Справа № 7623/10/2070
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2010-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.09.2010 р. № 2а-7623/10/2070

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мар'єнко Л.М.

при секретарі судового засідання - Макогон Н.О.

за участю сторін:

прокурора Семенець Ю.В.,

представник позивача - ОСОБА_1,

представник відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Прокурора Борівського району Харківської області в інтересах держави в особі Харківського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів
до Сільськогоподарського виробничого кооперативу Агрофірма "Солоненське"
про стягнення адміністративно-господарських санкцій , -
В С Т А Н О В И В:

Прокурор Борівського району Харківської області звернувся до суду в інтересах держави в особі Харківського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів з адміністративним позовом до Сільськогоподарського виробничого кооперативу Агрофірма Солоненське, в якому просив стягнути з відповідача на користь Харківського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції за незайняті робочі місця, призначені для працевлаштування інвалідів у 2009 році, у сумі 33 047,06 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до ч. 1 ст.19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" від 21.03.1991 року № 875-ХІІ від 21.03.1991 р., для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця. Відповідно до ст. 20 зазначеного Закону встановлено обов'язок підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій, громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачувати відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньорічної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом. Згідно форми 10-ПІ «Звіту про зайнятість та працевлаштування інвалідів» за 2009 рік, що наданий відповідачем до Харківського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів, середньооблікова чисельність штатних працівників облікового складу підприємства у 2009 році становила 51 осіб. У відповідності до п. 4 ст. 20 Закону України „Про зайнятість населення підприємства, установи і організації незалежно від форми власності зобовязані щомісячно подавати у місцеві центри зайнятості за їх місцезнаходженням адміністративні дані у повному обсязі про наявність вільних робочих місць (вакансій), у тому числі призначених для працевлаштування Інвалідів. Наказом Державного комітету статистики № 420 від 19.12.05р. затверджена форма статистичної звітності №3-ПН «Звіт про наявність вакансій», яка подається підприємствами на адресу державної служби зайнятості. Згідно інформації Борівського районного центру зайнятості СВК а/ф «Солоненське» протягом 2009 року звіт за формою № 3-ПН наданий лише 15.01.09р., 28.01.09р. та 19.02.09р. та зазначена вакансія знята у звязку з відсутністю щомісячного підтвердження, тобто підприємством не вжиті у повному обсязі всі передбачені чинним законодавством заходи по забезпеченню працевлаштування інвалідів. Розмір середньорічної заробітної плати на підприємстві за 2009 рік становить 16523,53 грн. Таким чином, сума адміністративно-господарських санкцій за не зайняті робочі місця, призначені для працевлаштування інвалідів у 2009 році становить 33047,06 грн.

Відповідач заперечував проти адміністративного позову, від представника відповідача СВК а/ф «Солоненське» ОСОБА_2 до суду надійшли письмові заперечення, в яких відповідач зазначив, що згідно зі ст. 20 Закону України „Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» обовязок підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування Інваліда і не зайняте інвалідом. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, на яких працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, у фізичної особи, яка використовує найману працю. З огляду на вищезазначену норму діючого законодавства стає зрозуміло, що стягненню з підприємства підлягає саме середня річна заробітна плата. В своїй позовній заяві «Позивач» також просить стягнути з відповідача середню річну заробітну плату. З аналізу положень Закону України „Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» вбачається, що на підприємстві лежить лише обовязок щодо подачі до державної служби зайнятості інформації, необхідної для організації працевлаштування інвалідів. В 2009 році відповідач три рази, що підтверджується листом Борівського районного центру зайнятості № 474 від 31 травня 2010 року, надавав звіти про наявність вакантних робочих місць для інвалідів, тобто в січні та лютому 2009 року «Відповідач» належним чином виконував покладені на нього обовязки.

У судовому засіданні прокурор та представник позивача підтримали позовні вимоги, посилаючись на викладені у позові обставини.

Представник відповідача заперечував проти позову, посилаючись на викладені у запереченнях обставини.

Заслухавши пояснення прокурора, представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні", для підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності і господарювання встановлюється норматив робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів в розмірі чотирьох відсотків від загальної чисельності працюючих, а якщо працює від 15 до 25 чоловік - у кількості 1 робочого місця.

Відповідно до вимог ст. 20 вказаного закону, підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж встановлено нормативом, передбаченим ст. 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом.

