Справа № 803/978/14
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2015-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2015 р. № 876/6857/14
Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гінди О.М.

суддів: Качмара В.Я., Ніколіна В.В.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Ягодинської митниці Міндоходів на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 18 червня 2014 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Ягодинської митниці Міндоходів про визнання протиправною та скасування картки відмови,

встановив:

23.05.2014 ФОП ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до Ягодинської митниці Міндоходіву якому просить визнати протиправною і скасувати картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товару і транспортних засобів комерційного призначення від 27.11.2013 № 205070000/2013/00182.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 27.11.2013 позивачем через декларанта було подано на митний пост «Луцьк» Ягодинської митниці Міндоходів для митного оформлення партію товару сало свиняче заморожене вагою 20000 кг на загальну суму 12000 євро, що надійшов згідно з контрактом купівлі-продажу № 13/2013/РL від 20.02.2013, укладеного із компанією «Sokolov S.A.» (Польща) та рахунку-фактури (інвойсу) № НОМЕР_1 від 26.11.2013. Для митного оформлення були надані передбачені чинним законодавством документи, в тому числі, вантажно-митну декларацію (ВМД) № 205070000/2013/058333 від 27.11.2013, у графах 12, 45 якої було вказано митну вартість у розмірі 131937,40 грн, що визначена за ціною контракту. Цього ж дня позивачу було відмовлено у митному оформленні товару та видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 27.11.2013 № 205070000/2013/00182 (далі картка відмови). Як зазначено у ній, митний пост «Луцьк» повідомляє про відмову у митному оформленні товарів з такої причини: невідповідність заповнення граф 12, 45 ВМД вимогам статті 53 Митного кодексу України (МК України), рішення про визначення митної вартості товару № 205000006/2013/000124/2 прийнято 21.11.2013 та отримано декларантом. При цьому, у графу «Для відміток митниці» ДМВ № 205070000/2013 від 27.11.2013 інспектором митного органу не внесено жодного запису, у тому числі щодо необхідності надання декларантом додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості. У картці відмови відповідач розяснив вимоги, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення: приведення рівня митної вартості в графах 12, 45 ВМД у відповідності до рішення про визначення митної вартості № 205000006/2013/000124/2 від 21.11.2013. При цьому окремого рішення про коригування митної вартості інспектором митного поста «Луцьк» не приймалося, процедура консультацій із декларантом щодо вибору для застосування методу визначення митної вартості товару не проводилася. З метою запобігання псування товару та нарахування штрафних санкцій за можливий простій автомобіля, що перевозив товар, 27.11.2013 позивач подала через декларанта нову ВМД № 205070000/2013/058403, вказавши у ній в графах 12, 45 митну вартість, розраховану за ціною одиниці товару, наведену в інвойсі № НОМЕР_1 від 26.11.2013, розрахунок митних платежів здійснювався, виходячи із митної вартості, визначеної митним органом. Позивач вважає оскаржувану картку відмови протиправною з тих підстав, що під час митного оформлення товару у інспектора не виникло жодних претензій до документів, що були надані декларантом для визначення митної вартості товару та проведення його митного оформлення, митний орган не вимагав у декларанта подання додаткових документів для підтвердження заявленої ним митної вартості, процедури консультацій проведено не було, окремого рішення про коригування заявленої митної вартості товару не приймалося, тому причини відмови у митному оформленні товару та вимоги щодо визначення митної вартості товару за раніше прийнятим рішенням про коригування митної вартості, зазначені у картці відмови є необґрунтованими, а сама картка відмови підлягає скасуванню.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 18.06.2014 позов задоволено повністю.

Із цією постановою не погодився відповідач та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає, що така прийнята з неповним зясуванням обставин, що мають значення для справи та з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому просить її скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги апелянт посилається на те, що при здійсненні митного контролю та митного оформлення товару, було зясовано, що митна вартість задекларованого товару є значно нижчою, ніж митна вартість, на аналогічний товар, зазначена в ціновій інформації Єдиної автоматизованої інформаційної системи Державної митної служби України. Вважає картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України такою, що прийнята у повній відповідності до приписів чинного законодавства.

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання не прибули, хоча належним чином повідомлені про його дату, час та місце, а тому у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України апеляційний розгляд справи проводиться у порядку письмового провадження.

Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи і обговорив підстави та межі апеляційних вимог, вважає, що апеляційна скарга задоволеною бути не може.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що згідно з контрактом купівлі-продажу № 13/2013/РL від 20.02.2013, укладеного із фірмою «Sokolov S.A.» (Польща) (а. с. 8-9), 27.11.2013 позивач ввезла на митну територію України партію товару сало свиняче заморожене вагою 20000 кг на загальну суму 12000,00 Євро.

Для митного оформлення вказаного товару декларантом були подані на митний пост «Луцьк» Ягодинської митниці Міндоходів такі, зокрема, документи: контракт № 13/2013/РL від 20.02.2013, рахунок-фактура (інвойс) № НОМЕР_1 від 26.11.2013, ВМД № 205070000/2013/058333 від 27.11.2013, декларація митної вартості (ДМВ) № 205070000/2013/058333 від 27.11.2013, міжнародна товаротранспортна накладна CMR № 008898 від 26.11.2013, сертифікат про походження товару № PL/MF/AK 0168311 від 26.11.2013, ветеринарне свідоцтво ВРД-00 № 378917 від 27.11.2013, сертифікат якості від 26.11.2013, контракт на перевезення товару № 20/2013 від 13.03.2013, довідка про транспортні витрати від 27.11.2013 (а. с. 8-18).

У графах 12, 45 ВМД № 205070000/2013/058333 від 27.11.2013 було вказано митну вартість у розмірі 131937,40 грн, що визначена за ціною контракту.

27.11.2013 позивачу було відмовлено у митному оформленні товару та видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 205070000/2013/00182 від 27.11.2013, у якій зазначено про відмову у митному оформленні (випуску) товарів з таких причин: невідповідність заповнення граф 12, 45 ВМД вимогам статті 53 МК України, рішення про визначення митної вартості товару № 205000006/2013/000124/2 від 21.11.2013 (отримане декларантом). У картці відмови відповідач розяснив вимоги, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення: приведення рівня митної вартості в графах 12, 45 ВМД у відповідності до рішення про визначення митної вартості № 205000006/2013/000124/2 від 21.11.2013 (а.с. 7).

При цьому, судом встановлено, що у графу «Для відміток митниці» ДМВ № 205070000/2013/ від 27.11.2013 інспектором митного органу не внесено жодного запису, у тому числі щодо необхідності надання декларантом додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості (а.с. 28). Крім того, окремого рішення про коригування митної вартості не приймалося, процедура консультацій із декларантом щодо вибору для застосування методу визначення митної вартості товару не проводилася.

У подальшому, з метою запобігання псування товару та нарахування штрафних санкцій за можливий простій автомобіля, що перевозив товар, 27.11.2013 позивач подала через декларанта нову ВМД № 205070000/2013/058403, вказавши у ній в графах 12, 45 митну вартість, розраховану за ціною одиниці товару, наведену в рахунку фактурі № НОМЕР_1 від 26.11.2013, розрахунок митних платежів здійснювався, виходячи із митної вартості, визначеної митним органом (а.с. 19).

Крім того, судом встановлено, що рішення про коригування митної вартості товару № 205000006/2013/000124/2 від 21.11.2013 (а.с. 6) було оскаржене позивачем в судовому порядку, постановою Волинського окружного адміністративного суду від 04.06.2014 року у справі № 803/946/14 вказане рішення визнано протиправним та скасоване (а.с. 36-39).

Суд першої інстанції задовольняючи адміністративний позов та скасовуючи картку відмови виходив з того, що Ягодинською митницею за результатом контролю митної вартості товару поданому підприємцем ОСОБА_1 до митного оформлення 27.11.2013 не прийнято рішення про коригування митної вартості або про її визнання, не витребувано у декларанта додаткових документів на підтвердження такої вартості, не проведено процедури консультації щодо вибору методів визначення митної вартості.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і суд апеляційної інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 266 МК України декларант зобовязаний: здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; на вимогу митного органу предявити товари, транспортні засоби комерційного призначення для митного контролю і митного оформлення; надати митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей; у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X цього Кодексу; у випадках, визначених цим Кодексом та іншими законами України, сплатити інші платежі, контроль за справлянням яких покладено на митні органи.

