Справа № 809/2051/15
Суддя: Лучко О.О.
Дата ухвалення: 2015-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" вересня 2015 р. Справа № 809/2051/15

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Лучко О.О.

за участю секретаря Волочій Л.І.

за участю сторін:

представника позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Консервний завод" Консерваторія"

до відповідача: Коломийської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Івано-Франківській області,

про скасування податкових повідомлень-рішень №№, НОМЕР_1 від 05.03.2015 року.,-

ВСТАНОВИВ:

19.05.2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Консервний завод" Консерваторія" (далі ТзОВ "Консервний завод" Консерваторія") звернулося до суду з адміністративним позовом до Коломийської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Івано-Франківській області (далі Коломийська оДПІ) про скасування податкових повідомлень-рішень № та № від 05.03.2015 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТзОВ "Консервний завод" Консерваторія", за результатами якої складено акт від 17.02.2015 року за №353/09-07-15/35185378. На підставі вказаного акта 05.03.2015 року податковим органом винесено податкові повідомлення-рішення за № яким зменшено розмір відємного значення ПДВ в розмірі 112 632,00 грн., та №, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ в розмірі 259 736,00 грн. Вважає, дані рішення податкового органу протиправним, оскільки вони винесені всупереч вимогам чинного законодавства. Вважає, що податковий орган дійшов хибного висновку про нереальність здійснення господарських операцій, ґрунтуючись на поясненнях осіб, які здійснювали певні перевезення продукції і не враховуючи первинні документи.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві. Просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, однак в попередніх судових засіданнях проти позову заперечив. Суду пояснив, що ТОВ «Консерваторія-Агро» є повязаною особою для ТОВ «Консервний завод «Консерваторія», засновником яких є ОСОБА_2. Також пояснив, що протягом 2014 року між ТОВ «Консерваторія-Агро» та фізичними особами було укладено цивільно-правові угоди по виконанню робіт з обробки землі та висадженої на ній сільськогосподарської продукції. Однак, у поясненнях фізичних осіб-перевізників зазначено, що вони працювали на полі ТОВ «Консерваторія-Агро», яке знаходиться між с. Сапогів та смт. Печеніжин. На даному полі вирощували помідори, патисони та перці, а насаджень огірків та інших сільськогосподарських культур на даному полі не було. Наведене свідчить про неможливість реального здійснення фінансово-господарських операцій між ТзОВ «Консерваторія-Агро» та ТзОВ «Консервний завод «Консерваторія» за серпень-жовтень 2014 року в частині купівлі-продажу огірків. Відтак ТзОВ «Консервний завод»Консерваторія» отримало від ТзОВ «Консерваторія-Агро» паперові носії за формою первинних документів, в яких наведені відомості, що не відповідають фактичним обставинам, оскільки вони складені на підставі недійсності господарських операцій та відповідно не можуть бути підставою для відображення в бухгалтерському та податковому обліку. А тому податкове повідомлення-рішення за №, якими зменшено розмір відємного значення ПДВ в розмірі 112 632,00 грн. та податкове повідомлення-рішення №, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ в розмірі 259 736,00 грн., прийняті без порушень норм чинного законодавства. На підставі вище наведеного просив в задоволенні позову відмовити.

Розглянувши позовну заяву, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши подані докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, а тому позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Консервний завод «Консерваторія» 12.06.2007 року зареєстроване як юридична особа Реєстраційною службою Коломийського міськрайонного управління юстиції в Івано-Франківській області та взято на податковий облік.

Головним державним ревізором-інспектором відділу оподаткування юридичних осіб Коломийської оДПІ у період з 03.02.2015 року по 11.02.2015 року проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Консервний завод «Консерваторія» з питань правомірності нарахування ТзОВ «Консервний завод «Консерваторія» бюджетного відшкодування податку на додану вартість заявленої до відшкодування за листопад 2014 року.

За результатами проведеної перевірки Коломийською оДПІ 17.02.2015 року складено акт №353/09-07-15/35185378, яким встановлено допущені ТзОВ «Консервний завод «Консерваторія» порушення п.198.1 п.198.2 ст.198 Податкового Кодексу України, в результаті чого підприємством завищено суму відємного значення різниці між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту листопада 2014 року на 112 632,00 грн. та занижено суму позитивного значення різниці між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту листопада 2014 року на 195 881,00 грн., а також порушено п.200.4 п.200.14 ст. 200 ПК України, в результаті чого підприємством завищено суму бюджетного відшкодування на рахунок платника у банках на 259 736,00 грн., порушено п.200.4 ст. 200 ПК України за листопад 2014 року, в результаті чого завищено залишок відємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду на 292 233,00 грн.

