Справа № 815/1888/14
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2015-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

23 вересня 2015 р. Справа № 815/1888/14

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Аракелян М. М.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Осіпова Ю.В.,

суддів Золотнікова О.С., Скрипченка В.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Одеський завод поршневих кілець» на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2014 року по справі за адміністративним позовом Управління пенсійного фонду України у Малиновському районі м. Одеси до Публічного акціонерного товариства «Одеський завод поршневих кілець» про стягнення заборгованості по витратам на доставку пільгових пенсій , -

В С Т А Н О В И В:

26.03.2014 року Управління ПФУ у Малиновському районі м. Одеси звернулося до Одеськогоо окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до ПАТ «Одеський завод поршневих кілець», в якому, разом з уточненням, просило стягнути заборгованість по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах з ПАТ «Одеський завод поршневих кілець» у розмірі 157 685,12 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач не сплачує в повному обсязі фактичні витрати на виплату та доставку пільгових пенсій, чим порушує вимоги п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 05.08.2014 року адміністративний позов Управління ПФУ у Малиновському районі м. Одеси задоволено. Стягнуто з ПАТ «Одеський завод поршневих кілець» заборгованість по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, у розмірі 157 685, 12 грн.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою суду 1-ї інстанції, генеральний директор ПАТ «Одеський завод поршневих кілець» 21.08.2014 р. подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що судом, при винесенні оскаржуваної постанови порушено норми матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову Одеського окружного адміністративного суду від 05.08.2014 року та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

23.09.2015 року до суду апеляційної інстанції від Управління ПФУ у Малиновському районі м. Одеси по факсу надійшло клопотання про залишення даного адміністративного позову без розгляду у звязку із добровільною сплатою ПАТ «Одеський завод поршневих кілець» всієї суми заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій.

В судове засідання суду апеляційної інстанції сторони не прибули з невідомих причин, про день, час та місце розгляду справи були своєчасно та належним чином повідомлені.

Згідно приписів п.п.1,2 ч.1 ст.197 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі: відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю та /або неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, сповіщених належним чином про дату, час і місце судового розгляду.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та заяви позивача, колегія суддів приходить до висновку про наявність усіх належних підстав для задоволення заяви позивача про залишення позову без розгляду.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

Відповідач - ВАТ (нині ПАТ) «Одеський завод поршневих кілець» зареєстроване як платник страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування в Управлінні ПФУ в Малиновському районі м.Одеси за №1071 з 01.01.1991 року.

На підприємстві виконуються роботи з особливо шкідливими та особливо важкими умовами праці за Списком №1 та Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників затверджених Постановою КМУ №36 від 16.01.2003 року.

Як видно з матеріалів справи, підприємство відповідача повинно перерахувати за період з 01.03.2013 року по 31.12.2013 року включно заборгованість по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах в сумі 157 685, 12 грн., яка відображена у картці особового рахунку.

Дана заборгованість відповідача по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій виникла відповідно до направлених на адресу відповідача розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до п.п. «а»-«з» ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

В звязку із добровільною несплатою відповідачем вказаної заборгованості, позивач був вимушений звернутися до суду із даним позовом.

Вирішуючи справу по суті та задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог та відповідно, з протиправної бездіяльності відповідача, повязаної із несплатою у встановлений строк заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пенсій.

Колегія суддів апеляційного суду, уважно дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, цілком погоджується з такими висновками суду 1-ї інстанції і вважає їх обгрунтованими, з огляду на наступне.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України.

А згідно із ст.67 Конституції України, кожен зобовязаний сплачувати податки і збори в порядку та розмірах, встановлених законом.

Відповідно до приписів п.1 ст.1 Закону України «Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування» від 26.06.1997р. №400/97-ВР, платниками збору на обовязкове державне пенсійне страхування є, у тому числі, субєкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх обєднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, обєднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - субєкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників.

Абзацом 4 п.1 ст.2 вказаного Закону передбачено, що для платників збору, визначених п.п.1,2 ст.1 цього Закону, крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до п.п. "б" - "з" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого ст.12 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до вимог ч.2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди: 1) особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення". У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

