Справа № 820/7080/15
Суддя: Горшкова О.О.
Дата ухвалення: 2015-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

17 вересня 2015 р. № 820/7080/15

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Горшкова О.О., розглянувши в порядку письмового провадження матеріали позовної заяви Державного підприємства "Дослідне господарство "Борки" Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України до Державної виконавчої служби Зміївського РУЮ у Харківській області, третя особа Публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк" про визнання протиправною та скасування постанови про арешт коштів,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Державне підприємство "Дослідне господарство "Борки" Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України, звернувся до суду із позовом до Державної виконавчої служби Зміївського РУЮ у Харківській області, третя особа Публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк", в якому просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця ВДВС Зміївського РУЮ Харківської області Нагорної О.О. від 29.10.2014 року в частині накладення арешту на кошти, що містяться на рахунку № 2300 в Зміївському відділенні ПАТ "УкрСиббанк", що відкритий позивачем;

- перерахувати кошти у сумі 2085, 44грн. на спеціальний рахунок ДП "ДГ "Борки" ОСОБА_1" № 2300 в Зміївському відділенні ПАТ "УкрСиббанк".

В обґрунтування позову позивач вказував на те, що державним виконавцем всупереч вимог ст.ст.72- 73 Закону України «Про виконавче провадження» неправомірно накладено арешт на банківський рахунок № 2300 підприємства, оскільки вказаний рахунок, на думку позивача, має спеціальний режим використання, а відтак на нього не може бути звернуто стягнення у процесі примусового вчинення виконавчих дій.

Представник відповідача, заперечуючи проти задоволення позовних вимог зазначив, що державний виконавець, діючи в межах повноважень та виключно в межах правового поля, правомірно прийняв постанову від 29.10.2014 року № ВП 45255691 про арешт коштів боржника. Представник відповідача також звернув увагу, що державним виконавцем накладено арешт не на конкретний рахунок підприємства № 2300, а на кошти, що містяться на всіх рахунках боржника та знаходться в АПТ «УкрСиббанк». Також. представник зазначив, що оскільки підприємством не було відкрито окремо поточний рахунок для зарахування страхових коштів у банках, то грошові кошти були спрямовані на задоволення вимог кредиторів, на стягнення на підставі виконавчих та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до закону.

Представник третьої особи, заперечуючи проти задоволення позовних вимог зазначив, що у звязку з отримання АТ «УкрСиббанк» від ВДВС Зміївського РУЮ Харківській області постанови про арешт коштів боржника, банком було накладено арешт на всі відкриті рахунки позивача у банківській установі, про що повідомлено підприємство листом від 05.12.2014 року № 22-21/44679. Таким чином, АТ «УкрСиббанк» накладено арешт на поточні рахунки позивача, у відповідності до норм діючого законодавства.

Представники позивача та відповідача, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання 17.09.2015 року не прибули, проте в процесі розгляду справи звертались до суду із клопотаннями про розгляд справи за їх відсутності.

Представник третьої особи, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у зазначене судове засідання не прибув.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку розглядати справу за наявними в ній матеріалами в порядку письмового провадження.

Згідно приписів ч.1 ст.41 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Частиною 6 ст. 128 КАС України передбачено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на повному, всебічному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалі справи, на виконанні у ВДВС Зміївського РУЮ Харківській області знаходиться зведене виконавче провадження за № 45255691 про стягнення на користь юридичних осіб та держави боргу з Державного підприємства "Дослідне господарство "Борки" Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України.

Постановою державного виконавця ВДВС Зміївського РУЮ Харківській області від 29.10.2014 року накладено арешт на грошові кошти боржника, що містяться на всіх рахунках боржника у тому числі тих, які будуть відкриті після винесення постанови про накладення арешту та знаходяться в АТ «УкрСиббанк» та належать боржнику.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість постанови державного виконавця ВДВС Зміївського РУЮ Харківській області про арешт коштів боржника від 29.10.2014 року № ВП 45255691, суд зазначає наступне.

Порядок примусового виконання рішень державною виконавчою службою передбачений Законом України "Про виконавче провадження" та здійснюється на підставі виконавчих документів, до яких відноситься і виконавчий надпис нотаріуса.

Так, преамбулою Закону України Про виконавче провадження визначено, що цей Закон визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно ч. 1 ст. 6 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно ч. 1 ст. 11 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а згідно ст. 17 цього Закону примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи, як постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

З аналізу викладених вище норм права, суд приходить до висновку, що виконавче провадження являє собою сукупність дій державного виконавця, спрямованих на примусове виконання визначених законом виконавчих документів. Суд зазначає, що державним виконавцем вчиняються дії з примусового виконання, крім іншого, постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Положеннями до ст. 19 Закону України Про виконавче провадження визначено, що державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону: 1) за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення; 2) за заявою прокурора у випадках представництва інтересів громадянина або держави в суді; 3) у разі якщо виконавчий лист надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду в порядку, встановленому законом; 4) в інших передбачених законом випадках.

