Справа № 808/5426/15
Суддя: Сацький Роман Вікторович
Дата ухвалення: 2015-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2015 року 15 год. 15 хв. Справа № 808/5426/15 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Сацького Р.В.

при секретарі судового засідання Ярошенко А.С.

за участю представників сторін:

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовною заявою: Публічного акціонерного товариства «Український графіт»

до: Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Запоріжжі Міжрегіонального Головного управління ДФС у Запорізькій області

про: визнання протиправними рішення та дій та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства «Український графіт» (далі по тексту ПАТ «Український графіт», позивач) до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління Міндоходів, правонаступником якої є Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби України (далі по тексту СДПІ з ОВП у м. Запоріжжя МГУ ДФСУ, відповідач), в якій позивач просить суд визнати протиправним та скасувати наказ Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління Міндоходів «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПАТ «Укрграфіт» від 05.06.2015 № 190; визнати протиправними дії відповідача по проведенню на підставі наказу від 05.06.2015 № 190 документальної позапланової виїзної перевірки ПАТ «Укрграфіт» щодо дотримання вимог податкового законодавства при господарських взаємовідносинах ПАТ «Укрграфіт» з платником податків ТОВ «Українська нафтогазова компанія» () за період вересень 2012р. листопад 2013р., стягнути з державного бюджету на свою користь суму сплаченого судового збору.

Представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, просить задовольнити їх у повному обсязі.

На обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що відповідачем порушені приписи ст.78 Податкового кодексу України, за змістом яких контролюючим органам забороняється проводити документальні позапланові перевірки, які передбачені підпунктами 78.1.1, 78.1.4, 78.1.8, 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, у разі, якщо питання, що є предметом такої перевірки, були охоплені під час попередніх перевірок платника податків, адже питання, які є предметом перевірки, призначеної оскаржуваним наказом відповідача, вже були охоплені під час проведених раніше виїзних документальних перевірок позивача. Жодних кримінальних проваджень відносно посадових осіб ПАТ «Укрграфіт» за фактом ухилення від сплати податків по господарським операціям з поставки природного газу від ТОВ «Українська нафто-газова компанія» станом на дату прийняття слідчим постанови про призначення документальної перевірки від 07.05.2015 не порушувалось, постанова слідчого про призначення перевірки прийнята в межах кримінального провадження, що стосується поставок природного газу від іншого контрагента, який не має жодного відношення до господарських операцій по поставки газу від ТОВ «Українська нафто-газова компанія», про що відповідачу було відомо. З огляду на зазначене, постанова слідчого не відповідає законодавству, й перевірку призначено відповідачем неправомірно, в порушення положень ч.7 ст.110 Кримінального процесуального кодексу України, підпункту 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України. Зазначає, що дії відповідача щодо використання висновків спеціаліста про почеркознавче дослідження № 196 від 14.03.2015 та № 203 від 05.06.2015, які складені та отримані з грубим порушенням установленого законом порядку як підстави для висновків при проведенні перевірки, є неправомірними з огляду на приписи підпункту 72.1.6 п. 72.1 ст. 72, п. 73.1 ст. 73, п. 74.2 ст. 74, п. 78.7 ст. 78, ст. 83 Податкового кодексу України.

Представник відповідача проти позову заперечив, у судовому засіданні просив у задоволені адміністративного позову відмовити у повному обсязі. Зазначив, що в силу вимог п.78.2 ст.78 Податкового кодексу України обмеження у підставах проведення перевірок платників податків, визначені ПК України, не поширюються на перевірки, що проводяться на звернення такого платника податків, або перевірки, що проводяться у межах порушеної кримінальної справи, а підпункту 78.1.11 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України містить імперативний припис щодо обов'язку органу державної фіскальної служби призначити позапланову перевірку у випадку отримання постанови слідчого у кримінальній справі. Оскільки оскаржуваний позивачем наказ прийнятий відповідачем саме на підставі постанови слідчого про призначення позапланової виїзної перевірки у кримінальному проваджені, позовні вимоги, на думку відповідача, задоволенню не підлягають.

