Справа № 826/16351/13-а
Суддя: Цвіркун Ю.І.
Дата ухвалення: 2015-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2015 року м. Київ К/800/45494/14

Вищий адміністративний суд України у складі суддів:

головуючого - Цвіркуна Ю.І. (суддя-доповідач),
Ланченко Л.В.,
Пилипчук Н.Г.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні адміністративну справу

за касаційною скаргою Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві

на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 19.11.2013 року

та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 03.06.2014 року

у справі № 826/16351/13-а

за позовом Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві

до Публічного акціонерного товариства «КСУМ»

про надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна,

встановив:

Державна податкова інспекція у Святошинському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві звернулась до суду з адміністративним позовом до Публічного акціонерного товариства «КСУМ» про надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 19.11.2013 року у справі № 826/16351/13-а, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 03.06.2014 року, у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, позивач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить рішення судів попередніх інстанцій скасувати, прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Заперечення на касаційну скаргу не надходили, що не перешкоджає її розгляду по суті.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що Державною податковою інспекцією у Святошинському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві встановлено, що заборгованість Публічного акціонерного товариства «КСУМ» перед бюджетом становить 939 743,77 грн., яка виникла, у зв'язку із несплатою податкових зобов'язань по податку на прибуток приватних підприємств та податку на додану вартість. Податковий борг по податку на прибуток приватних підприємств становить 40 030, 65 грн. Податковий борг відповідача по податку на додану вартість становить 899 713, 12 грн. Податковий борг по авансових внесках становить 6 876, 97 грн.

Податковим органом направлено відповідачу податкову вимогу від 11.05.2011 року № 407.

Оскільки з моменту надіслання податкової вимоги відповідачу, минуло більше, ніж 60 днів, позивач вказує на право здійснення стягнення коштів та продаж майна платника податків в рахунок погашення його податкового боргу.

Відмовляючи в задоволенні позову, суди попередніх інстанцій прийшли до висновку щодо необґрунтованості позовних вимог.

Колегія суддів суду касаційної інстанції, з урахуванням норм податкового законодавства, чинних на час виникнення відповідних правовідносин, погоджується з висновками судів попередніх інстанцій.

Відповідно до п. 41.5 ст. 41 Податкового кодексу України органами стягнення є виключно органи державної податкової служби, які уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах їх повноважень, а також державні виконавці в межах своїх повноважень.

Пунктом 87.2 ст. 87 Податкового кодексу України передбачено, що джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Пунктом 95.1 ст. 95 Податкового кодексу України визначено, що орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги (п. 95.2 ст.95 Податкового кодексу України).

Відповідно до п. 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України орган державної податкової служби звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Судами попередніх інстанцій вірно вказано, що надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі, можливо лише за умови недостатності коштів, які перебувають у власності такого платника податків. Тобто, такий спосіб погашення податкового боргу є крайнім заходом, який застосовується у випадку використання або неможливості застосування інших передбачених законом способів.

При цьому, судами встановлено, що позивачем не надано відомостей про відсутність у відповідача коштів на рахунках в банку, що обслуговують даного платника, а також готівки, яка йому належить, що виключає можливість надання судом дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

За наявності коштів на рахунках відповідача в банках, що його обслуговують або готівки, що йому належить, достатніх для погашення податкового боргу, податковий орган з метою погашення податкового боргу звертається з позовом до суду про стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника або готівкових коштів.

Таким чином, судами попередніх інстанцій зроблено правильний висновок про відсутність підстав для задоволення позову.

За таких обставин підстави для задоволення касаційної скарги відсутні.

Доводи, викладені в касаційній скарзі, не спростовують висновків судів попередніх інстанцій та встановлених обставин справи.

З урахуванням викладеного, є підстави вважати, що судами першої та апеляційної інстанцій ухвалено законні і обґрунтовані рішення, які постановлені з дотриманням норм матеріального і процесуального права, підстав для їх скасування не вбачається.

Стаття 220 Кодексу адміністративного судочинства України визначає межі перегляду судом касаційної інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 220-1 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві відхилити.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 19.11.2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 03.06.2014 року у справі № 826/16351/13-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили у порядку та строки, передбачені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, та на неї може бути подана заява про перегляд судових рішень Верховним Судом України з підстав та в порядку, передбачених статтями 236-239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий Ю.І.Цвіркун

Судді Л.В.Ланченко

Н.Г.Пилипчук