Судом встановлено, що відповідач згідно поданої державної звітності "Звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів" (форма № 10-ПІ) за 2009 рік повинен був створити у 2009 році 2 робочих місця для працевлаштування інвалідів, відповідно до середньооблікової чисельності штатних працівників особового складу - 51 особа. Відповідно до ст. 19 зазначеного Закону, на СВК а/ф «Солоненське» у 2009 році норматив для працевлаштування інвалідів складав 2 робочих місця. Відповідно до списку працюючих інвалідів фактично на підприємстві жодного інваліда не працювало (а.с.6-7).

У відповідності до ч. 4 ст. 20 Закону України "Про зайнятість населення" від 01.03.1991 року № 803-ХІІ, підприємства, установи, організації незалежно від форми власності реєструються у місцевих центрах зайнятості за їх місцезнаходженням як платники збору до Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, щомісяця подають цим центрам адміністративні дані у повному обсязі про наявність вільних робочих місць (вакансій), у тому числі призначених для працевлаштування інвалідів. Порушення порядку подання адміністративних даних тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Судом встановлено, що докази того, що протягом 2009 року відповідач надавав місцевому центру зайнятості населення інформацію щодо наявності вакантних робочих місць для працевлаштування інвалідів відсутні, оскільки СВК а/ф «Солоненське» інформувало Борівський районний центр зайнятості шляхом надання звітів про наявність робочих місць та потребу у працівниках формою № 3-ПН лише частково - у січні та лютому 2009 року, а не щомісяця, як це передбачено ч. 4 ст. 20 Закону України "Про зайнятість населення".

Відповідно до ст. 18 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні", забезпечення прав інвалідів на працевлаштування та оплачувану роботу, в тому числі з умовою про виконання роботи вдома, здійснюється шляхом їх безпосереднього звернення до підприємств, установ, організацій чи до державної служби зайнятості. Підбір робочого місця здійснюється переважно на підприємстві, де настала інвалідність, з урахуванням побажань інваліда, наявних у нього професійних навичок і знань, а також рекомендацій медико-соціальної експертизи. Підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов'язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, Закон України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" покладає на підприємство обов'язок створити (пристосувати), атестувати належним чином робочі місця для працевлаштування інвалідів та повідомити про це органи, перелічені в ч. 1 ст. 18 зазначеного закону, і ті, в свою чергу, зобов'язані направити підприємству на працевлаштування інвалідів.

Судом встановлено, що відповідачем у 2009 році не вжито заходів зі створення робочих місць для інвалідів та не повідомлено органи працевлаштування про створення відповідних робочих місць, що унеможливило направлення цими органами до підприємства відповідача інвалідів для працевлаштування. Таким чином, відповідачем не були виконані вимоги Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" щодо прийняття заходів для працевлаштування інвалідів.

З форми № 10-ПІ "Звіту про зайнятість та працевлаштування інвалідів" за 2009 рік встановлено, що розмір середньорічної заробітної плати на підприємстві за 2009 рік становить 16 523 грн. 53 коп.

Статтею 238 Господарського кодексу України передбачено, що за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до субєктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення субєкта господарювання та ліквідацію його наслідків.

Таким чином, сума адміністративно-господарських санкцій за незайняті робочі місця, призначені для працевлаштування інвалідів у 2009 році, становить 33 047 грн. 06 коп.

До теперішнього часу відповідачем не сплачено адміністративно-господарські санкції.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно ст. 94 КАС України у справах, в яких позивачем є субєкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа судові витрати з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись Законом України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" від 21.03.91 N 875-XII, Законом України "Про зайнятість населення" від 01.03.1991 року № 803-ХІІ, ст.ст. 2, 3, 7, 17, 70, 71, 86, 94, 158, 160, 161, 162, 163, 167 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Прокурора Борівського району Харківської області в інтересах держави в особі Харківського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Сільськогоподарського виробничого кооперативу Агрофірма Солоненське про стягнення адміністративно-господарських санкцій задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Сільськогоподарського виробничого кооперативу Агрофірма Солоненське (р/р 2, МФО 380805, «Райффайзен банк Аваль» у м. Київі, ; юридична адреса: 63830, Харківська область, Борівський район, с. Вище-Солоне, вул.. Молодіжна, б. 76-А) на користь Харківського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів (р/р 0003, управління Держказначейства у Дзержинському районі, код 24134567, МФО 851011 ГУДК у Харківській області; адреса: м. Харків, Держпром, 1 підїзд, 1 роверх, кім. 16) адміністративно-господарські санкції за незайняті робочі місця, призначені для працевлаштування інвалідів у 2009 році в розмірі 33047 (тридцять три тисячі сорок сім) грн. 06 коп.

Судові витрати віднести за рахунок Державного бюджету.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова у повному обсязі виготовлена 17 вересня 2010 року.

Суддя Мар'єнко Л.М.