Суд, розглянувши матеріали і з'ясувавши обставини адміністративної справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши інші наявні у справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що у період з 08.06.2015 по 26.06.2015 на підставі наказу від 05.06.2015 № 190 відповідачем проводилась документальна позапланова виїзна перевірка щодо дотримання вимог податкового законодавства при господарських взаємовідносинах ПАТ «Укрграфіт» з платником податків ТОВ «Українська нафтогазова компанія» за період з 01.09.2012 по 30.11.2013. За результатами перевірки відповідачем складено Акт від 06.07.2015 №103/28-04-46-10/00196204, в якому відповідач зазначає про свої висновки щодо порушень дотримання вимог податкового законодавства при господарських взаємовідносинах ПАТ «Укрграфіт» з платником податків ТОВ «Українська нафтогазова компанія»: пп. 14.1.27 ст.14, п.44.1 ст.44, п.138.1, п.138.2, п.138.8 ст.138, пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 ПК України, в результаті чого занижено податок на прибуток за 2012р., 2013р. у сумі 6 591 883,00 грн., п. 14.1.27 ст.14, п.44.1 ст.44, п.138.1, п.138.2, п.138.8 ст.138, пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 ПК України, в результаті чого завищено відємне значення обєкта оподаткування податком на прибуток за період: 3 квартали 2013 року 2 616 154 грн.; пп.14.1.18, пп. 14.1.181, п.14.1 ст. 14, п.44.1 ст. 44, п. 198.1, п. 198.3 ст.198, п. 200.1, п. 200.3, п.200.4 ст.200, п.201.1, п.201.10 ст 201 ПК України, п. 1.1. розділу IV «Порядку ведення реєстру виданих та отриманих податкових накладних» затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 17.12.2012 № 1340, зареєстрованого в Мінюсті України 01 лютого 2013р. за №201/22733, розділу I «Порядку ведення реєстру виданих та отриманих податкових накладних» затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 25.11.2013 № 708, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16 грудня 2013 р. за № 2118/24650, в результаті чого завищено суму податкового кредиту та відємного значення різниці між сумою податкових зобовязань та податкового кредиту за перевіряємий період на загальну суму ПДВ 6 698 312,00 грн. та завищено суму бюджетного відшкодування за перевіряємий період на загальну суму ПДВ 6 698 312,00 грн.

Відповідно до пп.78.1.11 п.78.1. ст.78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності такої обставини як отримання судового рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки або постанови органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчого, прокурора, винесену ними відповідно до закону.

Згідно з абз.1 п. 78.2. ст.78 Податкового кодексу України обмеження у підставах проведення перевірок платників податків, визначені цим Кодексом, не поширюються на перевірки, що проводяться на звернення такого платника податків, або перевірки, що проводяться у межах кримінального провадження.

Положення пункту 78.2 ст.78 Податкового кодексу України доповнені абзацом 2, приписи якого набули чинності 01.01.2015, та відповідно до якого контролюючим органам забороняється проводити документальні позапланові перевірки, які передбачені підпунктами 78.1.1, 78.1.4, 78.1.8, 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, у разі, якщо питання, що є предметом такої перевірки, були охоплені під час попередніх перевірок платника податків.

При цьому, законодавством не передбачено жодних виключень щодо цього, зокрема таких, як відсутність у податкового органу на момент проведення попередньої перевірки певної інформації та отримання її в подальшому.

Враховуючи, що приписи абзацу 2 п.78.2 ст.78 Податкового кодексу України визначені законодавцем пізніше приписів абзацу 1 п.78.2 ст.78 Податкового кодексу України та однозначно забороняють контролюючим органам проводи документальні перевірки, передбачені, зокрема пп.78.1.11 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України, у разі, якщо питання, що є предметом такої перевірки, були охоплені під час попередніх перевірок платника податків, а також з огляду на те, що в силу норм Кримінального процесуального кодексу України, слідчий уповноважений призначати ревізії та перевірки саме в межах кримінального провадження, суд зазначає, що норми абз.2 п.78.2 ст. 78 Податкового кодексу України є спеціальними по відношенню до норм абз.1 п.78.2 ст.78 78 Податкового кодексу України, та носять імперативний характер, тобто є обов'язковими для виконання контролюючим органом, яким, в силу положень Податкового кодексу України, є відповідач.

Положеннями ст. 21 Податкового кодексу України визначені обов'язки органів фіскальної служби, серед яких обов'язок дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; забезпечувати ефективну роботу та виконання завдань контролюючих органів відповідно до їх повноважень; не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій. Отже, органи фіскальної служби та їх посадові особи при прийнятті рішень, у т.ч. наказів про проведення позапланової перевірки, зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений ПК України.

Оскаржуваним наказом призначено проведення документальної позапланової виїзної перевірки позивача з питань дотримання податкового законодавства при господарських взаємовідносинах з платником податків ТОВ «Українська нафто-газова компанія» за період вересень 2012р. листопад 2013р.

Питання, які є предметом перевірки, призначеної спірним наказом відповідача, вже були охоплені під час проведених раніше виїзних документальних перевірок позивача, за результатами яких, відповідачем складено довідки, якими охоплено весь період господарських взаємовідносин позивача з платником податків ТОВ «Українська нафто-газова компанія», і жодних порушень вимог законодавства відповідачем не було виявлено:

№ 568/24-2/00196204 від 11.12.2012 (період: серпень, вересень 2012р.);

№ 22/24-2/00196204 від 10.01.2013 (період: жовтень 2012р.);

№ 43/24-2/00196204 від 24.01.2013 (період: листопад 2012р.);

№147/24-2/00196204 від 22.03.2013 (період: грудень 2012,січень 2013р.);

№ 241/24-2/00196204 від 20.05.2013 (період: лютий 2013р.);

№ 299/24-2/00196204 від 20.06.2013 (період: березень, квітень 2013р.);

№ 103/30-20/00196204 від 30.08.2013 (період: травень, червень 2013р.);

№ 233/30-20/00196204 від 18.11.2013 (період: липень, серпень 2013р.).

