Справа № 2а-1884/11/1370
Суддя: Заверуха Олег Богданович
Дата ухвалення: 2011-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2011 р. Справа № 49209/11

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Заверухи О.Б.,

суддів Багрія В.М., Старунського Д.М.,

при секретарі судового засідання Янош М.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Франківському районі міста Львова на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2011 року у справі за позовом ТОВ «Фірма «Інтергал» до Державної податкової інспекції у Франківському районі міста Львова про скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2011 року ТОВ «Фірма «Інтергал» звернулась до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Франківському районі міста Львова про скасування податкових повідомлень-рішень Державної податкової інспекції у Франківському районі міста Львова № та № від 09.02.2011 року.

В обґрунтування позовних вимог Товариство зазначало, що висновки відповідача про порушення позивачем вимог чинного законодавства України є неправомірними, вони не відповідають фактичним обставинам справи, не підтверджені належними доказами, а відтак, оскаржувані податкові повідомлення-рішення підлягають скасуванню.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2011 року позов задоволено. Визнано протиправними податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Франківському районі міста Львова № та № від 09.02.2011 року.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що оскаржувані податкові повідомлення рішення прийняті з порушенням вимог чинного законодавства, а відтак, підлягають скасуванню.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, Державна податкова інспекція у Франківському районі міста Львова подала апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду в якій просить скасувати постанову та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вказує, що висновки про порушення позивачем чинного законодавства України, яке регулює дані відносини, є правомірними.

Заслухавши доповідь судді Львівського апеляційного адміністративного суду, пояснення представника ТОВ « Фірма «Інтергал», дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що посадовими особами ДПІ у Франківському районі м. Львова проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТзОВ «Фірма «Інтергал» з питань правових відносин з ТзОВ «Оптдевайс» за період з 01.01.2009 року по 30.09.2010 року.

За результатами проведеної перевірки складено акт № 50/23-2/31215780 від 21.01.2011 року, яким встановлено порушення п.5.1, п.п. 5.2.1 п. 5.2, п.п. 5.3.9 п.5.3 ст. 5, п.п. 11.2.1 п.11.2 ст.11 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» в результаті чого ТзОВ «Фірма «Інтергал» знижено податок на прибуток у сумі 363662 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 90915,75 грн., а також порушення п.п. 7.4.1, п.п. 7.4.4 п.7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» в результаті чого ТзОВ «Фірма «Інтергал» занижено ПДВ за вересень 2010 р. на суму 290930,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 72732,59 грн.

Судом першої інстанції також встановлено, що 14 червня 2010 року між ТзОВ «Фірма «Інтергал» та ТзОВ «Оптдевайс» укладено Договір комерційного посередництва № 14-06/10, відповідно до якого ТзОВ «Оптдевайс» (надалі - Комерційний агент) зобов»язався надати ТзОВ «Фірма «Інтергал» (Довіритель) посередницькі послуги при здійсненні Довірителем господарської діяльності шляхом посередництва від імені, в інтересах, під контролем і за рахунок Довірителя. Зокрема, згідно п. 1.2.1. комерційний агент здійснює всі необхідні заходи щодо пошуку продавців нафтопродуктів, а також сприяє Довірителю в укладенні з продавцями відповідних договорів та додаткових угод до нього на поставку партії(й) товару. Детальні умови щодо номенклатури товару, його кількості, вартості, а також інші необхідні дані зазначаються в Додаткових угодах до вказаного Договору, які є невід'ємними частинами Договору. Сторонами вказаного вище Договору 24.06.2010р. укладено Додаткову угоду №1, якою у п.1 передбачено умови, які комерційний агент зобов'язується узгодити з продавцем нафтопродуктів та сприяти на їх основі укладенню відповідних угод, додаткових угод, тощо. Пунктом 3 Додаткової угоди №1 передбачено розмір комісійної винагороди комерційного агента, який складає 310,00 грн. за 1 т. дизельного палива, який може бути змінений сторонами безпосередньо в акті надання послуг комерційного посередництва.

