Справа № 817/1664/15
Суддя: Котік Т.С.
Дата ухвалення: 2015-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Недашківська К.М.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"24" вересня 2015 р. Справа № 817/1664/15

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Котік Т.С.

суддів: Жизневської А.В.

ОСОБА_2,

при секретарі Єрикаловій О.О. ,

за участю представника позивача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м.Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "10" серпня 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю "Тріанекс" до Державної податкової інспекції у м.Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправними дій ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2015 року задоволено позов ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю "Тріанекс".

Визнано протиправними дії Державної податкової інспекції у м.Рівному Головного управління ДФС України у Рівненській області щодо перекриття суми, що підлягає бюджетному відшкодуванню на розрахунковий рахунок платника податку в банку, у розмірі 121302 грн. 00 коп. по картці особового рахунку ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю "Тріанекс" позитивними нарахуваннями 30 січня 2015 року по декларації з податку на додану вартість за грудень 2014 року в сумі 24543 грн. 00 коп., та 02 березня 2015 року по декларації з податку на додану вартість за січень 2015 року в сумі 96759 грн. 00 коп.

Присуджено з Державного бюджету України на користь ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю "Тріанекс" () суму судового збору у розмірі 242 (двісті сорок дві) грн. 60 (шістдесят) коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 податкова інспекція у м.Рівному Головного управління ДФС України у Рівненській області, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду та прийняти нову - про відмову в задоволенні позову. Зокрема, апелянт посилається на те, що висновки суду не ґрунтуються на повному дослідженні доказів, а саме зворотного боку облікової картки.

Розглянувши справу, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем подано до Державної податкової інспекції у місті Рівному Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області запит від 23.03.2015 на отримання публічної інформації за №036/15 (а.с. 9) щодо отримання інформації: про стан розрахунків з бюджетом по податку на подану вартість станом на 01.03.2015 року із зазначенням наступних сум: сум, які підлягають бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку (рядок 23.1 декларації з податку на додану вартість), з урахуванням рішень судів про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень та про стягнення заборгованості по податку на додану вартість; сум, що зараховуються у зменшення податкових зобовязань з податку на додану вартість наступних звітних (податкових) періодів (рядок 23.2 декларації з податку на додану вартість), з урахуванням рішень судів про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень та про стягнення заборгованості по податку на додану вартість; про залишок відємного значення, що обліковується на інтегрованій картці платника податку станом на 01.01.2012 року, на 01.01.2013 року, на 01.01.2014 року, на 01.01.2015 року.

26.03.2015 року, на вищевказаний запит платник податків отримав відповідь фіскального органу за №6864/17-16-15-02-07 (а.с. 10) вказавши, що залишок відємного значення, який обліковується по інтегрованій картці ТОВ "ТРІАНЕКС" становить: станом на 01.01.2012: заявлено до відшкодування на розрахунковий рахунок (рядок 23.1 декларації з податку на додану вартість) 95 932 грн. 00 коп.; заявлено в рахунок майбутніх платежів з податку на додану вартість (рядок 23.2 декларації з податку на додану вартість) 00 грн. 00 коп.; станом на 01.01.2013: заявлено до відшкодування на розрахунковий рахунок (рядок 23.1 декларації з податку на додану вартість) 250 550 грн. 00 коп.; заявлено в рахунок майбутніх платежів з податку на додану вартість (рядок 23.2 декларації з податку на додану вартість) 1182377 грн. 00 коп.; станом на 01.01.2014: заявлено до відшкодування на розрахунковий рахунок (рядок 23.1 декларації з податку на додану вартість) 4 226702 грн. 00 коп.; заявлено в рахунок майбутніх платежів з податку на додану вартість (рядок 23.2 декларації з податку на додану вартість) 1044155 грн. 50 коп.; станом на 01.01.2015: заявлено до відшкодування на розрахунковий рахунок (рядок 23.1 декларації з податку на додану вартість) 257501 грн. 00 коп.; заявлено в рахунок майбутніх платежів з податку на додану вартість (рядок 23.2 декларації з податку на додану вартість) 583695 грн. 00 коп.; станом на 01.03.2015: заявлено до відшкодування на розрахунковий рахунок (рядок 23.1 декларації з податку на додану вартість) 218061 грн. 00 коп.; заявлено в рахунок майбутніх платежів з податку на додану вартість (рядок 23.2 декларації з податку на додану вартість) 533269 грн. 00 коп.