За змістом пп. 75.1.2. п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок, її предметом є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

При проведенні вказаних документальних перевірок відповідачем були дослідженні всі документи бухгалтерського та податкового обліку, звітні документи, первинні документи, договори, податкові накладні, інші документи, що стосуються поставки та транспортування природного газу, та підтверджено правомірність ведення позивачем бухгалтерського та податкового обліку операцій з поставки газу ТОВ «Українська нафто-газова компанія» за весь період господарських взаємовідносин. За результатами перевірок відповідачем не було виявлено будь-яких порушень законодавства в податковому обліку позивача.

Відповідачем не заперечується факт проведення попередніх перевірок з цих самих питань за той самий період.

Раніше проведеними виїзними документальними перевірками позивача, за результатами яких відповідачем складені довідки № 568/24-2/00196204 від 11.12.2012; № 22/24-2/00196204 від 10.01.2013; № 43/24-2/00196204 від 24.01.2013; №147/24-2/00196204 від 22.03.2013; № 241/24-2/00196204 від 20.05.2013; № 299/24-2/00196204 від 20.06.2013; № 103/30-20/00196204 від 30.08.2013; № 233/30-20/00196204 від 18.11.2013, вже були охоплені питання, що визначені предметом перевірки за спірним наказом, а саме: питання дотримання позивачем податкового законодавства за період вересень 2012р. листопад 2013р.

Відповідно до п. 56.21 ст. 56 ПК України, у разі, коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Тому навіть у випадку отримання постанови слідчого про призначення перевірки, призначення та проведення відповідачем повторної перевірки всупереч положенням абз. 2 п.78.2 ст.78 ПК України, є неправомірним.

Податковим кодексом України передбачена можливість проведення повторної перевірки суб'єкта господарювання з тих самих питань, лише у чітко визначених випадках. Відповідно до п.п. 78.1.12 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин контролюючим органом вищого рівня в порядку контролю за діями або бездіяльністю посадових осіб контролюючого органу нижчого рівня здійснено перевірку документів обов'язкової звітності платника податків або матеріалів документальної перевірки, проведеної контролюючим органом нижчого рівня, і виявлено невідповідність висновків акта перевірки вимогам законодавства або неповне з'ясування під час перевірки питань, що повинні бути з'ясовані під час перевірки для винесення об'єктивного висновку щодо дотримання платником податків вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Рішення про проведення документальної позапланової перевірки в цьому випадку приймається контролюючим органом вищого рівня лише у тому разі, коли стосовно посадових осіб контролюючого органу нижчого рівня, які проводили документальну перевірку зазначеного платника податків, розпочато службове розслідування або їм повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

В наказі відповідача про призначення перевірки не зазначено, що контролюючим органом вищого рівня було здійснено перевірку документів обов'язкової звітності позивача або матеріалів проведених відповідачем документальних перевірок, і виявлено невідповідність висновків акта (довідки) перевірки вимогам законодавства або неповне з'ясування під час перевірки питань, що повинні бути з'ясовані під час перевірки для винесення об'єктивного висновку щодо дотримання платником податків вимог законодавства. Так само, не зазначено в наказі і про рішення вищого контролюючого органу про проведення повторної документальної позапланової перевірки позивача.

Суд звертає увагу на те, що предмет перевірок позивача, які було проведено відповідачем раніше, та предмет перевірки, яку призначено спірним наказом є тотожними, й відсутнє рішення вищого контролюючого органу про проведення повторної документальної позапланової перевірки позивача, наказ відповідача «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПАТ «Укрграфіт» від 05.06.2015 № 190 прийнятий відповідачем всупереч положенням абз. 2 п.78.2 ст.78 Податкового кодексу України, а відтак, наказ та самі дії відповідача по проведенню перевірки, з огляду на критерії правомірності рішень і дій суб'єкта владних повноважень, наведених в ч.3 ст.2 КАС України, є протиправними.

Наказ «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПАТ «Укрграфіт» від 05.06.2015 № 190, з приводу правомірності якого виникли спірні правовідносини прийнятий відповідачем на підставі постанови слідчого про призначення документальної перевірки від 07.05.2015, винесеної по матеріалах досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000270 за фактом ухилення від сплати податків службовими особами ПАТ «Укрграфіт», за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України та керуючись пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, пп. 78.1.11 п.78.1 ст. 78 ПК України; - про проведення документальної позапланової виїзної перевірки щодо дотримання вимог податкового законодавства при господарських взаємовідносинах ПАТ «Укрграфіт» з платником податків: ТОВ «Українська нафто-газова компанія» за період вересень 2012р. листопад 2013р. тривалістю 15 робочих днів з 08.06.2015.

За змістом постанови «Про призначення документальної перевірки» від 07.05.2015 старший слідчий з ОВС СУ ФР МГУ ДФС ЦО з ОВП ОСОБА_3 постановив призначити по кримінальному провадженню № 0000270 документальну перевірку ПАТ «Укрграфіт» з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства при здійсненні господарської діяльності за період з 01.01.2012 по 01.01.2014.

Таким чином, резолютивна частина спірного наказу не відповідає резолютивній частині постанови слідчого «Про призначення документальної перевірки» від 07.05.2015, на виконання якої відповідачем прийнято наказ, а саме - в резолютивній постанові слідчого не зазначено, що перевірці підлягають саме господарські взаємовідносини позивача з ТОВ «Українська нафтогазова компанія» та вказано інший період господарської діяльності позивача, що підлягає перевірці.