При цьому, зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом. Підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 % з наступним збільшенням її щороку на 10% до 100-% розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону. Виплата пенсій особам, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників, за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та особам, пенсії яким призначені відповідно до п.п. "в" - "е" та "ж" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", здійснюється до 1 січня 2005 року за рахунок коштів Пенсійного фонду, а з 1 січня 2005 року - за рахунок коштів Державного бюджету України до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону; 2) окремим категоріям працівників залежно від умов праці за результатами атестації робочих місць можуть призначатися пенсії за рахунок коштів підприємств та організацій, але не раніше ніж за 5 років до досягнення віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до ст. 27 та з урахуванням норм ст.28 цього Закону; 3) особам, які працювали на роботах із шкідливими і важкими умовами праці та мали або матимуть право на пенсію відповідно до ст.100 Закону України "Про пенсійне забезпечення", пенсії призначаються за нормами цього Закону, виходячи з вимог віку та стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Згідно до п. а ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

А відповідно до п. б ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

У відповідності до приписів п.6.1 «Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообовязкове пенсійне страхування до пенсійного фонду України» №21-1, відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в таких розмірах: для платників, зазначених у пп.2.1.1 п.2.1 цієї Інструкції (крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку), - також 100 % фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу 1 ч.2 Прикінцевих положень Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Згідно з п.6.4 вказаної Інструкції, розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Пунктом 6.8. Інструкції встановлено, що підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання та ін.), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства в місячний термін з моменту виникнення цих обставин. Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

По справі встановлено, що ПАТ «Одеський завод поршневих кілець» не відшкодувало Управлінню Пенсійного Фонду України в Малиновському районі м. Одеси суму фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, чим були порушені вимоги законодавства. Зокрема, доказів, підтверджуючих сплату відповідачем суми фактичних витрат, суду 1-ї інстанції не надано.

Посилання ж відповідача на неотримання розрахунків фактичних витрат спростовуються матеріалами справи, в яких наявні повідомлення про отримання вказаних розрахунків Маковецькою за адресою місцезнаходження ПАТ «Одеський завод поршневих кілець» вул. Желябова,4, м.Одеса, 65033.

А що стосується посилань відповідача на надання довідок підтверджуючих стаж роботи працівників з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, лише ОСОБА_1, ОСОБА_2А, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, то вони також не відповідають дійсності, оскільки в матеріалах справи містяться довідки про те, що пенсіонери: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16 певний період працювали за професією, посадою, що передбачена Списком №1 та Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Щодо факту незначного погашення відповідачем боргу після 01.01.2014 року, то даний факт не впливає на результати вирішення цього спору, оскільки УПФУ в процесі розгляду справи було зменшено позовні вимоги до 157685, 12 грн. (заява від 11.06.2014р.), отже судом 1-ї інстанції фактично було враховано проплати проведенні у квітні 2014 року (а.с. 93-96).

Водночас, як вже зазначалося вище, 23.09.2015 року до суду апеляційної інстанції надійшла заява позивача про залишення даного позову без розгляду у звязку із добровільною сплатою ПАТ «Одеський завод поршневих кілець» всієї суми заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій в розмірі 157685, 12 грн.

При чому, до вказаної заяви позивачем на підтвердження сплати відповідачем вказаної заборгованості було надано картки особового рахунку по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій.

Згідно зі змісту вимог ч.ч.1,2 ст.194 КАС України, позивач може відмовитися від адміністративного позову або залишити його без розгляду, а сторони, в свою чергу, можуть примиритися у будь-який час до закінчення апеляційного розгляду.

У відповідності до ч.1 ст.203 КАС України, постанова або ухвала суду 1-ї інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно ст.ст.155,157 цього Кодексу.

А згідно ч.2 ст.203 КАС України, якщо судом 1-ї інстанції ухвалено законне і обґрунтоване рішення, а обставини, які стали підставою для закриття провадження у справі, виникли після його ухвалення, суд апеляційної інстанції визнає таке рішення нечинним і закриває провадження у справі.

Отже, враховуючи вищевикладене, судова колегія, керуючись ст.203 КАС України, вважає за необхідне залишити дану апеляційну скаргу без задоволення, визнати нечинною постанову суду 1-ї інстанції та відповідно, задовольнити клопотання позивача про залишення даного адміністративного позову без розгляду на підставі п.5 ч.1 ст.155 КАС України.

Керуючись ст.ст.195,197,198,200,205,206,254 КАС України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Одеський завод поршневих кілець» - залишити без задоволення.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2014 року визнати нечинною.

Залишити адміністративний позов Управління Пенсійного фонду України у Малиновському районі м. Одеси до ПАТ «Одеський завод поршневих кілець» про стягнення заборгованості по витратам на доставку пільгових пенсій за період з 01.03.2013 року по 31.12.2013 року в сумі 157685,12 грн. без розгляду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням апеляційного суду.

Головуючий: Ю.В. Осіпов

Судді: О.С. Золотніков

ОСОБА_17