Також 24.06.2010 р. сторонами вищезгаданого Договору №14-06/10 від 14.06.2010 р. укладено Додаткову угоду №2, в якій в п. 1 передбачено, що сторони домовились викласти п.7.3 Договору №14-06/10 від 14.06.2010 року, що оплата здійснюється у валюті України гривнях, шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на банківський поточний рахунок Комерційного агента або шляхом виписування простого векселя (шляхом вексельного розрахунку) протягом 30 календарних днів з моменту підписання Сторонами акту надання послуг комерційного посередництва.

Відповідно до п.1 Акту надання послуг комерційного посередництва № 1 від 30.09.2010 року сторони визнають, що комерційний агент належним чином та в повному обсязі вчинив необхідні дії визначені Договором комерційного посередництва (надав послуги), а Довіритель відповідно прийняв такі надані послуги: знайшов продавця товару (нафтопродуктів) за рекомендованою ціною, а саме: - продавець: Компанія «Фістал Трейдінг ОСОБА_1, С.А.» (Fistal Trading Limited, S.A.) ОСОБА_2; товар: дизельне паливо марки Л-0,2-62; кількість: 5 659,937 т.; ціна: 600,00 дол. США. Пунктом 3 встановлено розмір комісійної винагороди комерційного агента, а саме 308,41 грн. за 1 т. з ПДВ. Вартість послуг згідно даного Акту без ПДВ склала 1454650,39 грн., ПДВ - 290930,08 грн., разом 1745580,47 грн.

Відтак, ТзОВ «Фірма «Інтергал» по проведених взаєморозрахунках з ТзОВ "Оптдевайс" включила до складу валових витрат у 3 кварталі 2010 року 1454650,39 грн., відповідно до акту надання послуг комерційного посередництва.

На вищевказані послуги отримано податкову накладну № 30066 від 30.09.2010 року, відповідно до якої віднесено до складу податкового кредиту за вересень 2010 р. суму ПДВ у розмірі 290930,08 грн. Розрахунок між підприємствами був проведений у вексельній формі, а саме: 15.10.2010 року ТзОВ «Фірма «Інтергал» в рахунок погашення заборгованості перед ТзОВ «Оптдевайс» видало простий вексель серія АА № 0305249 від 15.10.2010 року, згідно з Акту прийому передачі векселя від 15.10.2010 року, який було пред»явлено до оплати 12.11.2010 року ТзОВ «Ево-Інвест», згідно акту пред»явлення векселя до оплати № БЗ1-5/10 в 12.11.2010 року.

Відповідно до платіжного доручення № 85 від 18.11.2010 р. ТзОВ «Фірма Інтергал» проведено оплату ТзОВ «Ево-Інвест» на загальну суму 1745580,47 грн. в т.ч. ПДВ 290930,08 грн.

Приймаючи оскаржувану постанову суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення були прийняті відповідачем з порушенням вимог чинного законодавства.

Колегія суддів погоджується з обґрунтованістю таких висновків суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до 5.1 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» валові витрати виробництва та обігу - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

Згідно з п.п.5.2.1. п.5.2. ст.5 Закону до складу валових витрат включаються: суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.7 ці статті.

Тому, сума у розмірі 1454650,00 грн. цілком правомірно була віднесена ТзОВ «Фірма «Інтергал» у 3 кварталі 2010 р. до складу валових витрат, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідно до п.п. 7.4.1. п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 8-1 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що надані згідно з Договором комерційного посередництва №14-06/10 від 14.06.2010 р. послуги ТзОВ «Оптдевайс» щодо пошуку продавця нафтопродуктів, були безпосередньо використані ТзОВ «Фірма «Інтергал» у своїй господарській діяльності, що підтверджується заключеним фірмою, за результатами проведеної комерційним агентом роботи, з Компанією «Фістал Трейдінг ОСОБА_1А.» контрактом №FIS-F-INТ-16/06/10 на поставку дизельного палива. Одним із видів господарської діяльності ТзОВ «Фірма «Інтергал» відповідно до Статуту є оптова торгівля паливом.