Крім того, відповідно до п.4 ч.2 ст.40 Кримінального процесуального кодексу України, в редакції, що діяла на час перевірки, слідчий уповноважений призначати ревізії та перевірки у порядку, визначеному законом.

Статтею 223 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

Частиною 7 ст.110 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що лише прийнята в межах компетенції та згідно із законом постанова слідчого, прокурора, є обов'язковою для виконання фізичними та юридичними особами, прав, свобод чи інтересів яких вона стосується.

Стаття 78.1.11 Податкового кодексу України також прямо вказує на те, що податковий орган має призначити позапланову виїзну перевірки у разі отримання судового рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки або постанови органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчого, прокурора, за умови, якщо така постанова прийнята ними відповідно до закону.

З аналізу зазначених норм законодавства вбачається, що для вирішення питання щодо наявності правових підстав для проведення документальної позапланової перевірки відповідно до пп. 78.1.11 п. 78.1 ст. 78 ПК України, податковий орган має встановити наявність такої обставини, як відповідність отриманої постанови слідчого вимогам закону.

Станом на квітень 2015 року відсутні кримінальні провадження відносно посадових осіб ПАТ «Укрграфіт» за фактом взаємовідносин з ТОВ «Українська нафто-газова компанія», що підтверджується листом начальника відділу ОУ ОСОБА_4, який адресований начальнику відділу податкового супроводження підприємства чорної металургії ОСОБА_5 (вх. № 2066/64). Цим же листом начальник відділу ОМУ ОСОБА_4 просить призначити проведення позапланової перевірки взаємовідносин підприємства з вказаним контрагентом.

Отже, на дату прийняття спірного наказу відповідачу було відомо, що кримінальні провадження відносно посадових осіб ПАТ «Укрграфт» за фактом взаємовідносин з ТОВ «Українська нафто-газова компанія» відсутні, що ставить під сумнів відповідність закону постанови слідчого про призначення перевірки позивача в рамках іншого кримінального провадження.

Кримінальне провадження відносно посадових осіб ПАТ «Укрграфіт» за фактом ухилення від сплати податків по господарським операціям з поставки природного газу від ТОВ «Українська нафто-газова компанія», було внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань тільки 03.08.2015, тобто, вже після прийняття слідчим постанови «Про призначення документальної перевірки» від 07.05.2015, що підтверджується листом старшого слідчого з ОВС ВКР СУФР Міжрегіонального головного управління ДФС-ЦО з ОВП від 13.08.2015 № 87/10/28-10-09-09.

Відповідно до п. 78.7 ст. 78 Податкового кодексу України перелік матеріалів, які можуть бути підставою для висновків під час проведення документальної позапланової перевірки, та порядок надання платниками податків документів для такої перевірки встановлено статтями 83, 85 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 83 Податкового кодексу України, для посадових осіб органів державної податкової служби під час проведення перевірок підставами для висновків є:

83.1.1. документи, визначені цим Кодексом;

83.1.2. податкова інформація;

83.1.3. експертні висновки;

83.1.4. судові рішення;

83.1.6. інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладено на органи державної податкової служби.

При проведені перевірки підставою для висновків про порушення позивачем вимог законодавства відповідач визначив виключно висновки спеціаліста ОСОБА_6, яким проведене почеркознавче дослідження копій наступних документів: № 196 від 14.03.2015 податкових накладних виписаних підприємством ТОВ «Українська нафтогазова компанія» на адресу ПАТ «Укрграфіт» та підписаних від імені ОСОБА_7, та № 203 від 05.06.2015 довіреності № 3 від 24.04.2012, виданої директором ТОВ «Українська нафто-газова компанія» ОСОБА_7 на ім?я заступника директора з комерційних питань ОСОБА_8

Відповідно до положень ст. 84 Податкового кодексу України, під час здійснення податкового контролю може бути проведена експертиза, коли для вирішення питань, що мають значення для здійснення податкового контролю, необхідні спеціальні знання у галузі науки, мистецтва, техніки, економіки та в інших галузях. Залучення експерта здійснюється на договірних засадах та за рахунок коштів сторони, що є ініціатором залучення експерта. Експертиза призначається за заявою платника податків або за рішенням керівника (або його заступника) контролюючого органу. Контролюючий орган, керівник (або заступник) якого призначив проведення експертизи, зобов'язаний ознайомити платника податків (його представника) з рішенням про проведення експертизи, а після закінчення експертизи - з висновком експерта.

Суд звертає увагу, що під час перевірки питання щодо проведення експертизи не ставилось, експертиза документів експертом не проводилась.

Посилання відповідача на пп. 72.1.1.3 п. 72.1 ст. 72 та пп. 83.1.2 п. 83.1 ст. 83 Податкового кодексу України є незмістовним, з огляду на те, що висновок почеркознавчого дослідження не є інформацією «про фінансово - господарські операції платників податків», яка надається платниками податків та податковими агентами, та не є «податковою інформацією».

Висновки спеціаліста надані відповідачу на платній основі, на підставі відповідних рахунків з призначенням платежу: «гонорар за проведення дослідження», тоді як податкова інформація, відповідно до положень п. 73.1 ст. 73 Податкового кодексу України, безоплатно надається контролюючим органам періодично або на окремий письмовий запит контролюючого органу.