На підставі акту перевірки 05.03.2015 року відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення за №, яким позивачу зменшено розмір відємного значення ПДВ в розмірі 112 632,00 грн., та податкове повідомлення-рішення форми В1 №, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ в розмірі 259 736,00 грн. (а.с. 36,37).

Підставою для винесення оскаржуваних рішень слугував висновок податкового органу про нереальність (безтоварність) здійснення господарських операцій із ТзОВ «Консерваторія-Агро» в частині придбання огірків.

При вирішенні даного спору суд виходив з наступного нормативного регулювання правовідносин.

Статтею 2 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 року № 996-ХГ/ (із змінами та доповненнями) зазначено, що сфера дії Закону поширюється на всіх юридичних осіб створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, які зобов'язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно з законодавством.

Виходячи з вимог ч.2 ст.3 зазначеного Закону бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, грунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Правила податкового обліку визначаються відповідними нормативними документами, що регламентують порядок оподаткування в Україні.

В ст.9 даного Закону встановлено вимоги до первинних документів, які є підставою для бухгалтерського та податкового обліку. Згідно з даною нормою, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена підпунктом 1.2 пункту 1, підпунктом 2.1 пункту 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року №88 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995 року за №168/704, первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення.

Згідно з пунктом 2.4 зазначеного Положення, первинні документи (на паперових і машинозчитуваних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов'язкові реквізити; назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа.

Відповідно до пункту 2.15 та пункту 2.16 Положення забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим та нормативним актам.

Відповідно до п.п.14.1.18 п.14.1 ст.14 ПК України бюджетне відшкодування це відшкодування від'ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу.

Податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу (П.п.14.1.181 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України) .

Згідно із п.198.1 ст.198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає, зокрема, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

В п.198.2 ст.198 ПК України встановлено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до п.198.3 ст.198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до ст.39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п.193.1 ст.193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у звязку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно із п.198.6 ст.198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків визначає ст.200 ПК України.

Згідно із п.200.1 ст.200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом. При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (п.200.2, п.200.3 ст.200 ПК України)

Відповідно до п.200.4 ст.200 ПК України якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з п.200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то: бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг; залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

Згідно із п.200.7 ст.200 ПК України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

В п.200.10 ст.200 ПК України передбачено, що протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, контролюючий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних.

За наявності достатніх підстав, які свідчать, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, контролюючий орган має право провести документальну позапланову виїзну перевірку платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном проведення камеральної перевірки. Перелік достатніх підстав, які надають право податковим органам на позапланову виїзну документальну перевірку платника податку на додану вартість для визначення достовірності нарахування бюджетного відшкодування податку, встановлюється Кабінетом Міністрів України (п.200.11 ст.200 ПК України).

Згідно із п.200.14 ст.200 ПК України якщо за результатами камеральної або документальної позапланової виїзної перевірки контролюючий орган виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий орган: у разі заниження заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування щодо суми, визначеної контролюючим органом за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого заниження та підстави для її вирахування. У цьому випадку вважається, що платник податку добровільно відмовляється від отримання такої суми заниження як бюджетного відшкодування та враховує її згідно з пунктом 200.6 цієї статті у зменшення податкових зобов'язань з цього податку в наступних податкових періодах; у разі перевищення заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування над сумою, визначеною контролюючим органом за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого перевищення та підстави для її вирахування; у разі з'ясування за результатами проведення перевірок факту, за яким платник податку не має права на отримання бюджетного відшкодування, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються підстави відмови в наданні бюджетного відшкодування.

Відповідно до п.187.1ст.187 ПК України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до п.201.1 ст.201 ПК України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, складену за вибором покупця (отримувача) в один з таких способів: у паперовому вигляді; в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та умови реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних. У такому разі складання податкової накладної у паперовому вигляді не є обов'язковим.