Відповідно до ст. 22 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчі документи органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення можуть бути пред"явлені до виконання протягом трьох місяців.

Згідно ст. 25 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження", у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Поряд з цим, відповідно до вимог ст. 33 Закону України "Про виконавче провадження", у разі якщо в органі державної виконавчої служби відкрито кілька виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника, вони об'єднуються у зведене виконавче провадження і на майно боржника накладається арешт у межах загальної суми стягнення, виконавчого збору і можливих витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

У відповідності до вимог п. 1.5. Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 74/5 від 15.12.2009року, державний виконавець уживає заходів примусового виконання, якщо боржник не виконує добровільно рішення у встановлений виконавцем строк відповідно до статті 24 Закону. Заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на грошові кошти боржника; звернення стягнення на інші види майна боржника; звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; вилучення в боржника й передача стягувачеві певних предметів, зазначених у рішенні; відібрання дитини; інші заходи, передбачені рішенням.

Порядок звернення стягнення на кошти та інше майно боржника унормований ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження».

Так, згідно п.п. 2-5 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження», стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах.

Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих на виконання статей 19 1 та 26 1 Закону України "Про теплопостачання", статті 15 1 Закону України "Про електроенергетику", та на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов'язаних із забезпеченням ядерної безпеки". Готівкові кошти, виявлені у боржника, вилучаються. На кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках, вкладах та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня з моменту їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, які будуть відкриті після винесення постанови про накладення арешту. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати ті види майна чи предмети, на які необхідно в першу чергу звернути стягнення. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається державним виконавцем.

Частиною 2 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом, зокрема, винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах.

Також, суд вважає за потрібне звернути увагу, що відповідно до ч. 5 ст. 65 Закону України "Про виконавче провадження", не підлягають стягненню в порядку, встановленому цим Законом, кошти:що перебувають на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов'язаних із забезпеченням ядерної безпеки"; що знаходяться на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих на виконання статей 19 1 та 26 1 Закону України "Про теплопостачання" та статті 15 1 Закону України "Про електроенергетику".

Водночас, згідно ч. 1 ст. 72 Закону України "Про виконавче провадження" на допомогу по державному соціальному страхуванню, що виплачується в разі тимчасової непрацездатності та в інших випадках, допомогу по безробіттю та соціальну допомогу інвалідам з дитинства, призначену відповідно до Закону України "Про державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам", стягнення може бути звернено тільки за рішеннями про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також втратою годувальника.

Згідно ст. 73 Закону України «Про виконавче провадження», стягнення не може бути звернено на такі виплати: 1) вихідну допомогу, що виплачується в разі звільнення працівника; 2) компенсацію працівнику за невикористану відпустку, крім випадків, коли особа під час звільнення одержує компенсацію за відпустку, не використану протягом кількох років; 3) компенсацію працівнику витрат у зв'язку з переведенням, направленням на роботу до іншої місцевості чи службовим відрядженням; 4) польове забезпечення, надбавки до заробітної плати, інші кошти, що виплачуються замість добових і квартирних; 5) матеріальну допомогу особам, які втратили право на допомогу по безробіттю; 6) допомогу у зв'язку з вагітністю та пологами; 7) одноразову допомогу у зв'язку з народженням дитини; 8) допомогу по догляду за дитиною; 9) допомогу особам, зайнятим доглядом трьох і більше дітей віком до 16 років, по догляду за дитиною-інвалідом, по тимчасовій непрацездатності у зв'язку з доглядом за хворою дитиною, а також на іншу допомогу на дітей, передбачену законом; 10) допомогу на лікування; 11) допомогу на поховання; 12) щомісячну грошову допомогу у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства громадян, які проживають на території, що зазнала радіоактивного забруднення; 13) дотації на обіди, придбання путівок до санаторіїв і будинків відпочинку за рахунок фонду споживання. Стягнення не здійснюється також із сум: 1) неоподатковуваного розміру матеріальної допомоги; 2) грошової компенсації за видане обмундирування і натуральне постачання; 3) вихідної допомоги в разі звільнення (виходу у відставку) з військової служби, служби в органах внутрішніх справ та Державної кримінально-виконавчої служби України, а також грошового забезпечення, що не має постійного характеру, та в інших випадках, передбачених законом.