Згідно із положеннями «Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень», затвердженої наказом Мінюсту від 08.10.1998 № 53/5 (в редакції, що була чинною на дату складання висновку почеркознавчого дослідження), відповідно чинного законодавства за дорученням державних органів, а також інших юридичних і фізичних осіб виконуються експертні дослідження, що потребують спеціальних знань та використання методів криміналістики і судової експертизи. Результати експертних досліджень викладаються в письмових висновках експертних досліджень згідно з чинним законодавством України. Судові експертизи та експертні дослідження виконуються судовими експертам державних спеціалізованих науково-дослідних установ судових експертиз Міністерства юстиції України та атестованими судовими експертами, які не є працівниками державних спеціалізованих установ.

Відповідно до ст. 69 Кримінального процесуального кодексу України експертом у кримінальному провадженні є особа, яка володіє науковими, технічними або іншими спеціальними знаннями, має право відповідно до Закону України «Про судову експертизу» на проведення експертизи і якій доручено провести дослідження об'єктів, явищ і процесів, що містять відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, та дати висновок з питань, які виникають під час кримінального провадження і стосуються сфери її знань.

Згідно із п. 1.7 «Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень», затвердженої наказом Мінюсту від 08.10.1998 № 53/5, експертизи та дослідження, що проводяться атестованими судовими експертами, які не є працівниками державних спеціалізованих установ, здійснюються з урахуванням обмежень, передбачених статтею 7 Закону України «Про судову експертизу».

Статтею 7 Закону України «Про судову експертизу» встановлено, що виключно державними спеціалізованими установами здійснюється судово-експертна діяльність, пов'язана з проведенням криміналістичних, судово-медичних і судово-психіатричних експертиз.

Почеркознавча експертиза відноситься до криміналістичної експертизи (п. 1.2 «Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень», затвердженої наказом Мінюсту від 08.10.1998 № 53/5), отже вона має виконуватися виключно державною спеціалізованою установою.

Висновки № 196 від 14.03.2015 та № 203 від 05.06.2015 почеркознавчого дослідження складені не державною спеціалізованою установою, і навіть не атестованим експертом, як того вимагає закон, а спеціалістом, який в Реєстрі атестованих судових експертів, що ведеться Міністерством юстиції України, не значиться.

Відповідно до п. 4.23 «Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень», затвердженої наказом Мінюсту від 08.10.1998 № 53/5, експертні дослідження виконуються в порядку, передбаченому для проведення експертиз. Хід і результати таких досліджень викладаються у висновку експертного дослідження. Висновок експертного дослідження складається за структурою та змістом висновку експерта, за такими винятками: у вступній частині висновку зазначається, хто і коли звернувся до установи чи безпосередньо до експерта із замовленням про проведення дослідження; опускається запис, який стосується відповідальності особи, що проводить дослідження, за надання завідомо неправдивого висновку (п. 4.23 Інструкції).

Відповідно до п. 4.14, 4.17 «Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень», затвердженої наказом Мінюсту від 08.10.1998 № 53/5, висновок експерта (висновок експертного дослідження) складається з обов'язковим зазначенням його реквізитів (найменування документа, дати та номера складання висновку, категорії експертизи (додаткова, повторна, комісійна, комплексна), виду експертизи (за галуззю знань) та трьох частин: вступної (Вступ), дослідницької (Дослідження) та заключної (Висновки). У вступній частині висновку експерта зазначаються, зокрема, дані про експерта (експертів): прізвище, ім'я та по батькові, посада, клас судового експерта, науковий ступінь та вчене звання, освіта, освітньо-кваліфікаційний рівень, експертна спеціальність, стаж експертної роботи, дата та номер видачі свідоцтва про присвоєння кваліфікації судового експерта, ким видано та строк дії. Якщо експерт не є працівником державної спеціалізованої установи і працює на професійній основі самостійно, він засвідчує наданий ним висновок своїм підписом і печаткою із зазначенням реєстраційного номера облікової картки платника податків (ідентифікаційного номера) або серії та номера паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків).

Відповідно до «Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень», затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5, для почеркознавчої експертизи документи мають бути подані в оригіналі.

Висновки спеціаліста ОСОБА_9 № 196 від 14.03.2015 та № 203 від 05.06.2015 наведеним критеріям не відповідають: - в найменуванні цих документів, замість «висновок експертного дослідження» зазначено «висновок спеціаліста»; - не зазначений клас судового експерта, стаж експертної роботи, дата та номер видачі свідоцтва про присвоєння кваліфікації судового експерта, ким видано та строк дії; - печатка, якою скріплені висновки, не містить реєстраційного номера облікової картки платника податків (ідентифікаційного номера) або серії та номера паспорта експерта; - обєктом досліджень були лише копії документів.

Крім того, відповідно до розяснення, наданого Запорізьким відділенням Дніпровського науково-дослідного інституту в листі від 23.07.2015 № 01/01-06/111: «Проведенню експертного дослідження за копіями документів обовязково має передувати вирішення експертами в галузі технічного дослідження документів питання про відсутність монтажу. Висновки експертиз, у яких обєктом дослідження виступають копії документів, оформляються виключно у вірогідній формі та достеменно не можуть встановити особу виконавця підпису».