Згідно із п.201.7 ст.201 ПК України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

В п.201.10 ст.201 ПК України зазначено, що податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно п.123.1 ст.123 ПК України визначено, що у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суми податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку - на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.5. 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми нарахованого податкового зобов'язання, неправомірно заявленої до повернення суми бюджетного відшкодування. При повторному протягом 1095 днів визначенні контролюючим органом суми податкового зобов'язання з цього податку, зменшення суми бюджетного відшкодування - тягне за собою накладення на платника податків штрафу у розмірі 50 відсотків суми нарахованого податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Стосовно позовної вимоги про скасування податкового повідомлення-рішення за № від 05.03.2015р., яким позивачу зменшено розмір відємного значення ПДВ в розмірі 112 632,00 грн., та податкового повідомлення-рішення форми В1 №, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ в розмірі 259 736,00 грн., суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи ТзОВ «Консервний завод «Консерваторія» 22.10.2014 року подало до Коломийської оДПІ податкову декларацію з ПДВ за листопад 2014 року, в якій зазначило, що відємне значення різниці між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту відображене в рядку 19 податкової декларації, складає 112 632 грн. та сума бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника в банку, відображена у рядку 23.1 декларації в сумі 292 283 грн., яку сформовано з урахуванням залишку відємного значення різниці між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту нарахованої за попередні звітні (податкові) періоди, а саме: жовтень 2013 року 28 485 грн., грудень 2013 року 297 грн., квітень 2014 року 77 грн., травень 2014 року - 99 018 грн., червень 2014 року - 59 272 грн., липень 2014 року - 3071 грн., жовтень 2014 року - 102 063 грн.

Перевіркою встановлено, що податковий кредит листопада 2014р. сформовано за рахунок операцій з придбання цукру, природного газу, помідорів, інші операції, відмічені бухгалтерською проводкою, а також з придбання огірків, томатів, перцю, склобанок у ТзОВ «Консерваторія-Агро» на суму ПДВ 571607,1 грн.

Судом встановлено, що 18.06.2012 року між ТзОВ «Консерваторія-Агро» (Продавець) та ТзОВ «Консервний завод «Консерваторія» (Покупець) укладено договір купівлі-продажу №18/06/12 від 18.06.2012 року (а.с.91) За умовами даного договору продавець відпускає товар (основні засоби, матеріали, сировину, продукцію), найменування, асортимент і ціна якого фіксується у видаткових накладних відповідно до замовлення покупця (а.с. 91).

Відповідно до Додатку №1 до договору №18/06/12 від 18.06.2012 року, підписаного 31.12.2013 року, п.4.4 договору викладено в новій редакції та встановлено, що даний договір діє протягом 2-х років до 31.12.2015 року. (а.с. 92).

На виконання умов вказаного договору №18/06/12 ТзОВ «Консервний завод «Консерваторія» в листопаді 2014 року придбало у ТзОВ «Консерваторія-Агро» огірки, томати, патисони, перець, кабачки, скло-банки на загальну суму 3 429 642,30 грн, і зокрема огірків на загальну суму 1851076 грн., в тому числі ПДВ 308512,70грн.

Факт придбання позивачем у листопаді 2014 року у ТзОВ «Консерваторія-Агро» огірків 9-12, огірків 2-4 підтверджується податковими та видатковими накладними, виданими ТзОВ «Консерваторія-Агро», а саме: видатковими накладними:

- №93 від 16.11.2014 року (огірок 9-12) всього на суму 117616,80грн., в тому числі ПДВ 19602,80грн.;

- №68 від 17.11.2014 року (огірок 9-12) всього на суму 151149,60грн., в тому числі ПДВ 25191,60грн;

- №83 від 19.11.2014 року (огірок 9-12) всього на суму 125596,80грн., в тому числі ПДВ 20932,80грн;

- №70 від 21.11.2014 року (огірок 9-12) всього на суму 149352,00грн., в тому числі ПДВ 24892,00грн;

- №72 від 22.11.2014 року (огірок 9-12) всього на суму 181372,80грн., в тому числі ПДВ 30228,80грн;

- №63 від 10.11.2014 року (перець, огірок 9-12) всього на суму 77204,40грн., в тому числі ПДВ 12867,40грн;

- №92 від 11.11.2014 року (огірок 9-12) всього на суму 147537,60грн., в тому числі ПДВ 24589,60грн;

- №64 від 14.11.2014 року (огірок 9-12) всього на суму 111694,80грн., в тому числі ПДВ 18615,80грн;