Згідно із частиною першою статті 256 МК України, відмова у митному оформленні це письмове вмотивоване рішення органу доходів і зборів про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом.

Підстави для відмови у митному оформлені товарів визначені у частині шостій статті 54 МК, відповідно до якої митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Таким чином, відповідно до статті 54 МК України контролюючий орган вправі відмовити в митному оформлені товарів лише у разі наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів.

Частиною першою статті 54 цього ж Кодексу передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Як визначено у частині третій цієї ж статті, за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Аналіз наведених положень МК України дає підстави прийти до висновку, що за результатами перевірки правильності визначення митної вартості товарів, яка зазначається декларантом під час здійснення митного оформлення, контролюючий орган вправі прийняти одне з наступних рішень: 1) визнати заявлену декларантом митну вартість; 2) прийняти письмове рішення про коригування митної вартості в порядку визначеному статтею 55 Митного кодексу України.

Порядок прийняття одного з вищезазначених рішень врегульований Правилами заповнення декларації митної вартості, які затвердженні наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 599.

Зокрема, як визначено у пунктах 2.3, 2.5 - 2.6 вказаних Правил, запис щодо рішення, яке прийняте посадовою особою митного органу за результатами контролю правильності визначення митної вартості товарів, учиняється таким чином: якщо за результатами аналізу, виявлення та оцінки ризиків посадовою особою митного органу встановлено ризик заявлення неповних та/або недостовірних відомостей про митну вартість, у тому числі невірне визначення митної вартості, або якщо за результатом розгляду поданих декларантом або уповноваженою ним особою документів, які підтверджують митну вартість товарів, встановлені підстави для запиту документів, перелік яких визначений частинами третьою та/або четвертою статті 53 Кодексу, посадова особа митного органу у графі «Для відміток митного органу» ДМВ на паперовому носії робить запис про необхідність подання документів для підтвердження митної вартості товарів із складенням переліку таких документів, зазначає час, дату і прізвище, ставить свій підпис та проставляє відбиток особистої номерної печатки. Якщо за результатом розгляду поданих декларантом або уповноваженою ним особою документів посадовою особою митного органу встановлені визначені Кодексом підстави для прийняття рішення про коригування митної вартості товарів, в основному аркуші ДМВ учиняється запис «Рішення про коригування митної вартості товарів від ____ № ____». Якщо в митного органу відсутні зауваження щодо заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості, відсутні підстави для прийняття рішення про коригування митної вартості товарів, то в основному аркуші ДМВ учиняється запис «митну вартість визнано».

Таким чином, про прийняте рішення за результатом контролю правильності визначення митної вартості товарів посадова особа митного органу повідомляє декларанта шляхом проставляння одного з записів у графі «Для відміток митного органу» декларації митної вартості: 1) про необхідність подання документів для підтвердження митної вартості товарів із складенням переліку таких документів; 2) про прийняття рішення щодо коригування митної вартості товарів; 3) про визнання митної вартості.

Отже, рішення про коригування митної вартості носять індивідуальний характер щодо кожної окремої партії товарів, які підлягають митному оформленню, оскільки приймаються за результатом вивчення поданих декларантом документів, перевірки цінової інформації згідно баз даних митної служби тощо. Також при прийнятті рішення про коригування митної вартості товарів контролюючий орган здійснює консультації щодо вибору методу визначення митної вартості в порядку частини четвертої статті 57 МК України, та витребовує необхідні документи шляхом зазначення їх переліку в графі «Для відміток митного органу» декларації митної вартості.

Як вірно вказав суд першої інсатнції, кожна партія товарів, що підлягає митному оформленню, носить індивідуальний характер, а тому митні органи позбавлені права використовувати раніше прийняті рішення про коригування митної вартості до іншої партії товарів, що в подальшому ввозяться декларантом, оскільки будь-яких винятків з процедури, яка встановлена частиною третьою статті 54, статтею 55 МК України, законодавство не містить.

Проте, всупереч наведеним положенням законодавства, розглянувши подані позивачем до митного оформлення документи, Ягодинська митниця Міндоходів не прийняла одного з рішень, як це передбачено частиною третьою статті 53 МК України (про визнання митної вартості товару або про її коригування), оскільки декларація митної вартості від 27.11.2013 не містить жодних відміток митного органу у відповідній графі.

