Справа № 817/2286/15
Суддя: Котік Т.С.
Дата ухвалення: 2015-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Гломб Ю.О.
Суддя-доповідач:Котік Т.С.
УХВАЛА

іменем України

"01" жовтня 2015 р. Справа № 817/2286/15

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Котік Т.С.

суддів: Жизневської А.В.

Малахової Н.М.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від "27" серпня 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, третя особа - Державне підприємство "Рівненський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації" про визнання незаконним та скасуваня наказу, поновлення на роботі ,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2015 року закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм процесуального права просить скасувати ухвалу суду, а справу направити для продовження розгляду. Зокрема, апелянт посилається на те, що поза увагою суду першої інстанції залишилися ті обставини, що його звільнення було здійснено в рамках Закону України "Про очищення влади", а тому будь-які спори стосовно звільнення проведеного за цим законом є такими, що підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Розглянувши справу в порядку, визначеному п.2 ч.1 ст.197 КАС України, перевіривши законність та обгрунтованість судового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду з вказаним позовом та просив визнати незаконним та скасувати наказ про його звільнення від 14.07.2015 №80-п з посади генерального директора державного підприємства "Рівненський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації" з підстав, передбачених Законом України "Про очищення влади" та п.7-2 ст.36 КЗпП України.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції дійшов висновків, що вказаний спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства України, оскільки правовідносини, що виникли між сторонами з приводу звільнення ОСОБА_3 з посади генерального директора ДП "Рівненський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації" за своїм змістом не пов'язані з проходженням публічної служби та не носять публічно-правовий характер.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з вказаним висновком, виходячи з наступного.

В силу вимог частини 1 статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Частиною 2 статті 17 КАС України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Зокрема, відповідно до пункту 15 статті 3 КАС України публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим та органах місцевого самоврядування.

Нормативно-правовим актом, що регулює суспільні відносини, які охоплюють діяльність держави щодо створення правових, організаційних, економічних та соціальних умов реалізації громадянами України права на державну службу, є Закон України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-XII (по тексту ухвали - Закон України №3723-XII).

За змістом статті 1 вказаного Закону, державна служба в Україні - це професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів.

Вказані особи є державними службовцями у розумінні Закону України №3723-XII та мають відповідні службові повноваження.

Проте, як встановлено судом першої інстанції, позивач перебував в трудових відносинах на підставі контракту, який 13.01.2014 року укладено між Міністерством економічного розвитку і торгівлі України та позивачем ОСОБА_3. Відповідно до контракту, ОСОБА_3 призначено на посаду Генерального директора ДП "Рівненський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації", засновником якого є Мінекономрозвитку України, на термін з 14.01.2014 року по 14.01.2017 року (а.с.83-89).

Отже, є вірними висновки суду першої інстанції, що правовідносини, які виникли між позивачем та Міністерством економічного розвитку і торгівлі України носять не публічно-правових характер та не можуть випливати з владно-управлінських функцій останнього, оскільки Міністерство економічного розвитку і торгівлі України у спірних правовідносинах виступає виключно суб'єктом управління персоналом.

При цьому, управлінський персонал має ті ж головні ознаки, що й весь персонал підприємства - наявність трудових взаємовідносин з роботодавцем (в тому числі робота за наймом) і володіння певними якісними характеристиками.

В свою чергу, правові основи управління об'єктами державної власності визначає Закон України «Про управління об'єктами державної власності».

У відповідності до ст. 1 Закону України «Про управління об'єктами державної власності», управління об'єктами державної власності - здійснення Кабінетом Міністрів України та уповноваженими ним органами, іншими суб'єктами, визначеними цим Законом, повноважень щодо реалізації прав держави як власника таких об'єктів, пов'язаних з володінням, користуванням і розпоряджанням ними, у межах, визначених законодавством України, з метою задоволення державних та суспільних потреб.

Згідно абз. 2 п 1. ст.3 вказаного Закону об'єктами управління державної власності є, в тому числі майно, яке передане державним комерційним підприємствам (державні підприємства), установам та організаціям.

