Справа № 2а-5959/08/1370
Суддя: Довгополов О.М.
Дата ухвалення: 2011-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2011 р. Справа № 67899/09

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого Довгополова О.М.,

суддів: Пліша М.А., Святецького В.В.,

при секретарі судового засідання Грицані З.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Галицькому районі м. Львова на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2009 року у справі за позовом Приватного підприємства «Дніпро-Захід» до Державної податкової інспекції у Галицькому районі м. Львова про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИЛА

У жовтні 2008 року позивач звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати нечинними прийняті відповідачем податкові повідомлення-рішення від 22.10.2008 року: № /0, яким визначено податкове зобовязання з податку на прибуток у сумі 184422,00 грн. (115177,00 грн. основного зобовязання та 69245,00 грн. штрафних (фінансових) санкцій) та № /0, яким визначено податкове зобовязання з податку на додану вартість у сумі 126989,48 грн. (75344,99 грн. основного зобовязання та 51644,49 грн. штрафних (фінансових) санкцій). Вимоги обґрунтовані відсутністю підстав для їх прийняття.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2009 року позов задоволено частково: визнано нечинним податкове повідомлення-рішення № /0 від 22.10.2008 року у частині визначення суми податкового зобовязання за платежем податок на прибуток та штрафних (фінансових) санкцій з включених до складу валових витрат у відповідні звітні періоди витрат на передпродажну підготовку у сумі 460708,66 грн., витрат на оплату праці будівельної бригади у сумі 28925,74 грн., суми збору на обовязкове державне соціальне страхування, нараховані на виплати заробітної плати працівникам будівельної бригади у сумі 10958,41 грн. Крім того, визнано нечинним податкове повідомлення-рішення № /0 від 22.10.2008 року.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати постанову, відмовивши у позові. Вимоги обґрунтовані неправильним застосуванням п. 4.1 ст. 4, пп. 5.2.1 п. 5.2, пп. 5.3.2, пп. 5.3.9 п. 5.3, п. 5.4, пп. 5.6.1 п. 5.6, пп. 5.7.1 п. 5.7 ст. 5, пп. 8.1.2 п. 8.1, пп. 8.7.1 п. 8.7 ст. 8, пп. 11.3.1 п. 11.3 ст. 11 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» від 23.05.1997 року № 283/97-ВР (далі Закон № 283/97-ВР) та п. 3.1 ст. 3, п. 4.1 ст. 4, пп. 7.3.1 п. 7.3, пп. 7.4.1, пп. 7.4.4 п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» від 03.04.1997 року № 168/97-ВР (далі Закон № 168/97-ВР).

У письмовому запереченні представник позивача просить залишити скаргу без задоволення, а постанову - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги, враховуючи наступне.

За результатами проведеної відповідачем планової перевірки з питань дотримання позивачем вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2006 року по 30.06.2008 року встановлено порушення, зокрема, вимог п. 4.1, п.п. 11.3.1 п. 11.3 ст. 11 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», в результаті чого несвоєчасно включено до валового доходу 139720,0 грн.; пп. 5.2.1 п. 5.2, пп. 5.3.2, пп. 5.3.9 п. 5.3, пп. 5.4.4 п. 5.4, пп. 5.6.1 п. 5.6, пп. 5.7.1 п. 5.7 ст. 5, пп. 8.1.2 п. 8.1, пп. 8.7.1 п. 8.7 ст. 8 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», в результаті чого занижено податок на прибуток в сумі 115177,0 грн.; п. 3.1 ст. 3, п. 4.1 ст. 4, пп. 7.3.1 п. 7.3. ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість», в результаті чого несвоєчасно включено до податкового зобов'язання з податку на додану вартість 27944,00 грн.; пп. 7.4.1, пп. 7.4.4. п. 7.7 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість», в результаті чого зайво включено до податкового кредиту ПДВ у сумі 75344,99 грн.

На підставі наведеного відповідачем складено акт № 2919/23-2/23961110 від 09.10.2008 року та прийнято податкові повідомлення-рішення від 22.10.2008 року: № /0 та № /0.