- №91 від 09.11.2014 року (огірок 9-12) всього на суму 151737,60грн., в тому числі ПДВ 25289,60грн;

- №90 від 08.11.2014 року (огірок 9-12, огірок 2-4) всього на суму 149230,80грн., в тому числі ПДВ 24871,80грн;

- №87 від 07.11.2014 року (огірок 9-12, томати чері) всього на суму 118378,80грн., в тому числі ПДВ 19729,80грн;

- №60 від 04.11.2014 року (огірок 9-12) всього на суму 92626,80грн., в тому числі ПДВ 15437,80грн;

- №58 від 03.11.2014 року (огірок 2-4, огірок 9-12) всього на суму 142402,20грн., в тому числі ПДВ 23733,70грн;

- №57 від 02.11.2014 року (огірок 9-12, кабачки) всього на суму 139564,80грн., в тому числі ПДВ 23260,80грн;

- №56 від 01.11.2014 року (огірок 9-12, кабачки) всього на суму 130051,20грн., в тому числі ПДВ 21675,20грн,

на підставі яких видано наступні податкові накладні:

№20/2 від 16.11.2014 року (огірок 9-12) всього на суму 117616,80грн., в тому числі ПДВ 19602,80грн.;

№21/2 від 17.11.2014 року (огірок 9-12) всього на суму 151149,60грн., в тому числі ПДВ 25191,60грн;

№24/2 від 19.11.2014 року (огірок 9-12) всього на суму 125596,80грн., в тому числі ПДВ 20932,80грн;

- №26/2 від 21.11.2014 року (огірок 9-12) всього на суму 149352,00грн., в тому числі ПДВ 24892,00грн;

- №27/2 від 22.11.2014 року (огірок 9-12) всього на суму 181372,80грн., в тому числі ПДВ 30228,80грн;

- №14/2 від 10.11.2014 року (перець, огірок 9-12) всього на суму 77204,40грн., в тому числі ПДВ 12867,40грн;

- №15/2 від 11.11.2014 року (огірок 9-12) всього на суму 147537,60грн., в тому числі ПДВ 24589,60грн;

- №18/2 від 14.11.2014 року (огірок 9-12) всього на суму 111694,80грн., в тому числі ПДВ 18615,80грн;

- №13/2 від 09.11.2014 року (огірок 9-12) всього на суму 151737,60грн., в тому числі ПДВ 25289,60грн;

- №12/2 від 08.11.2014 року (огірок 9-12, огірок 2-4) всього на суму 149230,80грн., в тому числі ПДВ 24871,80грн;

- №10/2 від 07.11.2014 року (огірок 9-12, томати чері) всього на суму 118378,80грн., в тому числі ПДВ 19729,80грн;

- №6/2 від 04.11.2014 року (огірок 9-12) всього на суму 92626,80грн., в тому числі ПДВ 15437,80грн;

- №5/2 від 03.11.2014 року (огірок 2-4, огірок 9-12) всього на суму 142402,20грн., в тому числі ПДВ 23733,70грн;

- №4/2 від 02.11.2014 року (огірок 9-12, кабачки) всього на суму 139564,80грн., в тому числі ПДВ 23260,80грн;

- №3/2 від 01.11.2014 року (огірок 9-12, кабачки) всього на суму 130051,20грн., в тому числі ПДВ 21675,20грн (а.с. 99-115).

Приймаючи оскаржуване рішення про завищення позивачем від»ємного значення податку на додану вартість за листопад 2014 року, податковий орган виходив з того, що ТзОВ «Консерваторія-Агро» в цей період не могло зі своїх складів продавати огірки для ТзОВ «Консервний завод «Консерваторія» у зв»язку з неможливістю реального здійснення фінансово господарських операцій між ними.

Такий висновок відповідач зробив, грунтуючись на поясненнях підприємців-перевізників ОСОБА_3 та ОСОБА_4, контрагентів ТзОВ «Консерваторія-Агро», наданих працівникам оперативного управління ДПІ в м.Івано-Франківську ГУ Міндоходів в області, про те, що вони не перевозили в листопаді 2014 року огірки для ТзОВ «Консерваторія-Агро».

Відтак, податковим органом не було взято до уваги всі подані позивачем первинні документи, які підтверджували здійснення господарських операцій, та зроблено висновок про безтоварність таких операцій.