У зв"язку з отриманою відповіддю, позивачем встановлено суттєві розбіжності з даними платника податків, що стало підставою для звернення 10.04.2015 року повторного запиту на отримання публічної інформації за №048/15 (а.с. 11).

29.04.2015 року, податковий орган надав відповідь за №9514/17-16-15-02-07 (а.с. 12), де зазначив, що позивачем подано податкову декларацію з податку на додану вартість за вересень 2013 року (вхідний від 18.10.2013 року за №), згідно якої заявлено до бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку податок на додану вартість в сумі 218205 грн. 00 коп.

За результатами проведеної позапланової виїзної документальної перевірки з питань достовірності нарахування ТОВ "Тріанекс" бюджетного відшкодування за вересень 2013 року складено акт за №211/17-16-15-01/22557008 від 12.12.2013 року. Перевіркою підтверджено бюджетне відшкодування в сумі 96903 грн. 00 коп. за вересень 2013 року та відшкодовано для ТОВ "Тріанекс" 12.08.2014 року в сумі 96829 грн. 16 коп. та 19.08.2014 року в сумі 73 грн. 84 коп., шляхом отримання казначейського векселя.

Окрім того, перевіркою встановлено, що на порушення пункту 44.1 статті 44 розділу І, пункту 198.1 статті 198, пункту 198.3 статті 198, пункту 198.6 статті 198, пункту 200.1 статті 200, пункту 200.2 статті 200, пункту 200.3 статті 200, пункту 200.4 статті 200 ПК України, та наказу Міністерства фінансів України "Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість" за № 1492 від 25.11.2011року (із наступними змінами та доповненнями) ТОВ "Тріанекс" завищено заявлену суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість за вересень 2013 року на 121302 грн. 00 коп. Прийнято податкове повідомлення-рішення форми "В1" від 26.12.2013 за №4 на зменшення бюджетного відшкодування по декларації за вересень 2013 року на суму 121302 грн. 00 коп., яке відображено в картці особового рахунку платника 14.01.2014 року. Податкове повідомлення-рішення форми "В1" від 26.12.2013 за №4 оскаржено ТОВ "Тріанекс" в судовому порядку. У звязку із отриманням ухвали Житомирського апеляційного адміністративного суду від 10.09.2014 у справі №817/1721/14 по картці особового рахунку платника 02.10.2014 відновлено переплату по декларації з податку на додану вартість за вересень 2013 року в сумі 121302 грн. 00 коп. Переплата в сумі 121302 грн. 00 коп. по картці особового рахунку ТОВ "Тріанекс" перекрита позитивними нарахуваннями 30.01.2015 по декларації з податку на додану вартість за грудень 2014 року в сумі 24543 грн. 00 коп. та 02.03.2015 по декларації з податку на додану вартість за січень 2015 року в сумі 96759 грн. 00 коп.

Саме вказані дії податкового органу щодо перекриття переплати (суми, що підлягає бюджетному відшкодуванню на розрахунковий рахунок платника податку в банку) в сумі 121302 грн. 00 коп. по картці особового рахунку ТОВ "Тріанекс" позитивними нарахуваннями 30.01.2015 по декларації з податку на додану вартість за грудень 2014 року в сумі 24543 грн. 00 коп. та 02.03.2015 по декларації з податку на додану вартість за січень 2015 року в сумі 96759 грн. 00 коп., позивач вважає протиправними.

Суд першої інстанції перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених субєктом владних повноважень в основу дій щодо перекриття переплати (суми, що підлягає бюджетному відшкодуванню на розрахунковий рахунок платника податку в банку) в сумі 121302 грн. 00 коп. по картці особового рахунку ТОВ "Тріанекс" позитивними нарахуваннями, на відповідність вимогам частини 3 статті 2 КАС України, дійшов висновків, що такі дії відповідача є протиправними.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з вказаними висновками, виходячи з наступного.

Як встановлено судом, позивачем подано до фіскального органу податкову декларацію з податку на додану вартість за вересень 2013 року (вх. № від 18.10.2013) (а.с. 15), згідно якої: відємне значення різниці між сумою податкових зобовязань та податкового кредиту відображена у рядку 19 податкової декларації, складає 124002 грн. 00 коп.; сума бюджетного відшкодування податку на додану вартість задекларована на рахунок платника у банку, відображена у рядку 23.1 декларації становить 218205 грн. 00 коп., яку сформовано з урахуванням залишку відємного значення різниці між сумою податкового зобовязання та податкового кредиту, нарахованої за попередні звітні (податкові) періоди, а саме: серпень 2013 року складає 218205 грн. 00 коп.