Процедура примусового стягнення у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження» не поширюється виключно на окремі поточні рахунки у банку або на окремий рахунок в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, тобто лише на спеціалізовані рахунки зі спеціальним режимом використання.

Однак, суд вважає за необхідне відзначити, що матеріали справи не містять, а позивачем в обґрунтування своєї правової позиції не надано до суду жодних доказів, які б підтверджували факт належності рахунку № 2300 до поточних рахунків за спеціальним режимом використання, як то заяви ДП " Дослідне господарство Борки" Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України до ПАТ «Укр Сиббанк» про відкриття поточного рахунку та засвідченої в установленому порядку картки із зразками підписів і відбитка печатки / картки із зразками підписів, як того вимагають вищезазначені приписи Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, яка затверджена постановою Правління Національного банку України від 12.11.2003 року № 492.

Додатково суд вважає за доцільне відзначити, ДП " Дослідне господарство Борки" Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України в тексті позовної заяви звернув увагу, що ПАТ «УкрСиббанк» в своєму листі від 20.02.2015 року № 15-1/4237 повідомляє підприємство про можливість зняття арешту саме зі спеціального рахунку за постановою ВДВС (а.с. 7).

Однак, позивачем залучено до матеріалів справи лист ПАТ «УкрСиббанк» від 27.03.2015 року № 15-1/11967, в якому банк лише зазначає загальні умови зняття арешту з рахунків у відповідності до п. 10.11 інструкції № 492 та, водночас, не повідомляє про жодний спеціальний рахунок підприємства (а.с. 13).

Таким чином, надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що ДП " Дослідне господарство Борки" Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України не надано до суду належних доказів на підтвердження дотримання вимог Інструкції № 492 та Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням" (який діяв на момент виникнення спірних правовідносин) в частині відкриття поточного рахунку за спеціальним режимом використання та, відповідно, належності банківського рахунку в ПАТ «УкрСиббанк» № 2300 до такого рахунку за спеціальним режимом використання, що, в свою чергу, вказує на відсутність обмежень щодо стягнення грошових коштів з боржника у процесі вчинення державним виконавцем виконавчих дій, які передбачені ст.ст.72 -73 Закону України «Про виконавче провадження».

Окрім того, суд звертає увагу, що відповідно до приписів ч. 1 ст. 72 КАС України,обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Зокрема, постановою Харківського окружного адміністративного суду від 23.07.2015 року по справі № 820/7081/15, яка набрала законної сили, встановлені преюдиціні обставини, які не потребують доказування.

Так, вищезазначеним судовим рішенням скасовано постанову Державної виконавчої служби Зміївського районного управління юстиції у Харківській області від 29.10.2014 року у ВП 45255691в частині накладення арешту на кошти Державного підприємства "Дослідне господарство "Борки" інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України", що містяться в Зміївському відділенні ПАТ "Укрсиббанк".

Водночас, у вищевказаному судовому рішенні судом звернуто увагу, що згідно повідомлення відповідача кошти на рахунках стягувача відсутні, а тому доцільність накладення на них арешту загалом не доцільна.

Згідно ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до приписів ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано адміністративний позов, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що боржником до суду не надано жодних доказів як на підтвердження належності банківського рахунку підприємства в ПАТ «УкрСиббанк» № 2300 до рахунку за спеціальним режимом використання, що, відповідно, вказувало на наявість заборон щодо стягнення з такого рахунку згідно ст.ст.72 -73 Закону України «Про виконавче провадження», так і на підтвердження того факту, що державним виконавцем в процесі вчинення виконавчих дій у межах зведеного виконавчого провадження № 45255691 було проведено стягнення саме з рахунку № 2300, який, на думку позивача є спеціальним, то суд дійшов висновку, що, суб`єкт владних повноважень, діяв виключно в межах правового поля, у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» та у спосіб, що передбачений чинним законодавством, який регулює спірні правовідносини, а відтак позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Отже, зважаючи на те, що інших обґрунтувань своїх вимог ніж ті, що наведені у позовній заяві позивачем суду не надано, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до положень ч. 1 ст. 94 КАС України

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 9, 11, 94, 128, 159, 160 163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Державного підприємства "Дослідне господарство "Борки" Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України до Державної виконавчої служби Зміївського РУЮ у Харківській області, третя особа Публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк" про визнання протиправною та скасування постанови про арешт коштів - залишити без задоволення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги у десятиденний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України з дня отримання копії постанови. Якщо постанову було проголошено у відсутності особи, яка бере участь у справі, то строк подання апеляційної скарги обчислюється з дня отримання нею копії постанови.

Постанова набирає законної сили у порядку, передбаченому ст. 254 КАС України.

Суддя Горшкова О.О.