З такими висновками відповідача обґрунтовано частково погодився суд першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до п. 4.1 ст. 4 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» від 28.12.1994 року № 334/94-ВР (далі Закон № 334/94-ВР) валовим доходом вважається загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах як на території України, її континентальному шельфі, виключній (морській) економічній зоні, так і за їх межами.

Згідно з пп. 11.3.1 п. 11.3 ст. 11 цього Закону датою збільшення валового доходу вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: або дата зарахування коштів від покупця (замовника) на банківський рахунок платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), що підлягають продажу, у разі продажу товарів (робіт, послуг) за готівку - дата її оприбуткування в касі платника податку, а за відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; або дата відвантаження товарів, а для робіт (послуг) - дата фактичного надання результатів робіт (послуг) платником податку.

Про порушення зазначених правових норм відповідач дійшов висновку з урахуванням обставин виконання договору № 2002-Б-460030-258 від 14.03.2006 року, укладеного між позивачем (підрядником) та ЛФ ВАТ «Укртелеком» (замовником) щодо реконструкції виробничого корпусу автобази замовника.

Погоджуючись з правильністю включення позивачем до валового доходу січня 2007 року вартості підрядних робіт у сумі 139720,00 грн. замість грудня 2006 року, судом першої інстанції обґрунтовано враховано дані актів приймання виконаних робіт № 1, № 2, № 3, № 4, довідки про вартість виконаних робіт № 2 та пояснення представника позивача, згідно з якими закінчення виконання цих робіт припадає на січень 2007 року.

З приводу безпідставного включення позивачем до складу валових витрат 460708,66 грн. (376724,01 грн. з яких в сукупності стосується відносин позивача (замовника) з ТОВ «Інформаційна група «Схід-Захід» та ПП «Мосфет ЛВ» (виконавцями) за окремими з кожним з останніх договорами мерчендайзингу (щодо передпродажної підготовки продукції), а решта внаслідок взаємовідносин позивача з ТОВ «Агроконтракт-Л», ТОВ «Вопак Трейд», ТОВ «Торгова компанія «Інтермаркет», ТОВ «ТВК «Львівхолод», ТОВ «Сільпо-55» колегія суддів виходить з наступного.

Особливості віднесення витрат подвійного призначення до складу валових витрат платника податку врегульовано п. 5.4 ст. 5 Закону № 334/94-ВР.

Згідно з пп. 5.4.4 цього пункту до валових витрат включаються витрати платника податку на проведення передпродажних та рекламних заходів стосовно товарів (робіт, послуг), що продаються (надаються) такими платниками податку.

Витрати на організацію прийомів, презентацій і свят, придбання і розповсюдження подарунків, включаючи безоплатну роздачу зразків товарів або безоплатне надання послуг (виконання робіт) з рекламними цілями, але не більше двох відсотків від оподаткованого прибутку платника податку за попередній звітний (податковий) рік (абзац другий цього підпункту).

Не погоджуючись з висновками відповідача про порушення позивачем окремих положень Закону № 334/94-ВР у відносинах із ТОВ «Інформаційна група «Схід-Захід» та ПП «Мосфет ЛВ» - виконавцями мерчендайзингових послуг, судом першої інстанції правильно враховано, що ні Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», ні Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим наказом Мінфіну від 24.05.1995 року № 88 не передбачено обовязків субєктів господарювання щодо зазначення в актах наданих послуг розрахунків визначення вартості наданих послуг, інформації про фактично понесені витрати на виконання послуг, сум обігу продукції в торгових мережах, які обслуговує замовник за календарний місяць.

Крім того, всупереч вимог ч. 2 ст. 71 КАС України відповідачем не доведено порушення позивачем пп. 5.4.4 п. 5.4 ст. 5 Закону № 334/94-ВР у звязку з віднесенням до валових витрат сум коштів на виконання договорів з проведення передпродажної підготовки продукції.

