Справа № 826/6009/14
Суддя: Маруліна Л.О.
Дата ухвалення: 2014-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

16 травня 2014 року № 826/6009/14

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Маруліної Л.О., членів колегії Костенка Д.А., Шейко Т.І., при секретарі судового засідання Шереметьєвій Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву про встановлення адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доКиївської міської виборчої комісії
проскасування постанови від 30.04.2014 року №683, зобов'язання вчинити дії
за участю:
від позивача: не прибув не прибув
від відповідача:
ВСТАНОВИВ:

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 травня 2014 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Київської міської виборчої комісії задоволено частково. Скасовано постанову Київської міської виборчої комісії від 30.04.2014 року №683 про відмову у реєстрації кандидатом в депутати в одномандатному мажоритарному виборчому окрузі №40 на позачергових виборах Київського міського голови та депутатів Київської міської ради 25 травня 2014 року.

Зобов'язано Київську міську виборчу комісію повторно розглянути питання щодо реєстрації ОСОБА_1 кандидатом у депутати в одномандатному мажоритарному виборчому окрузі № 40 на позачергових виборах Київського міського голови та депутатів Київської міської ради 25.05.2014 у порядку та спосіб, визначений чинним законодавством України.

На адресу Окружного адміністративного суду міста Києва Головою Київської міської виборчої комісії подано 14.05.2014 року заяву про встановлення способу і порядку виконання постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 травня 2014 року в частині зобов'язання Київської міської виборчої комісії зареєструвати ОСОБА_1 кандидатом у депутати в одномандатному мажоритарному виборчому окрузі №40 на позачергових виборах Київського міського голови та депутатів Київської міської ради 25.05.2014 р.

Заяву про встановлення способу і порядку виконання постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 травня 2014 року в частині зобов'язання Київської міської виборчої комісії зареєструвати ОСОБА_1 кандидатом у депутати в одномандатному мажоритарному виборчому окрузі №40 на позачергових виборах Київського міського голови та депутатів Київської міської ради 25.05.2014 р. вмотивовано тим, що відповідно до ч. 4 ст. 41 Закону України "Про вибори депутатів Верховної Ради Автономної Республіки Крим, місцевих рад та сільських, селищних, міських голів" від 10 липня 2010 року N 2487-VI територіальна виборча комісія не пізніш як на третій день з дня прийняття заяви про реєстрацію кандидата у депутати в одномандатному, одномандатному мажоритарному виборчому окрузі та доданих до неї необхідних документів, але не пізніш як за 23 дні до дня виборів приймає рішення про реєстрацію кандидата або про відмову в його реєстрації. Після спливу цього строку прийняття таких рішень не допускається.

Таким чином, після 1 травня 2014 року (пізніше ніж за 23 дні до дня виборів) положеннями цього закону забороняється Київській міській виборчій комісії приймати рішення про реєстрацію кандидатів у народні депутати в одномандатних мажоритарних виборчих округах на позачергових виборах Київського міського голови та депутатів Київської міської ради 25 травня 2014 року.

Отже, як стверджує заявник, фактичне виконання постанови суду від 08.05.2014 р. у даній справі змусить Київську міську виборчу комісію порушити норму ч. 4 ст. 41 Закону України "Про вибори депутатів Верховної Ради Автономної Республіки Крим, місцевих рад та сільських, селищних, міських голів" від 10 липня 2010 року N 2487-VI щодо заборони приймати рішення про реєстрацію кандидатів у депутати в одномандатних мажоритарних виборчих округах.

В судове засідання 16 травня 2014 р. сторони не прибули, належним чином повідомлені, заяв, клопотань до суду не надано. Відповідно до частини першої статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України через неявку осіб, які беруть участь у справі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Виходячи з меж заявленого клопотання, системного аналізу положень чинного законодавства України і матеріалів справи, Окружний адміністративний суд міста Києва приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви про встановлення способу та порядку виконання судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Таким чином, підставою для застосування правил зазначеної статті є обставини, що перешкоджають належним чином виконати судове рішення в адміністративній справі - ускладнюють його виконання або роблять неможливим. Тому, механізм, визначений статтею 263 Кодексу адміністративного судочинства України, не може використовуватися, якщо хтось із осіб, які беруть участь у справі, не розуміє, наприклад, мотивації судового рішення.

Як вбачається зі змісту клопотання, відповідач Київська міська виборча комісія фактично не погоджується з прийнятим судовим рішенням в частині зобов'язання Київської міської виборчої комісії зареєструвати ОСОБА_1 кандидатом у депутати в одномандатному мажоритарному виборчому окрузі №40 на позачергових виборах Київського міського голови та депутатів Київської міської ради 25.05.2014 р.

Проте, відповідно до постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 травня 2014 року №826/6009/14 адміністративний позов ОСОБА_1 до Київської міської виборчої комісії задоволено частково. Скасовано постанову Київської міської виборчої комісії від 30.04.2014 року №683 про відмову у реєстрації кандидатом в депутати в одномандатному мажоритарному виборчому окрузі №40 на позачергових виборах Київського міського голови та депутатів Київської міської ради 25 травня 2014 року.