Окрім того, платником податків подано до контролюючого органу податкову декларацію з податку на додану вартість за жовтень 2013 року (вх. № НОМЕР_1 від 19.11.2013) (а.с. 28), згідно якої: відємне значення різниці між сумою податкових зобовязань та податкового кредиту відображена у рядку 19 податкової декларації, складає 272866 грн. 00 коп.; сума бюджетного відшкодування податку на додану вартість задекларована на рахунок платника у банку, відображена у рядку 23.1 декларації становить 124002 грн. 00 коп., яку сформовано з урахуванням залишку відємного значення різниці між сумою податкового зобовязання та податкового кредиту, нарахованої за попередні звітні (податкові) періоди, а саме: вересень 2013 року складає 124002 грн. 00 коп.

З матеріалів справи вбачається, що за фактом подання вищевказаних декларацій з податку на додану вартість за вересень, жовтень 2013 року контролюючим органом проведено позапланову виїзну документальну перевірку ТОВ "Тріанекс" з питань правомірності нарахування позивачем відємного значення різниці між сумою податкового зобовязання і сумою податкового кредиту та бюджетного відшкодування податку на додану вартість задекларованого на рахунок платника у банку по декларації за вересень, жовтень 2013 року.

За результатами перевірки складено акт за №21/17-16-15-01/22557008 від 12.12.2013 (далі іменується Акт перевірки) (а.с. 41).

Зазначеною перевіркою встановлено порушення пункту 44.1 статті 44, пункту 198.1 статті 198, пункту 198.3 статті 198, пункту 198.6 статті 198, пункту 200.1 статті 200, пункту 200.2 статті 200, пункту 200.3 статті 200, пункту 200.4 статті 200 ПК України, в результаті чого встановлено завищення заявленої суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість за вересень 2013 року на 121302 грн. 00 коп. та завищено заявлену суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість за жовтень 2013 року на 124002 грн. 00 коп.; завищено відємне значення з податку на додану вартість (рядок 19) за жовтень 2013 року на суму 272866 грн. 00 коп., завищено відємне значення з податку на додану вартість (рядок 24) за жовтень 2013 року на суму 65670 грн. 00 коп.; занижено суму податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет на суму 167650 грн. 00 коп.

За наслідками проведеної перевірки фіскальним органом прийнято податкове повідомлення-рішення форми "В1" за №4 від 26.12.2013, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 245304 грн. 00 коп. (в т.ч. за вересень 2013 року на суму 121302 грн. 00 коп., за жовтень 2013 року на суму 124002 грн. 00 коп.) та застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) у розмірі 122652 грн. 00 коп. (в т.ч. за вересень 2013 року на суму 60651 грн. 00 коп., за жовтень 2013 року на суму 62001 грн. 00 коп.); податкове повідомлення-рішення форми "В4" за №4 від 26.12.2013, яким зменшено розмір відємного значення суми податку на додану вартість за жовтень 2013 року у розмірі 338536 грн. 00 коп.; податкове повідомлення-рішення форми "Р" за № від 26.12.2013, яким збільшено суму грошового зобовязання за платежем податок на додану вартість по вітчизняних товарах у розмірі 167650 грн. 00 коп. (в т.ч. за основним платежем на суму 167650 грн. 00 коп., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на суму 83825 грн. 00 коп.) (а.с. 70-72).

В результаті адміністративного оскарження ГУ Міндоходів у Рівненській області скасувало податкове повідомлення-рішення ДПІ у м. Рівному ГУ Міндоходів у Рівненській області форми "Р" за №4 від 26.12.2013 в частині збільшення зобовязання по податку на додану вартість в сумі 41912 грн. 50 коп. застосованої штрафної (фінансової) санкції; залишило без змін зазначене податкове повідомлення-рішення про збільшення грошового зобовязання по податку на додану вартість в сумі 167650 грн. 00 коп. основного платежу та 41912 грн. 50 коп. застосованої штрафної (фінансової) санкції, та податкові повідомлення-рішення форми "В1" за №4 про зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в сумі 245304 грн. 00 коп. основного платежу та в сумі 122652 грн. 00 коп. застосованої штрафної (фінансової) санкції, форми "В4" за №4 від 26.12.2013 про зменшення відємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 338536 грн. 00 коп., а скаргу ТОВ "Тріанекс" за №001/14 від 03.01.2014 (вхідний за №4/10с ГУ Міндоходів у Рівненській області від 03.01.2014) в даних частинах без задоволення (а.с. 76) та прийнято нове податкове повідомлення-рішення форми "Р" за № НОМЕР_2 від 17.03.2014 (а.с. 82), яким збільшено суму грошового зобовязання за платежем податок на додану вартість по вітчизняних товарах у розмірі 209562 грн. 50 коп. (в т.ч. за основним платежем у сумі 167650 грн. 00 коп., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) у сумі 41912 грн. 50 коп.).