Згідно пп. 72.1.6 п. 72.1 ст. 72 Податкового кодексу України, для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності також використовується інша інформація, оприлюднена як така, що підлягає оприлюдненню відповідно до законодавства та/або добровільно чи за запитом надана контролюючому органу в установленому законом порядку.

Невідповідність вимогам закону висновків спеціаліста № 196 від 14.03.2015 та № 203 від 05.06.2015 є очевидною, не потребує якогось особливого дослідження та виключає можливість їх використання у діяльності відповідача, як органу державної влади при виконанні своїх владних повноважень.

Зазначений факт має суттєве значення, оскільки самі ці вчинені відповідачем порушення вимог законодавства безумовно вплинули на встановлення відповідачем обставини щодо відображення позивачем господарських операцій в податковому обліку.

Таким чином, дії відповідача щодо використання при проведенні перевірки висновків спеціаліста ОСОБА_9 № 196 від 14.03.2015 та № 203 від 05.06.2015, які складені та отримані з грубим порушенням установленого законом порядку, що позбавляє зазначені матеріали юридичної та доказової сили, зокрема, щодо підтвердження факту наявності дефекту форми документів та порушення позивачем вимог законодавства, є неправомірними та не відповідають вимогам пп. 72.1.6 п. 72.1 ст. 72, п. 73.1 ст. 73, п. 74.2 ст. 74, ст. 83 Податкового кодексу України.

В матеріалах справи містяться копії документів, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій - факт поставки обсягів природного газу від ТОВ «Українська нафто-газова компанія» в період вересень 2012р. серпень 2013р. та факт його отримання позивачем, які оформлені належним чином, в тому числі:

- договори на постачання природного газу № П/12-198/804/25449/04 від 07.09.2012, № П/13-275/804/25794/04 від 24.12.2012 та № ПН/13-385/804/32976/04 від 28.02.2013;

- первинні документи - Акти приймання-передачі природного газу: від 30.09.2012, 31.10.2012, 30.11.2012, 31.12.2012, 31.01.2013, 28.02.2013, 31.03.2013, 30.04.2013, 31.05.2013, 30.06.2013, 31.07.2013, 31.08.2013;

- Акти про витрати природного газу в розрізі постачальників (технічні акти), підписані газорозподільним підприємством ПАТ «Запоріжгаз»: від 30.09.2012, 31.10.2012, 30.11.2012, 31.12.2012, 31.01.2013, 28.02.2013, 31.03.2013, 30.04.2013, 31.05.2013, 30.06.2013, 31.07.2013, 31.08.2013р;

- податкові накладні, видані ТОВ «Українська нафто-газова компанія»: № 569 від 25.09.2012, № 392 від 19.09.2012, № 713 від 25.10.2012, № 201 від 10.10.2012, № 631 від 23.11.2012, № 196 від 09.11.2012, № 107 від 07.12.2012, № 564 від 25.12.2012, № 115 від 10.01.2013, № 426 від 25.01.2013, № 169 від 14.01.2013, № 92 від 08.02.2013, № 385 від 25.02.2013, № 425 від 26.03.2013, № 386 від 25.03.2013, № 686 від 31.03.2013, № 58 від 06.03.2013, № 303 від 24.04.2013, № 103 від 10.04.2013, № 523 від 30.04.2013, № 64 від 08.04.2013, № 41 від 08.05.2013, № 210 від 25.07.2013, № 104 від 16.07.2013, № 53 від 10.07.2013, № 22 від 05.07.2013, № 230 від 26.07.2013, № 62 від 09.08.2013, № 207 від 27.08.2013, розрахунки коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної № 168 від 14.01.2013, № 424 від 26.03.2013, № 85 від 31.10.2013.

На час укладання договорів та на час здійснення господарських операцій з поставки природного газу позивачу, ТОВ «Українська нафто-газова компанія» було діючим підприємством, відомості про яке були внесенні до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців; було зареєстроване в податковому органі та перебувало на податковому обліку; мало необхідний обсяг повноважень для здійснення даного виду господарської діяльності (постачання природного газу), що підтверджується ліцензією на постачання природного газу (метану) вугільних родовищ за нерегульованим тарифом серії АГ № 507498 зі строком дії з 08.09.2011 по 07.09.2016, виданою державним органом Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики (НКРЕ); ліміти газу були підтверджені оператором Єдиної газотранспортної системи України.

Відповідно до ст. 201 Податкового кодексу України та положень «Порядку заповнення податкової накладної», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 01.11.2011 № 1379 (був чинний на час складання податкових накладних ТОВ «Українська нафто-газова компанія»), право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу. Податкова накладна вважається недійсною у разі її заповнення іншою особою, ніж зазначена у цьому пункті. Податкові накладні, у визначених законодавством випадках, мають бути зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Всі податкові накладні були виписані ТОВ «Українська нафто-газова компанія», яке є особою, зареєстрованою як платник податку, та у встановленому порядку були зареєстровані контрагентом в Єдиному реєстрі податкових накладних, що підтверджується витягом з ЄРПН.