Зобов'язано Київську міську виборчу комісію повторно розглянути питання щодо реєстрації ОСОБА_1 кандидатом у депутати в одномандатному мажоритарному виборчому окрузі № 40 на позачергових виборах Київського міського голови та депутатів Київської міської ради 25.05.2014 у порядку та спосіб, визначений чинним законодавством України.

Крім того, в своїй заяві про встановлення способу і порядку виконання судового рішення Київська міська виборча комісія посилається на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 травня 2014 року у виборчій справі №826/6088/14, яку прийнято відповідно до даних комп'ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду» за позовом ОСОБА_3 іншим складом суду.

Таким чином, постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 травня 2014 року №826/6009/14 за адміністративним позовом ОСОБА_1 судом не зобов'язано Київську міську виборчу комісію зареєструвати ОСОБА_1 кандидатом у депутати в одномандатному мажоритарному виборчому окрузі №40 на позачергових виборах Київського міського голови та депутатів Київської міської ради 25.05.2014 р.

Разом з тим, неправильне на думку Відповідача застосування судом норм матеріального, процесуального права, хибне тлумачення правових понять, категорій не є підставою для встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Дана обставина свідчить про незгоду Відповідача з рішенням суду.

У разі незгоди з мотивацією судового рішення особи, які беруть участь у справі, можуть оскаржити це судове рішення, якщо таке право надане Кодексом адміністративного судочинства України. У постанові Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 травня 2014 року №826/6009/14 роз'яснено можливість та порядок апеляційного оскарження постанови.

Крім того, Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 травня 2014 року у адміністративній справі № №826/6009/14 не оскаржено, судове рішення набрало законної сили.

Одночасно суд зазначає, що основні засади, організацію і порядок проведення виборів депутатів Верховної Ради Автономної Республіки Крим, обласних, районних, міських, районних у містах, сільських, селищних рад (далі - депутати) та сільських, селищних, міських голів визначено Законом України "Про вибори депутатів Верховної Ради Автономної Республіки Крим, місцевих рад та сільських, селищних, міських голів" від 10 липня 2010 року №2487-VI (далі також - Закон №2487-VI).

Статтею 11 Закону №2487-VI визначено, що виборчий процес - це здійснення суб'єктами, визначеними у статті 12 цього Закону, виборчих процедур, передбачених цим Законом.

Виборчий процес здійснюється на засадах: законності та заборони незаконного втручання будь-кого у цей процес; політичного плюралізму та багатопартійності; публічності і відкритості; рівності суб'єктів виборчого процесу перед законом; рівності прав усіх кандидатів у депутати, кандидатів на посаду сільського, селищного, міського голови; свободи передвиборної агітації, рівних можливостей доступу до засобів масової інформації незалежно від форми власності; неупередженості органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, керівників підприємств, установ і організацій до місцевих організацій партій, кандидатів у депутати та кандидатів на посаду сільського, селищного, міського голови.

Організація і порядок проведення виборів депутатів Верховної Ради Автономної Республіки Крим, місцевих рад та сільських, селищних, міських голів регулюються Конституцією України, Законом №2487-VI, а також прийнятими відповідно до них іншими нормативними актами.

Статтею 20 Закону №2487-VI встановлено, що виборчі комісії з місцевих виборів є спеціальними колегіальними органами, уповноваженими організовувати підготовку та проведення відповідних місцевих виборів і забезпечувати додержання та однакове застосування законодавства України про місцеві вибори.

Рішення територіальної виборчої комісії, що суперечить законодавству України або прийняте з перевищенням її повноважень, може бути скасоване в установленому законом порядку територіальною виборчою комісією вищого рівня з відповідних місцевих виборів, Центральною виборчою комісією або судом (частина 19 статті 27 Закону №2487-VI).

Відповідно до частин першої та другої статті 40 Закону №2487-VI кандидати у депутати в одномандатному, одномандатному мажоритарному виборчому окрузі реєструються відповідною територіальною виборчою комісією в разі дотримання умов, передбачених статтею 37 цього Закону.

Подання документів до відповідної територіальної виборчої комісії для реєстрації кандидатів у депутати в одномандатному виборчому окрузі, в одномандатному мажоритарному виборчому окрузі закінчується за 24 дні до дня виборів.

Відповідно до частини четвертої ст. 41 Закону №2487-VI територіальна виборча комісія не пізніш як на третій день з дня прийняття заяви про реєстрацію кандидата у депутати в одномандатному, одномандатному мажоритарному виборчому окрузі та доданих до неї необхідних документів, але не пізніш як за 23 дні до дня виборів приймає рішення про реєстрацію кандидата або про відмову в його реєстрації. Після спливу цього строку прийняття таких рішень не допускається.

Водночас, положеннями частини п'ятої статті 85 Закону №2487-VI визначено, що рішення, дії чи бездіяльність територіальної виборчої комісії, її члена може бути оскаржено до територіальної виборчої комісії, яка встановлює результати відповідних місцевих виборів, або до суду.