Відповідачем фактично не заперечується те, що окремого рішення про коригування митної вартості за результатом митного оформлення спірного товару не приймалося, однак він посилається на рішення про коригування митної вартості № 205000006/2013/000124/2 від 21.11.2013. Проте, такі посилання є безпідставними, оскільки це рішення стосується іншої поставки товару, його використання до спірної поставки товару не передбачено законодавством.

Разом з тим, у процесі апеляційного розгляду встановлено, що ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 08.04.2015 № 876/6653/14 залишено без змін постанову Волинського окружного адміністративного суду від 04.06.2014 по справі № 803/946/14, якою визнано протиправним та скасовано рішення про коригування митної вартості товару № 205000006/2013/000124/2 від 21.11.2013.

Помилковим є і посилання апелянта на Методичні рекомендації щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України (далі Методичні рекомендації), які затвердженні наказом ДМСУ від 13.07.2012 № 362, оскільки зі змісту пункту 2 Методичних рекомендацій, посадові особи митного органу з метою аналізу, виявлення та оцінки ризиків здійснюють ряд процедур, передбачених у відповідних підпунктах рекомендацій. Зокрема, у підпункті 2.13 пункту 2 Методичних рекомендацій передбачено здійснення перевірки наявності прийнятих іншими митними органами рішень про коригування митної вартості товарів, що ввозились на виконання того ж зовнішньоекономічного договору (контракту) або документа, який його замінює, що і оцінювані товари. Водночас, вказані положення Методичних рекомендацій не звільняють посадових осіб митного органу від винесення окремого рішення про коригування митної вартості. У випадку коли посадова особа митного органу встановила наявність іншого рішення про коригування митної вартості, вона зобовязана врахувати його та виконати вимоги частини третьої статті 54 Митного кодексу України, тобто прийняти одне з рішень про визнання митної вартості чи про її коригування.

Крім того, Методичні рекомендації є підзаконним нормативно-правовим актом та носять в першу чергу рекомендаційний характер, а відтак, не можуть підміняти собою правила, встановлені законом, а саме частиною третьою статті 54 МК України.

На думку суду, помилковим є посилання митного органу на те, що позивач зобовязана відобразити рішення про коригування митної вартості № 205000006/2013/000124/2 від 21.11.2013 у графі 43 ВМД, оскільки це рішення стосується іншої поставки товару, а його використання до інших поставок не передбачено законодавством.

Як визначено у Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, який затверджений наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 651, графа 43 «Метод визначення вартості» заповнюється таким чином:

- у лівому підрозділі графи зазначається порядковий номер методу визначення митної вартості, що використовувався;

- у разі наявності чинного рішення про коригування митної вартості товарів у правому підрозділі графи зазначається порядковий номер методу визначення митної вартості, що використовувався митним органом.

У випадку, якби підприємець визнала обґрунтованість шостого методу визначення митної вартості, вона б заповнила лівий підрозділ графи 43 ВМД, однак цього не зробила та вказала в цьому підрозділі саме перший метод.

Крім того, судом встановлено, що процедура консультацій між сторонами щодо вибору методу визначення митної вартості фактично не проводилася. Разом з тим, правова позиція щодо необхідності дотримання митним органом процедури консультації з декларантом викладена у постановах Верховного суду України, зокрема, від 14.05.2013 (справа № 21-130а13).

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідачем за результатом контролю митної вартості товару, поданому позивачем до митного оформлення 27.11.2013 року, всупереч вимогам МК України не прийнято рішення про коригування митної вартості чи про її визнання, не витребувано у декларанта додаткових документів на підтвердження такої вартості, не проведено процедури консультації щодо вибору методів визначення митної вартості, а тому Ягодинська митниця Міндоходів протиправно відмовила позивачу у митному оформленні товарів шляхом прийняття оскаржуваної картки відмови.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування оскарженої постанови, суд апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

ухвалив:

апеляційну скаргу Ягодинської митниці Міндоходів залишити без задоволення, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 18 червня 2014 року у справі № 803/975/14 без змін.

Ухвала набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

На ухвалу протягом двадцяти днів, після набрання нею законної сили, може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: О.М. Гінда

Судді: В.Я. Качмар

ОСОБА_2