Порушення порядку заповнення податкової накладної відсутні: за формою та змістом податкові накладі містять всі обовязкові реквізити; підписані та затверджені печаткою від імені особи яка склала документ; містять посилання на договір та інформацію про господарську операцію; на документах відсутні необумовлені виправлення та підчистки.

Факт здійснення господарських операцій із придбання позивачем природного газу у ТОВ «Українська нафто-газова компанія» також підтверджений газотранспортними/газорозподільними підприємствами - Дочірньою компанією «Укртрансгаз» НАК «Нафтогаз України» в особі Запорізького ЛВУМГ та ПАТ «Запоріжгаз».

Запорізьке ЛВУМГ філії УМГ «Харківтрансгаз», яким здійснювалось транспортування природного газу магістральними трубопроводами від пунктів приймання-передачі газу в магістральні трубопроводи до пунктів призначення газорозподільних станцій (ГРС), листом від 09.09.2014 № 711/11-01, підтвердило надання послуг по транспортуванню природного газу магістральним газопроводами в період вересень 2012р. серпень 2013р. в підтверджених Оператором ЄГТСУ обсягах для ПАТ «Укрграфіт» від постачальника ТОВ «Українська нафто-газова компанія».

ПАТ «Запоріжгаз», яким здійснювалось транспортування природного газу газорозподільними мережами до межі балансової належності обєктів позивача, листом від 02.09.2014 № 53/6993 підтвердило обсяги споживання природного газу ПАТ «Укрграфіт» за період вересень 2012р. серпень 2013р. від постачальника ТОВ «Українська нафто-газова компанія».

Факт споживання отриманого від ТОВ «Українська нафто-газова компанія» природного газу в господарській діяльності позивача крім іншого, підтверджується звітами коректору (вузла обліку газу), актами про витрати природного газу (технічними актами) в розрізі контрагентів, підписаними позивачем та ПАТ «Запоріжгаз», актами звірки розрахунків.

Зазначеними документами, які були надані відповідачу при проведенні перевірки, повністю підтверджується факт наявності обсягів природного газу у власності ТОВ «Українська нафто-газова компанія» та факт транспортування обсягів природного газу від ТОВ «Українська нафто-газова компанія» позивачу в періоді, що перевірявся.

Відповідно до п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Позивачем належним чином, у відповідності із вимогами чинного законодавства, відображено в обліку витрати, що враховуються при обчисленні обєкта оподаткування з податку на прибуток, відображено в податковому обліку та належним чином нараховано суми податкового кредиту та бюджетного відшкодування з податку на додану вартість з операцій по взаємовідносинам із ТОВ «Українська нафто-газова компанія» в 2012 та в 2013 роках.

Зазначене також підтверджується залученим позивачем до матеріалів справи висновком експертного дослідження № 173 від 25.08.2015, наданим Регіональним судово-експертним бюро за замовленням ПАТ «Укрграфіт», відповідно до якого:

- взаємовідносини ПАТ «Укрграфіт» з ТОВ «Українська нафто-газова компанія» у період вересень 2012 - серпень 2013 року підтверджується документально;

- постачання природного газу ТОВ «Українська нафто-газова компанія» на користь ПАТ «Укрграфіт» у період вересень 2012р. - серпень 2013р. документально підтверджується Актами передачі-приймання природного газу на загальну суму 40189872,99 грн, в т.ч.ПДВ 6698312,17грн., які за формою та змістом містять всі передбачені обовязкові реквізити та відповідають вимогам передбаченим Законом України № 996-ХІV від 16.07.1999 «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та «Положенню про документальне забезпечення записiв у бухгалтерському облiку» № 88 від 24.05.1995 щодо оформлення первинних документів;

- заниження податку на прибуток підприємства ПАТ «Укрграфіт» по господарським операціям із ТОВ «Українська нафто-газова компанія» , що відбулися у період вересень 2012р.-серпень 2013р. по податковим періодам 2012р., 2013р. у сумі 6591883,00 грн та завищення відємного значення обєкта оподаткування податком на прибуток за період: 3 квартали 2013 року - 2616154 грн. документально не підтверджується;

- завищення суми податкового кредиту та відємного значення різниці між сумою податкових зобовязань та податкового кредиту ПАТ «Укрграфіт» з податку на додану вартість за період вересень 2012р. - листопад 2013р. на загальну суму ПДВ 6698312,00 грн. по господарським операціям із ТОВ «Українська нафто-газова компанія» що відбулися у період вересень 2012р. - серпень 2013р. документально не підтверджується.

Також експертом було встановлено, що визначені відповідачем в Акті перевірки суми податку та податкові періоди включення ПАТ «Український графіт» до складу податкового кредиту з ТОВ «Українська нафто-газова компанія», частково не підтверджуються документально (стор. 22, 23 висновку), що свідчить про відсутність дослідження відповідачем документів, що надавались до перевірки, зокрема, податкових декларацій (розрахунків).

В той же час, пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України визначено, що документальна перевірка проводиться в першу чергу на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку.