Згідно з п.7.5.1. п.7.5 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається дата здійснення першої з подій, або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) - в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

Підпунктом 7.2.3. п.7.2. ст.7 вищезазначеного Закону передбачено, що податкова накладна складається у момент виникнення податкових зобов»язань продавця у двох примірниках. Оригінал податкової накладної надається покупцю, копія залишається у продавця товарів (робіт, послуг). Підпунктом 7.3.1. п.7.3. ст.7 Закону встановлено, що датою виникнення податкових зобов'язань з поставки товарів (робіт, послуг) вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше, або дата зарахування коштів від покупця (замовника) на банківський рахунок платника податку як оплата товарів (робіт, послуг), що підлягають поставці, а у разі поставки товарів (робіт, послуг) за готівкові грошові кошти - дата їх оприбуткування в касі платника податку, а при відсутності такої - дата інкасації готівкових коштів у банківській установі, що обслуговує платника податку, або дата відвантаження товарів, а для робіт (послуг) - дата оформлення документа, що засвідчує факт виконання робіт (послуг) платником податку.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає за необхідне зазначити про те, що податкова накладна № 30066 від 30.09.2010 року, за якою ТзОВ «Фірма «Інтергал» суму ПДВ віднесено до податкового кредиту за вересень 2010 року, була видана ТзОВ «Оптдевайс», яке є платником податку на додану вартість у відповідності до свідоцтва № 100274134, з дотриманням вимог вказаних вище пунктів Закону України «Про податок на додану вартість» та складена у відповідності з п.п.7.2.1. п.7.2. ст.7 Закону № 168/97-ВР.

Що стосується включення суми ПДВ, визначеною податковою накладною, до складу податкового кредиту за вересень 2010 року, то в цій частині колегія суддів також погоджується з висновком суду першої інстанцій про відповідність дій платника податку вимогам Закону України «Про податок на додану вартість».

Так, згідно з п.п. 7.4.5 п.7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість», не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями.

Зміст наведених норм свідчить про те, що інших обмежень щодо включення до податкового кредиту сум податку на додану вартість, сплачених (нарахованих) при придбанні товарів (робіт, послуг), законодавчо не встановлено.

Крім того, Закон України "Про податок на додану вартість" не ставить в залежність отримання бюджетного відшкодування платником податків від податкового обліку (стану) інших осіб і фактичної сплати контрагентами податку до бюджету. Питання від'ємного значення суми поширюється тільки на окремо взятого платника податків і не ставить цей факт у залежність від розрахунків з бюджетом третіх осіб.

Стосовно даних податкового органу про те, що ТзОВ «Оптдевайс» за адресою вказаною в реєстраційних документах не знаходиться, то колегія вважає за необхідне зазначити, що відсутність документального підтвердження сплати податку на додану вартість попередніми постачальниками у ланцюгу постачання товару через неможливість проведення зустрічних перевірок з підстав їх відсутності за юридичними адресами та проведення ліквідаційної процедури не впливає на право позивача (покупця) на віднесення до складу податкового кредиту сплаченого податку на додану вартість при придбанні товару, оскільки Закон України «Про податок на додану вартість» не ставить таке право платника податку в залежність від отримання документального підтвердження щодо належного виконання усіма постачальниками у ланцюгу постачання своїх податкових зобовязань зі сплати ними сум податків до державного бюджету.

Отже, чинним законодавством України на сторону цивільно-правової угоди - покупця товару, яка є платником податків, не покладено обов'язку здійснювати контроль за дотриманням усіма постачальниками у ланцюгу постачання вимог законодавства щодо здійснення господарської діяльності, сплати податку до бюджету і в подальшому зазнавати певних негативних майнових наслідків за дії порушника.

Стосовно посилань апелянта на те, що акт надання послуг був підписаний 30.09.2010 року, то колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що жодних законодавчих обмежень щодо строків підписання акту надання послуг за результатами виконання умов договору не встановлено, а відтак, такі посилання не спростовують вірних висновків суду про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, ухвалив законне та обґрунтоване судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстав для його скасування немає.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст. 195, ст. 196, п.1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Франківському районі міста Львова залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2011 року по справі № 2а-1884/11 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий :О.Б. Заверуха

Судді : В.М. Багрій

ОСОБА_3

Повний текст ухвали

виготовлений та підписаний

13.10.2011 року