В послідуючому, постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 23.07.2014 (а.с. 86) по справі за №817/1721/14 позов ТОВ "Тріанекс" задоволено повністю визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення ДПІ у м. Рівному ГУ Міндоходів у Рівненській області: форми "В1" за №4 від 26.12.2013, форми "В4" за №4 від 26.12.2013, форми "Р" за № НОМЕР_2 від 17.03.2014.

Ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 10.09.2014 (а.с. 104) по справі за №817/1721/14 апеляційну скаргу ДПІ у м. Рівному ГУ Міндоходів у Рівненській області залишено без задоволення, а постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 23.07.2014 без змін. Отже, відповідно до частини 3 статті 254 КАС України, судове рішення набрало законної сили.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.10.2014 (а.с. 124) відкрито касаційне провадження за скаргою ДПІ у м. Рівному ГУ Міндоходів у Рівненській області на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 23.07.2014 та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 10.09.2014 у справі №817/1721/14, однак, судом касаційної інстанції не вирішувалося питання щодо зупинення виконання судових рішень.

З огляду на вищезазначене, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те, що обставини, встановлені судовим рішенням в даній адміністративній справі не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини згідно до частини 1 статті 72 КАС України.

Окрім того, частиною 2 статті 14 КАС України передбачено, що постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання на всій території України.

Обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що обставини щодо необґрунтованості зменшення позивачу податковим органом суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 245304 грн. 00 коп. (в т.ч. за вересень 2013 року на суму 121302 грн. 00 коп., за жовтень 2013 року на суму 124002 грн. 00 коп.) є встановленими, а тому право позивача на отримання вказаної суми бюджетного відшкодування є підтвердженим.

Порядок визначення суми податку на додану вартість, що підлягає відшкодуванню з Державного бюджету України та строки проведення розрахунків, визначені нормами ПК України.

Відповідно до пункту 200.1 статті 200 ПК України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобовязання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При відємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (пункт 200.3 статті 200 ПК України).

Якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з п. 200.1 цієї статті, має відємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого відємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України сумі податкового зобовязання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг;

б) залишок відємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду (пункт 200.4 статі 200 ПК України).

Платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному органу державної податкової служби податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації (пункт 200.7 статті 200 ПК України).

Як встановлено судом першої інстанції, за фактом отримання ухвали Житомирського апеляційного адміністративного суду від 10.09.2014 у справі №817/1721/14, позивач звернувся із запитом №22-09/1 від 22.09.2014 до ДПІ у м. Рівному ГУ Міндоходів у Рівненській області щодо надання інформації про подання до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновку із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету та орієнтованої дати відшкодування.

Проте, ДПІ у м. Рівному ГУ Міндоходів у Рівненській області листом за № 18414/17-16-15-01 від 29.09.2014 у наданні запитуваної інформації позивачу відмовлено. Одночасно повідомлено, що податковим органом подано касаційну скаргу на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 23.07.2014 та на ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 10.09.2014 у справі №817/1721/14. Додатково повідомлено, що по закінченню судового оскарження бюджетне відшкодування по податку на додану вартість ТОВ "Тріанекс" буде включено в графу 1 Інформації про можливі обсяги відшкодування.

Не погодившись з такими діями податкового органу ТОВ "Тріанекс" звернулося до Рівненського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом про визнання протиправною бездіяльність ДПІ у м. Рівному ГУ Міндоходів у Рівненській області, що виразилась у неподані до органу державного казначейства України висновку із зазначенням суми податку на додану вартість, яка належить до відшкодування ТОВ "Тріанекс" за вересень 2013 року у розмірі 121302 грн. 00 коп., за жовтень 2013 року у розмірі 124002 грн. 00 коп.; стягнення Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у Рівненській області на користь ТОВ "Тріанекс" заборгованості по податку на додану вартість у розмірі 245304 грн. 00 коп. (в т.ч. за вересень 2013 року у розмірі 121302 грн. 00 коп., за жовтень 2013 року у розмірі 124002 грн. 00 коп.).