Щодо зауважень відповідача відносно того, що фактично відбувся допуск посадових осіб контролюючого органу до спірної перевірки слід зазначити, що відповідно до ст. 81 Податкового кодексу України в редакції, що діяла на момент перевірки підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки є непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків направлення на проведення такої перевірки, копії наказу про проведення перевірки та службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки, або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом. Відмова від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п'ятому цього пункту, не дозволяється.

Відповідачем було надано позивачу документи, які є підставою для проведення перевірки, оформлені згідно вимог ст. 81 Податкового кодексу України, отже, підстави для не допуску відповідача до проведення перевірки були відсутні.

Одночасно оцінити правомірність підстав для проведення перевірки та виявити порушення відповідачем вимог п. 78.2 ст. 78 ПК України, під час отримання наказу про проведення перевірки у позивача не було можливості, оскільки раніше проведені виїзні документальні перевірки ПАТ «Укрграфіт» призначалися не конкретно щодо взаємовідносин з ТОВ «Українська нафто-газова компанія», а взагалі щодо діяльності підприємства за певний період і факт охоплення раніше проведеними перевірками всього періоду господарських взаємовідносин з зазначеним контрагентом могло бути виявлено позивачем лише в результаті дослідження довідок, складених відповідачем за результатами попередніх перевірок. Також на момент пред?явлення спірного наказу в позивача було відсутня постанова слідчого про призначення перевірки.

Враховуючи те, що відповідно до ст. 86 Податкового кодексу України за результатами перевірки, проведеної на підставі пп. 78.1.11 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України податкові повідомленні-рішення не приймаються, тобто, за наслідками проведення такої перевірки відсутній предмет оскарження, позивач позбавлений можливості поновити свої порушені права та оскаржити висновки контролюючого органу, зазначені в акті перевірки.

В той же час, висновки акта перевірки, який відповідно п. 4 ч. 2 ст. 99 Кримінального процесуального кодексу України є доказом у кримінальному провадженні, використовуються в матеріалах кримінального провадження. Крім того, відповідно п. 16 ч. 3 ст. 42 та ч. 2 ст. 303 Кримінального процесуального кодексу України без повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення та направлення матеріалів кримінального провадження до суду, відсутня можливість оскаржити факт порушення кримінального провадження та довести відсутність порушення податкового законодавства.

На підставі аналізу норм податкового законодавства, суд встановив, що при прийнятті наказу «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПАТ «Укрграфіт» від 05.06.2015 № 190 та здійсненні дій по проведенню перевірки, відповідач діяв всупереч підстав, що визначені Податковим кодексом України, порушивши принцип, встановлений ч. 2 ст. 19 Конституції України, відповідно до якого, орган державної влади зобов?язаний діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та чинним законодавством, що виключає законність призначення та проведення спірної перевірки, порушує права позивача як платника податків.

За висновками Верховного Суду України в постанові від 27.01.2015 по справі № 21-425а14, лише дотримання умов та порядку прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок, може бути належною підставою наказу про проведення перевірки, а їх невиконання «призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої».

Згідно ч. 2 ст. 8 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини наголошує на необхідності реалізації принципу правової визначеності між платником податку та органом фіскальної служби, який здійснює адміністрування та контроль за сплатою податків та зборів таким платником податків, що відповідає прогнозованості діяльності суб'єкта владних повноважень. Рішення та дії контролюючого органу мають відповідати вимогам закону, й цілком закономірним та очікуваним є сподівання особи на дотримання контролюючим органом цієї вимоги. У разі, якщо особа постраждала від неправомірного рішення та дій контролюючого органу, особа має бути поновлена в своїх порушених правах судом відповідно до положень ст. 13 Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод. Зазначене є «правомірним очікуванням» в світлі практики Європейського суду з прав людини.

В остаточному рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Полторацький проти України» від 29.04.2003 (заява № 38812/97) зазначається, що державні органи повинні діяти «відповідно до закону», що означає те, що діяльність державних органів повинна бути передбачувана для особи, тобто особа повинна бути здатна передбачити наслідки діяльності державних органів для себе. Аналогічні висновки Європейського суду з прав людини зроблені в пункті 27 Остаточного рішення у справі «Крюслін проти Франції» від 24.04.1990 та в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Ювіг проти Франції».

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 11 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 94 КАС України - якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 2, 11, 17, 71, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства «Український графіт» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Запоріжжі Міжрегіонального Головного управління ДФС у Запорізькій області задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати наказ Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Запоріжжі Міжрегіонального Головного управління Міндоходів «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПАТ «Укрграфіт» від 05.06.2015 №190;

3. Визнати протиправними дії відповідача по проведенню на підставі наказу від 05.06.2015 №190 документальної позапланової виїзної перевірки ПАТ «Укрграфіт» щодо дотримання вимог податкового законодавства при господарських взаємовідносинах ПАТ «Укрграфіт» з платником податків ТОВ «Українська нафтогазова компанія» () за період вересень 2012 року листопад 2013 року.

4. Стягнути з Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Запоріжжі Міжрегіонального Головного управління Міндоходів на користь Публічного акціонерного товариства «Український графіт» понесені витрати на сплату судового збору у сумі 146 (сто сорок шість) грн. 16 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України з дня отримання такої постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Р.В. Сацький