Виходячи із системного аналізу вказаних норм Закону №2487-VI, у категоріях справ щодо оскарження рішень виборчих комісій, їх членів, для виборців, як суб'єктів відповідного виборчого процесу, визначено основну і єдину безумовну підставу для звернення до суду - порушення таким рішенням виборчого права або інтересів виборця щодо участі у виборчому процесі його особисто. Тобто, повинна бути наявність безпосереднього і особистого порушення щодо нього таких виборчих прав і інтересів у виборчому процесі, які визначені і гарантовані Конституцією України та законами України.

Відповідно до вимог частини першої статті 38 та частини першої статті 71 Конституції України громадяни мають право брати участь в управлінні державними справами, у всеукраїнському та місцевих референдумах, вільно обирати і бути обраними до органів державної влади та органів місцевого самоврядування. Вибори до органів державної влади та органів місцевого самоврядування є вільними і відбуваються на основі загального, рівного і прямого виборчого права шляхом таємного голосування.

Тобто, Конституцією України чітко визначено права громадянина України - вільно обирати і бути обраними до органів державної влади та органів місцевого самоврядування. При порушенні цих двох прав при обранні чи під час обрання громадянин, як виборець, або як кандидат у відповідний виборчий орган, вправі звернутися до суду за захистом своїх порушених прав.

Зважаючи на особливості виборчого процесу, законодавцем визначено, що при допущенні відповідною виборчою комісією, членом цієї комісії порушень у реалізації громадянином свого права бути обраним у відповідний виборчий орган, такий громадянин виборець може оскаржити рішення, дію чи бездіяльність виборчої комісії, членів цієї комісії, якщо таке рішення, дія чи бездіяльність порушує виборчі права або інтереси щодо участі у виборчому процесі його особисто.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно із вимогами Закону від 17 липня 1997 року №475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Протоколу №1 та протоколів № №2, 4, 7 та 11 до Конвенції" Україна повністю визнає обов'язковою і без укладення спеціальної угоди юрисдикцію Європейського суду з прав людини в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції.

Відповідно до ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Рішенням Європейського суду з прав людини (друга секція) у справі "Мельниченко проти України" (заява №17707/02) визнано факт порушення з боку держави України ст. 3 Протоколу №1 до Конвенції (право на вільні вибори).

Рішенням Європейського суду з прав людини (друга секція) справа "Суховецький проти України" (Заява №13716/02) зазначено, що саме суд має визначати в кінцевому випадку, чи було дотримано положень статті 3 Першого протоколу; він повинен переконатися, що умови не звужують зазначені права до такої міри, що обмежують їх суть та позбавляють їх ефективності; вони повинні переслідувати законну мету; засоби, які використовуються, повинні бути співрозмірними меті (Labita v. Italy [GC], no. 26772/95, § 201, ECHR 2000-IV).

Відповідно до рекомендацій № R(2000)2 компетентні органи держави-відповідача можуть прийняти й інші міри, ніж ті, які визначив суд при постановленні рішення у відповідності до ст. 41 Конвенції, та/або загальні заходи чи індивідуальні заходи, наскільки це можливо, для поновлення тієї ситуації, в якій знаходилась особа до порушення Конвенції (restitutio in integrum).

За таких обставин суд приходить до висновку, що Київська міська виборча комісія, будуючи свою діяльність на принципах верховенства права і законності, маючи обов'язком забезпечувати реалізацію і захист виборчих прав громадян України та дотримання передбачених Конституцією і законами України принципів і засад виборчого процесу, маючи право переглядати власні рішення та повноваження здійснювати такий перегляд із власної ініціативи, є державним органом, який компетентний за законодавством України прийняти рішення, наскільки це можливо, спрямоване на поновлення виборчого права громадянина України ОСОБА_1 і досягнення restitutio in integrum.

Отже, винесення судом рішення, яким визнано порушення права особи, спонукає державний орган до його виконання, а тому висновок Київської міської виборчої комісії щодо існування законодавчої заборони приймати рішення про повторний розгляд питання щодо реєстрації ОСОБА_1 кандидатом у депутати в одномандатному мажоритарному виборчому окрузі № 40 не ґрунтується на законі.

З огляду на вищенаведене, суд зазначає, що постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 08 травня 2014 р. №826/6009/14 встановлено спосіб виконання цього судового рішення, а саме, повторно розглянути питання реєстрації ОСОБА_1 кандидатом у депутати в одномандатному мажоритарному виборчому окрузі № 40, судове рішення є зрозумілим, а тому суд вважає необґрунтованою та безпідставною заяву Київської міської виборчої комісії щодо встановлення способу і порядку виконання судового рішення, відтак, відмовляє в її задоволенні.

Таким чином, суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви Київської міської виборчої комісії щодо встановлення способу та порядку виконання судового рішення, відтак відсутні підстави для встановлення способу та порядку виконання постанови від 08 травня 2014 р. №826/6009/14.

Керуючись статтями 160, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Київської міської виборчої комісії про встановлення способу та порядку виконання рішення у справі №826/6009/14.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, передбаченим статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції, за правилами, встановленими статтями 172-177, 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Л.О. Маруліна

Судді Д.А. Костенко

Т.І. Шейко