Приймаючи оскаржуване рішення про завищення позивачем суми бюджетного відшкодування з ПДВ в розмірі 259 736,00 грн. за листопад 2014 року, податковий орган виходив з того, що ТзОВ «Консервний завод «Консерваторія» завищило суми бюджетного відшкодування за листопад 2014р. з періодом виникнення (жовтень 2013 28485 грн., грудень 2013 297 грн., квітень 2014 77 грн., травень 2014 99018 грн., червень 2014 26725 грн., липень 2014 3071 грн., жовтень 2014 102063 грн., оскільки частина залишку від»ємного значення, фактично сплачена позивачем постачальникам та/або до державного бюджету, не брала участі у розрахунках бюджетного відшкодування та складає 32547 грн., а частина залишку від»ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного звітного періоду за листопад 2014р. завищено на 292233 грн.

В ході судового розгляду судом становлено, що ТзОВ «Консерваторія-Агро» є повязаною особою для ТзОВ «Консервний завод «Консерваторія». Так, засновником і директором ТзОВ «Консерваторія-Агро» та ТзОВ «Консервний завод «Консерваторія» є ОСОБА_2. Вказані юридичні особи зареєстровані за однією юридичною адресою. Одними з видів діяльності ТзОВ «Консервний завод «Консерваторія» є перероблення та консервування фруктів і овочів; оптова торгівля фруктів й овочів, а ТзОВ «Консерваторія-Агро» - вирощування овочів і баштанних культур, коренеплодів і бульбоплодів; перероблення та консервування фруктів і овочів; оптова торгівля фруктів й овочів. Вказане підтверджується витягами з ЄДРПОУ (а.с.179-190).

З огляду на таку пов»язаність дані підприємства користувалися одними і тими ж складськими приміщеннями, в межах яких здійснювалось перевезення продукції (огірків) автонавантажувачем з частини, яка використовувалась ТзОВ «Консерваторія-Агро», на частину, яка використовувалась ТзОВ «Консервний завод «Консерваторія». При цьому судом встановлено, що дані огірки були зібрані та перевезені з полів протягом липня-серпня 2014 року та зберігалися ТзОВ «Консерваторія-Агро» спеціальними способами з метою збереження їхнього товарного виду та якості (заливалися холодною водою, засолювали в бочках тощо) до продажу в листопаді ТзОВ «Консервний завод «Консерваторія». Вказане було зумовлене тим, що в першу чергу позивач переробляв та консервував продукцію, яка швидко псувалась (зокрема, томати).

Наведене підтверджується поясненнями представників позивача; поясненнями директора ТзОВ «Консервний завод «Консерваторія» та ТзОВ «Консерваторія-Агро» ОСОБА_2 (а.с.80); договором №02/07/2012 найму (оренди) нежитлового приміщення від 02.07.2012р., додатком №1 до даного договору від 01.07.2014р., відповідно до яких позивач орендує приміщення адмінкорпусу у ТзОВ «Консерваторія-Агро» (а.с.135-139); договором оренди №05/10/2012 нерухомого індивідуально визначеного майна від 05.10.2012р., додатком №1 до даного договору від 31.12.2014р., відповідно до яких позивач орендує у ТзОВ «Консерваторія-Агро» виробничий комплекс, машину закаточну та пастеризатор (а.с.197-202); наявністю у ТзОВ «Консерваторія-Агро» автонавантажувача 4081, яким здійснювалось переміщення огірків до ТзОВ «Консервний завод «Консерваторія» в межах орендованого позивачем складського приміщення (а.с.205-206).

Крім того, подані представником позивача копії договору на перевезення вантажів №0108/12 від 01.08.2012, договору №е-028 від 28.10.2014р. про надання транспортно-експедиційних послуг, договору №12.09.2014 транспортної експедиції від 12.09.2014р., контракту №27/10/14 на транспортні послуги від 27.10.2014р. свідчать про здійснення позивачем господарської діяльності щодо продажу консервованої продукції шляхом перевезення її міжміськими та міжнародними шляхами сполучення у відповідні пункти призначення, визначені ТзОВ «Консервний завод «Консерваторія» (а.с.120-134), а також копії договору №05/04/14 надання послуг по перевезенню вантажів автомобільним транспортом та договору №07/04/14 надання послуг по перевезенню вантажів автомобільним транспортом свідчать про надання послуг по перевезенню вантажів ФОП ОСОБА_4 та ФОП ОСОБА_3 відповідно до пунктів призначення, визначені ТзОВ «Консерваторія-Агро» (а.с.218-219).