З матеріалів справи слідує, що відносини позивача та ТОВ «Агроконтракт-Л», ТОВ «Вопак Трейд», ТОВ «Торгова компанія «Інтермаркет», ТОВ «ТВК «Львівхолод», ТОВ «Сільпо-55» повязані з поставкою (купівлею-продажем) товарів, а тому висновки відповідача про безпідставне віднесення позивачем до складу валових витрат сплачених зазначеним субєктам господарювання сум у звязку з наданням останніми мерчендайзингових послуг є помилковими.

Відповідно до пп. 5.6.1 п. 5.6 ст. 5 Закону № 334/94-ВР з урахуванням норм пункту 5.3 цієї статті до складу валових витрат платника податку відносяться витрати на оплату праці фізичних осіб, що перебувають у трудових відносинах з таким платником податку (далі - працівники), які включають витрати на виплату основної і додаткової заробітної плати та інших видів заохочень і виплат, виходячи з тарифних ставок, у вигляді премій, заохочень, відшкодувань вартості товарів (робіт, послуг), витрати на виплату авторських винагород та виплат за виконання робіт (послуг), згідно з договорами цивільно-правового характеру, будь-які інші виплати в грошовій або натуральній формі, встановлені за домовленістю сторін (крім сум матеріальної допомоги, які звільняються від оподаткування згідно з нормами закону, що регулює питання оподаткування доходів фізичних осіб (законодавства, що встановлює правила оподаткування прибутковим податком з громадян).

Підпунктом 5.7.1 п. 5.7 ст. 5 передбачено віднесення що до складу валових витрат платника податку сум збору на обов'язкове державне пенсійне страхування та внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, нараховані на виплати, зазначені в підпункті 5.6.1 цієї статті, у розмірах і порядку, встановлених законом.

З огляду на наведене колегія суддів вважає правомірним віднесення позивачем у І півріччі 2008 року 28925,74 грн. сум витрат на оплату праці та 10958,41 грн. збору на обовязкове державне соціальне страхування у звязку з оплатою праці своєї будівельної бригади.

Відповідно до пп. 5.3.2 п. 5.3 ст. 5 Закону № 334/94-ВР не включаються до складу валових витрат витрати на придбання, будівництво, реконструкцію, модернізацію, ремонт та інші поліпшення основних фондів та витрати, пов'язані з видобутком корисних копалин, а також з придбанням нематеріальних активів, які підлягають амортизації, згідно із статтями 8 і 9 та підпунктом 7.9.4 цього Закону.

Ураховуючи, що на час проведення перевірки позивачем не надано перевіряючим акта приймання-передачі відремонтованих, реконструйованих і модернізованих обєктів (типова форма ОЗ-2), висновок відповідача про безпідставність віднесення 44099,77 грн. до складу валових витрат за 9 місяців 2007 року є правильним.

Таким чином, визнання частково нечинним податкового повідомлення-рішення № /0 від 22.10.2008 року у визначеній судом частині є законним та обгрунтованим.

Визначення податкового зобовязання з податку на додану вартість повязане з неправомірністю, на думку відповідача, віднесення позивачем до складу валових витрат на виконання договорів з надання мерчендайзингових послуг ТОВ «Інформаційна група «Схід-Захід» та ПП «Мосфет ЛВ» на загальну суму 452069,50 грн. Оскільки правильність таких висновків, з огляду на вищенаведене, не підтвердилася та те, що норми Закону № 334/94-ВР щодо віднесення витрат до складу валових кореспондують з відповідними нормами Закону № 168/97-ВР з приводу формування платниками податку на додану вартість податкового кредиту, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про незаконність податкового повідомлення-рішення № /0 від 22.10.2008 року.

Правильність і повнота встановлених судом першої інстанції обставин справи з правильним застосуванням норм матеріального права при додержанні процесуальних правових норм є підставою для залишення постанови суду без змін.

Керуючись статтями 160 ч. 3, 195, 196, 198, 200, 205 ч. 1 п. 1, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

УХВАЛИЛА

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Галицькому районі м. Львова залишити без задоволення, постанову Львівського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2009 року у справі № 2-а-5959/08 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення її в повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: О.М. Довгополов

Судді: М.А. Пліш

ОСОБА_1

Повний текст рішення виготовлено 18.02.2011 року.