Справа № 813/8737/14
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2015-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2015 р. Справа № 876/3105/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.,

суддів: Пліша М.А., Святецького В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 25.02.2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про визнання протиправною бездіяльності, скасування постанови, зобов»язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1В.) звернувся до суду з позовом до управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області (далі - управління ДВС ГУЮ), в котрому просив: визнати протиправною бездіяльність управління ДВС ГУЮ при виконанні виконавчого листа №813/6116/13-а, виданого Львівським окружним адміністративним судом 30.10.2014 року; скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження від 15.12.2014 року ВП №45624637, винесену головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ ОСОБА_3 як незаконну; зобов»язати управління ДВС ГУЮ здійснити всі заходи для виконання виконавчого листа №813/6116/13-а, виданого Львівським окружним адміністративним судом 30.10.2014 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що відповідач закінчив виконавче провадження у зв»язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, не з»ясувавши при цьому достовірність інформації, отриманої від боржника, оскільки на його думку така інформація суперечить вимогам ч. 3 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення звільнених з військової служби та деяких інших осіб» в редакції Закону від 04.04.2006 року. Вважає бездіяльність відповідача протиправною при виконанні виконавчого листа №813/6116/13-а, виданого Львівським окружним адміністративним судом 30.10.2014 року з тих підстав, що в порушення ст. 170 КАС України, державний виконавець не звернувся до суду за роз»ясненням судового рішення щодо фактичного його виконання. Просив позовні вимоги задовольнити повністю.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 25.02.2015 року в задоволенні вказаного позову відмовлено.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій покликається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нове рішення про задоволення позову.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує посиланням на ті ж обставини, якими обґрунтовані позовні вимоги.

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання для розгляду справи не прибули, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, клопотань від осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю не поступило, а тому, колегія суддів, у відповідності до п.п. 1, 2, ч. 1 ст. 197 КАС України, вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що постановою Львівського окружного адміністративного суду від 17.09.2013 року ГУМВС України у Львівській зобов»язано розглянути по суті звернення ОСОБА_1 від 02.07.2013 року щодо надання ОСОБА_1 довідки про розмір щомісячної доплати від належної суми пенсії, яка повинна була становити для позивача в листопаді 2006 року згідно ч. 3 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення звільнених з військової служби та деяких інших осіб», в редакції Закону від 04.04.2006 року, з розміру грошового забезпечення за останньою посадою перед звільненням з урахуванням усіх надбавок.

27.11.2014 року головним державним виконавцем відділу ПВР управління ДВС ГУЮ у Львівській області ОСОБА_3 на підставі виданого Львівським окружним адміністративним судом виконавчого листа №813/6116/13-а від 30.10.2014 року по даній справі винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №45624637 (а.с. 36).

В ході проведення виконавчих дій, державний виконавець встановив, що боржником - ГУМВС України у Львівській області, по суті було розглянуто звернення ОСОБА_1 від 02.07.2013 року, в підтвердження чого боржник надав повідомлення ГУМВС України у Львівській області від 16.10.2014 року №18/1352, від 01.12.2014 року №18/1584, довідку для виплати щомісячної доплати від належної суми пенсії №577, довідку про додаткові види грошового забезпечення у 2004-2006 роках (а.с. 10, 16, 17, 20).

15.12.2014 року цим же державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв»язку з фактичним виконанням виконавчого документа у добровільний строк на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 50).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що державний виконавець при винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження ВП №45624637 діяв правомірно у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження», а відтак, відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Частиною 5 статті 124 Конституції України передбачено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України i є обов»язковими до виконання на всій території України.

За приписами частин 2, 3 статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов»язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Так, умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку визначені Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України «Про державну виконавчу службу».

Згідно із пунктом 1 частини 2 статті 17 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону державною виконавчою службою підлягають виконанню виконавчі листи, що видаються судами.

Відповідно до частини 1 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов»язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з частиною 1 статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов»язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов»язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред»явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред»явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Стаття 49 Закону України «Про виконавче провадження» визначає підстави, за наявності яких виконавче провадження підлягає закінченню, відповідно до пункту 8 частини першої якої виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Як видно з матеріалів справи, боржник фактично виконав рішення суду, оскільки ним було надано повідомлення ГУМВС України у Львівській області від 16.10.2014 року №18/1352, від 01.12.2014 року №18/1584, довідку для виплати щомісячної доплати від належної суми пенсії №577, довідку про додаткові види грошового забезпечення у 2004-2006 роках, таким чином в державного виконавця були всі правові підстави для закінчення виконавчого провадження на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження».

Колегія суддів вважає безпідставним покликання апелянта щодо обов»язку з»ясування державним виконавцем достовірності отриманої від боржника інформації, викладеної в документах наданих на підтвердження розгляду боржником звернення ОСОБА_1 від 02.07.2013 року, так як законодавством не передбачено обов»язку державного виконавця щодо надання оцінки та перевірки достовірності інформації отриманої під час проведення виконавчих дій в рамках виконавчого провадження.

Суд першої інстанції вірно звернув увагу на те, що у випадку переконання позивача, що надана боржником у даному виконавчому проваджені інформація на підтвердження виконання ним судового рішення може бути чи є недостовірною, то позивач вправі звернутись до суду з окремим позовом щодо оскарження такої інформації.

Отже, суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржувана постанова про закінчення виконавчого провадження від 15.12.2014 року ВП №45624637, винесена головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ ОСОБА_3 в межах повноважень та відповідно до норм Закону України «Про виконавче провадження».

Враховуючи викладене вище, колегія суддів прийшла до висновку про те, що позовна вимога ОСОБА_1 про визнання бездіяльності відповідача протиправною при виконанні виконавчого листа №813/6116/13-а, виданого Львівським окружним адміністративним судом 30.10.2014 року, до задоволення не підлягає.

За наведених обставин суд прийшов до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до частини 1 статті 200 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду - без змін.

Керуючись статтями 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 25.02.2015 року у справі №813/8737/14 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п»ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги.

Головуючий суддя : Л.Я. Гудим

Судді: М.А. Пліш

ОСОБА_4