При цьому, суб'єктом такого управління виступають, в тому числі Кабінет Міністрів України, міністерства, інші органи виконавчої влади та державні колегіальні органи (уповноважені органи управління) (ст.4 Закону).

Зі змісту Статуту ДП "Рівненський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації", затвердженого наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 16.07.2013 року №822 (а.с.92-111) вбачається, що ДП "Рівненський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації" засноване на державній власності, належить до сфери управління Міністерства економічного розвитку і торгівлі України та є державним комерційним підприємством (п.1.1).

Згідно з п.7.3 Статуту Управління Підприємством (ДП "Рівненський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації") відповідно до повноважень, визначених цим Статутом та законодавством, здійснюється його генеральним директором, який призначається на посаду Уповноваженим органом управління (Міністерством економічного розвитку і торгівлі України) шляхом укладення контракту, у якому визначаються строк найму, права, обов'язки і відповідальність генерального директора, умови його матеріального забезпечення, звільнення його з посади та інші умови найму за погодженням сторін.

Отже, виходячи з системний аналіз вказаних норм і встановлених обставин, суд першої інстанції вірно зазначив, що Міністерство економічного розвитку і торгівлі України в даному випадку не виконує владно-управлінських функцій, так як у розумінні Закону України "Про управління об'єктами державної власності" не є суб'єктом владних повноважень, оскільки виникають виключно трудові відносини між позивачем та Органом управління майном.

Укладення контракту Міністерством економічного розвитку і торгівлі України та звільнення позивача з посади не змінює правової природи цих відносин.

Також, слід зазначити, що робота генерального директора ДП "Рівненський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації", не зважаючи на спеціальну процедуру призначення та звільнення, по своїй суті не є проходженням публічної служби в розумінні КАС України, такі як, відповідно до частини 3 статті 21 Кодексу законів про працю України, контракт є лише особливою формою трудового договору, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, можуть встановлюватися угодою сторін.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що призначення позивача на посаду генерального директора державної установи не є прийняттям на публічну службу. Акт центрального органу виконавчої влади, що уклав контракт з директором підпорядкованої державної установи, стосовно трудових відносин, не є публічно-правовим актом суб'єкта владних повноважень і не може оскаржуватися за правилами адміністративного судочинства.

Доводи апелянта про те, що його звільнення проведено на підставі Закону України "Про очищення влади", а тому даний спір є публічно-правовим є безпідставним, оскільки покликання на Закон України "Про очищення влади" в оскаржуваному наказі недостатньо для розгляду трудового спору в порядку адміністративного судочинства.

Окрім того, питання розмежування трудових правовідносин та публічної служби, а також юрисдикції судів щодо розгляду таких спорів, підтверджується правовою позицією Вищого адміністративного суду України викладеною в постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 №8, де у пункті 13.1 зазначено, що компетенція адміністративних судів поширюється на саме публічно-правові спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Також, у пункті 23 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 №3 вказано, що діяльність особи, призначеної у державному секторі економіки через систему організаційно-господарських повноважень відповідних органів управління на посаду керівника юридичної особи - суб'єкта господарської діяльності, що функціонує на основі права господарського відання або права оперативного управління, або за рішенням органу місцевого самоврядування, не є публічною службою, передбаченою пунктом 15 статті 3 КАС України. Трудові правовідносини таких осіб регулюються законодавством про працю, а спори із цих питань розглядаються у порядку цивільного судочинства.

З огляду на вищезазначене, суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, надав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення, закривши провадження у справі відповідно до пункту 1 частини 1 статті 157 КАС України.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, не містять фактів невірного застосування судом норм процесуального права, а тому колегія суддів не вбачає підстав, визначених ст. 204 КАС України, для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 199, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від "27" серпня 2015 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Т.С. Котік

судді: А.В. Жизневська

Н.М. Малахова

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу ОСОБА_3 АДРЕСА_2

3- відповідачу Міністерство економічного розвитку і торгівлі України вул.М.Грушевського, 12/2,м.Київ,01008

4-третій особі: Державне підприємство "Рівненський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації" - вул.Замкова, 31,м.Рівне,33000,

5 - представнику позивача ОСОБА_5 АДРЕСА_1 - ,