Справа № 596/524/15-а
Суддя: Гулид Роман Методійович
Дата ухвалення: 2015-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2015 р. Справа № 876/6147/15

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Гулида Р.М.,

суддів Кузьмича С.М., Улицького В.З.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Гусятинського районного суду Тернопільської області від 18 травня 2015 року про залишення позову без розгляду у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної інспекції сільського господарства в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Державної інспекції сільського господарства в Тернопільській області в якому просить скасувати постанову серії № 000001 від 04.02.2015 р. Державної інспекції сільського господарства в Тернопільській області про накладення адміністративного стягнення за ст.53-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень та провадження закрити.

Ухвалою Гусятинського районного суду Тернопільської області від 18 травня 2015 року, позовну заяву ОСОБА_1 до Державної інспекції сільського господарства в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення залишено без розгляду.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції позивач оскаржив його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить ухвалу суду першої інстанції скасувати і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що судом першої інстанції неповністю та поверхнево зясовано обставини, які мають значення для справи, грубо порушено норми процесуального права, що в наслідку призвело до не вирішення заявленої вимоги.

Сторони в судове засідання не прибули, хоч про дату, час і місце апеляційного розгляду були повідомлені належним чином, а тому, колегія суддів, у відповідності до ч.1 п.2 ст.197 КАС України, вважає за можливе розглядати справу у порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, мотивуючи це наступним.

У відповідності із ч.1 ст.99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно ст.289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Слід зазначити, що посилання в оскаржуваній ухвалі на те, що доказом надіслання відповідачем апелянту постанови про накладення адміністративного стягнення № 000001 від 04.02.2015р. слугує наявність реєстраційного номера № 0034 на самій же постанові є необґрунтованим, оскільки реєстрація відправлення за вих. номером № 0034 не може свідчити про направлення (документ може бути зареєстрований, але не направлений), а тим більше не може свідчити про дійсне отримання ним постанови. Припущення про те, що доказом надіслання відповідачем апелянту постанови про накладення адміністративного стягнення №000001 від 04.02.2015р. слугує наявність поштовий чеку № 537 від 04.02.2015р. є непереконливим, оскільки сам факт відправлення поштової кореспонденції не може свідчити про те, що дана кореспонденція була фактично отримана адресатом, а тим більше не може свідчити про те, що у поштовому конверті була саме постанова про накладення адміністративного стягнення № 000001 від 04.02.2015р..

Як зазначено в адміністративному позові, постанова про накладення адміністративного стягнення № 000001 від 04.02.2015р. отримана апелянтом лише 6 березня 2015 року і отримана вона безпосередньо у Державній інспекції сільського господарства в Тернопільській області. При цьому, відповідач не вимагав розписуватися за її отримання в будь яких журналах реєстрації чи на іншому примірнику постанови.

Матеріали справи не містять жодних доказів отримання апелянтом постанови про накладення адміністративного стягнення № 000001 від 04.02.2015р. раніше ніж 6 березня 2015 року, а такими доказами можуть бути опис вкладених у цінний лист документів (у разі направлення поштою) або підпис особи про отримання в будь яких журналах реєстрації чи на іншому примірнику постанови.

Наведені обставини та докази однозначно свідчать про відсутність підстав для залишення даного адміністративного позову без розгляду, а відтак оскаржувана ухвала підлягає обовязковому скасуванню, оскільки суттєво обмежує доступ сторони по справі до захисту її прав та інтересів в суді, з направленням справи до суду першої інстанції для продовження її розгляду, як це передбачено п.3 ч.1 ст.199 КАС України.

Керуючись ст. 155, ст.160, ст.ст.195, 197, п.3 ч.1 ст.199, п.4 ч.1 ст.204, п.6 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 211, 254 КАС України, колегія суддів -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволити.

Ухвалу Гусятинського районного суду Тернопільської області від 18 травня 2015 року про залишення позову без розгляду в адміністративній справі №596/524/15-а скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження її розгляду по суті позовних вимог.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Р.М. Гулид

Судді: С.М. Кузьмич

ОСОБА_2