Податковим органом не було взято до уваги той факт, що перевізники ФОП ОСОБА_4 та ФОП ОСОБА_3 надали ТзОВ «Консерваторія-Агро» транспортні послуги по перевезенню овочів з полів ( в т.ч. огірків) по маршруту м.Коломия с.Сопів м.Коломия з липня по вересень 2014 року автомобілями вантажопідйомністю 5 т, проїхавши в загальній кількості 224 км та 1428 км, що підтверджується актами надання транспортних послуг (а.с.94-95).

Поряд з цим, відповідно до інформації з СУ ФР ГУ ДФС в Івано-Франківській області 13.07.2015 року закрито кримінальне провадження у зв»язку із відсутністю в діях посадових осіб ТзОВ «Консервний завод «Консерваторія» складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.212 КК України, щодо дотримання вимог податкового законодавства за період діяльності підприємства з 0.01.2014 по 31.12.2014 (а.с. 116, 207-209).

При цьому слід зазначити, що за наслідками адміністративного оскарження податкових повідомлень-рішень, якими встановлено завищення податкового кредиту та правомірності нарахування бюджетного відшкодування за жовтень 2014р. по аналогічних господарських операціях з огірками, ГУ ДФС в Івано-Франківській області дані податкові повідомлення-рішення скасувало (а.с.74-79). Однак, відповідачем даний факт на момент проведення перевірки та винесення оскаржуваних рішень не був відомий і взятий до уваги.

Відтак, висновок податкового органу щодо безтоварності господарських операцій між ТзОВ «Консервний завод «Консерваторія» та TOB «Консерваторія - Arpo» в частині придбання огірків є безпідставним.

В ч.2 ст.71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, обов'язок доведення обставин, які стали підставою для прийняття спірних повідомлень-рішень, покладено на податковий орган. У даному випадку відповідач не довів правомірність прийнятих ним податкових повідомлень-рішень.

Таким чином, проаналізувавши досліджені в судовому засіданні докази, суд дійшов висновку про те, що висновки Коломийської ОДПІ, викладені в акті перевірки від 17.02.2015 року за №353/09-07-15/35185378 про порушення позивачем норм Кодексу, не відповідають фактичним обставинам справи та суперечать зазначеним вимогам законодавства України. Тому, податкові повідомлення-рішення від 05.03.2015 року за №№ та № НОМЕР_1 слід визнати протиправними та скасувати.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про те, що позов ТОВ «Консервний завод «Консерваторія» до Коломийської ОДПІ підлягає задоволенню в повному обсязі.

Стосовно судових витрат, то відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

А тому підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Коломийської ОДПІ Головного управління ДФС в Івано-Франківській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Консервний завод" Консерваторія" 487,20 грн. сплачену 10% частину судового збору та в дохід Державного бюджету України 4384,80 грн. несплачену частину судового збору.

На підставі ст.124 Конституції України, керуючись ст.ст. 2, 8-14, 86, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Коломийської ОДПІ Головного управління ДФС в Івано-Франківській області № від 05.03.2015 року, яким ТОВ "Консервний завод" Консерваторія" () зменшено розмір від'ємного значення суми ПДВ у розмірі 112632грн. та податкове повідомлення-рішення Коломийської ОДПІ Головного управління ДФС в Івано-Франківській області № від 05.03.2015 року, яким ТОВ "Консервний завод" Консерваторія" () зменшено суму бюджетного відшкодування (у тому числі заявленого в рахунок зменшення податкових зобов'язань наступних періодів) з ПДВ у розмірі 259736грн., та застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 129868грн.

Стягнути з Коломийської ОДПІ Головного управління ДФС в Івано-Франківській області () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Консервний завод" Консерваторія" () 487,20 грн. (чотириста вісімдесят дві гривні двадцять копійок) судового збору.

Стягнути з Коломийської ОДПІ Головного управління ДФС в Івано-Франківській області () в дохід Державного бюджету України 4384,80 (чотири тисячі триста вісімдесят чотири гривні вісімдесят копійок) несплаченої частини судового збору.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 КАС України, апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ст.254 КАС України постанова набирає законної сили після закінчення встановлених строків подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя: Лучко О.О.

Постанова складена в повному обсязі 06.10.2015 року.