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 28.11.2014 (а.с. 134) у справі №817/3054/14 позов ТОВ "Тріанекс" задоволено повністю: визнано протиправною бездіяльність ДПІ у м. Рівному ГУ Міндоходів у Рівненській області, що виразилась у неподанні до органу Державного казначейства України висновку із зазначенням суми податку на додану вартість, яка належить до відшкодування ТОВ "Тріанекс" за вересень 2013 року у розмірі 121302 грн. 00 коп., за жовтень 2013 року у розмірі 124002 грн. 00 коп.; стягнуто з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби в Рівненській області на користь ТОВ "Тріанекс" заборгованість по податку на додану вартість у розмірі 245304 грн. 00 коп. (в т.ч. за вересень 2013 року у розмірі 121302 грн. 00 коп., за жовтень 2013 року у розмірі 124002 грн.).

Зазначену постанову залишено без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 04.02.2015 у справі №817/3054/14 (а.с. 143).

Проте, не зважаючи на судові рішення та наявність переплати по рядку 23.2 декларації з податку на додану вартість податковий орган переплату в сумі 121302 грн. 00 коп. по картці особового рахунку ТОВ "Тріанекс" перекрив позитивними нарахуваннями 30.01.2015 (на момент винесення постанови Рівненського окружного адміністративного суду від 28.11.2014 у справі за №817/3054/14 та при наявності за даними податкового органу станом на 01.01.2015 переплати у розмірі 583695 грн. 00 коп. по рядку 23.2 декларації з податку на додану вартість) по декларації з податку на додану вартість за грудень 2014 року в сумі 24543 грн. 00 коп. та 02.03.2015 (на момент винесення ухвали Житомирського апеляційного адміністративного суду від 04.02.2015 у справі за №817/3054/14 при наявності за даними податкового органу станом на 01.03.2015 переплати у розмірі 553269 грн. 00 коп. по рядку 23.2 декларації з податку на додану вартість) (а.с. 174-179).

Суд першої інстанції обгрунтовано не погодився з такими діями виходячи з наступного.

Так, згідно підпункту 14.1.18 пункту 14.1 статті 14 ПК України, бюджетне відшкодування відшкодування відємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу.

Надміру сплачені грошові зобовязання суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобовязань, граничний строк сплати яких настав на таку дату (підпункт 14.1.115 пункту 14.1 статті 14 ПК України).

У відповідності до пункту 87.1 статті 87 ПК України, джерелами самостійної сплати грошових зобовязань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Джерелом самостійної сплати грошових зобовязань з податку на додану вартість є суми коштів, що обліковуються в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, та джерела, зазначені в абзаці першому цього пункту.

Сплата грошових зобовязань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснена також за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника) або за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів.

Не можуть бути джерелом погашення податкового боргу, крім погашення податкового боргу з податку на додану вартість, кошти на рахунку платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що Податковим кодексом України не передбачено джерел самостійної сплати грошових зобовязань за рахунок бюджетного відшкодування, що не враховано податковим органом і як наслідок дії ДПІ у м. Рівному ГУ ДФС у Рівненській області щодо перекриття переплати (суми, що підлягає бюджетному відшкодуванню на розрахунковий рахунок платника податку в банку) в сумі 121302 грн. 00 коп. по картці особового рахунку ТОВ «Тріанекс» позитивними нарахуваннями 30.01.2015 по декларації з податку на додану вартість за грудень 2014 року в сумі 24543 грн. 00 коп. та 02.03.2015 по декларації з податку на додану вартість за січень 2015 року в сумі 96759 грн. 00 коп., а тому такі дії податкового органу, є протиправними.

Доводи апелянта про те, що судом першої інстанції не в повній мірі досліджено зворотній бік облікової картки платника податків та не враховано наявність у позивача недоїмки станом на 20.03.2015 року у розмірі 23 380 грн. є безпідставними, оскільки судом досліджувалися обставини щодо дій податкового органу, які мали місце 30.01.2015 року та 02.03.2015 року. Доказів на підтвердження того, що на вказані дати існувала така сума недоїмки не надано та не встановлено судом.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення, підстави для скасування якого відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м.Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області залишити без задоволення, а постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "10" серпня 2015 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Т.С. Котік

судді: А.В. Жизневська

ОСОБА_2

Повний текст cудового рішення виготовлено "24" вересня 2015 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю "Тріанекс" вул.Соборна,446,м.Рівне,33000

3- відповідачу ОСОБА_5 податкова інспекція у м.Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області вул.Відінська,8,м.Рівне,33023

4 - представнику позивача ОСОБА_3 вул. Д.Галицького, 5/1, м. Рівне, Рівненська область - ,