відправника про зміну місця проживання; про порушення її прав знали близькі їй особи.

День, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів.

У відповідності до ч.1 ст.100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем у даній справі оскаржується Наказ Головного управління охорони культурної спадщини виконавчого комітету Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 23 від 04.05.2006.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку на оскарження вищеозначеного Наказу, позивач посилається на те, що про його існування йому стало відомо лише 09 вересня 2011 року з офіційного видання Інформаційного центру з питань культури та мистецтв ДЗ «Національна парламентська бібліотека України» Міністерства Культури України (ДЗК випуск 8/1 2011 року).

Разом з тим, з наявних в матеріалах справи листів відповідача від 07.09.2007 №6917 та від 26.03.2008 №1963, вбачається, що Головним управлінням охорони культурної спадщини було повідомлено позивача, зокрема, про те, що на території комплексу мікрорайону «Соцмісто» знаходиться щойно виявлені об'єкти культурної спадщини (№№ 14, 16, 18/47 на вул. Червоногвардійській та №№ 45, 45а на вул. Червоноткацькій) - зразки типових малоповерхових житлових будинків кінця 1940-х - поч. 1950-х років (періоду післявоєнної відбудови), ( №№ 34, 36/10 на вул. Краківській та № 12 на вул. Червоногвардійській) - зразки типових малоповерхових житлових будинків кінця 1940-х - поч. 1950 років (періоду післявоєнної відбудови), які відзначались цікавою трактовкою фасадів, властивою т.з. стилю академічного соцреалізму.

Тобто, вже з вересня 2007 року позивачеві було достеменно відомо про виявлення на території комплексу мікрорайону «Соцмісто» об'єктів культурної спадщини.

Вищевказані обставини справи встановлені судом першої інстанції, підтверджуються матеріалами справи та не спростовані апелянтом.

Проте, з даним адміністративним позовом позивач звернувся до суду лише через 4 роки після вчинення відповідачем, на його думку, протиправних дій, - прийняття оскаржуваного наказу.

Законодавче закріплення строків звернення з адміністративним позовом до суду є гарантією стабільності публічно правових відносин, призначенням якої є забезпечення своєчасної реалізації права на звернення до суду, забезпечення стабільної діяльності суб'єктів владних повноважень при здійсненні управлінських функцій, дисциплінування учасників адміністративного судочинства. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого публічно-правові відносини можуть вважатися спірними. Тому, якщо протягом законодавчо встановлено строку особа не звернулася до суду за вирішенням спору, відповідні відносини набувають ознаки стабільності.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що даний позов подано із порушенням строку встановленого частиною 2 статті 99 КАС України, а тому підлягає залишенню без розгляду.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Допущення судом першої інстанції порушень норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення питання, колегією суддів не виявлено, а тому оскаржувана ухвала суду, за приписами ст.200 КАС України, залишається без змін.

Керуючись ст.ст. 41, 100, 181, 199, 200, 205, 206, 211, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Комунального підприємства з питань будівництва житлових будинків «Житлоінвестбуд-УКБ» залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 серпня 2015 року, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуюча:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлено 06 жовтня 2015 року.

.

Головуючий суддя Желтобрюх І.Л.

Судді: Мамчур Я.С

Шостак О.О.