Справа № 1702/10581/11
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2012-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________

Головуючий у 1-й інстанції: Закревський Л.В.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

іменем України

"11" червня 2012 р. Справа № 1702/10581/11

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Мацького Є.М.

суддів: Євпак В.В.

ОСОБА_2,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Володимирецької райдержадміністрації на постанову Володимирецького районного суду Рівненської області від "16" грудня 2011 р. у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Володимирецької райдержадміністрації про визнання бездіяльності протиправною і зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2011 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до управління праці та соціального захисту населення Володимирецької райдержадміністрації Рівненської області про зобов'язання відповідача перерахувати та виплатити їй допомогу по догляду за дітьми ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, до досягнення ними трирічного віку у подвійному розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що визначається згідно із Законами України "Про Державний бюджет України" на відповідний рік, починаючи з 1.05.2011 р. з урахуванням виплачених сум та зміни прожиткового мінімуму та нарахувати та виплатити виплати згідно ст.37 Закону України " Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Постановою Володимирецького районного суду Рівненської області від 19 жовтня 2011 року позов ОСОБА_4 задоволено повністю. Визнано протиправною відмову управління праці та соціального захисту населення Володимирецької райдержадміністрації Рівненської області щодо непризначення та невиплати ОСОБА_4 допомоги по догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку, виходячи з подвійного розміру прожиткового мінімуму, встановленого для дітей віком до 6-ти років. Зобов'язано відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_4 державну допомогу по догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку, виходячи з подвійного розміру прожиткового мінімуму , встановленого для дітей віком до 6-ти років, починаючи з 1 травня 2011 року з врахуванням виплат, проведених протягом цього часу та зміни розміру прожиткового мінімуму.

Визнано неправомірними дії ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Володимирецької районної державної адміністрації Рівненської області щодо нарахування та виплати не в повному обсязі ОСОБА_4 та її неповнолітнім дітям коштів, передбачених ст. 37 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Зобов"язано ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Володимирецької районної державної адміністрації Рівненської області провести перерахунок та виплатити ОСОБА_4 та її неповнолітнім дітям допомогу у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва відповідно до ст.37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" - в розмірі 40% від розміру мінімальної заробітної плати щомісяця, за період з 1.05.2011 року і до настання передбачених законодавством підстав для припинення виплати допомоги особисто позивачу, або до зміни законодавства, що регулює вказані виплати з урахуванням встановленого розміру мінімальної заробітної плати за кожен місяць даного періоду, визначеного на підставі Закону України " Про Державний бюджет України на 2011 рік" та фактично отриманих коштів.

В апеляційній скарзі управління праці та соціального захисту населення Володимирецької райдержадміністрації Рівненської області, посилаючись на порушення норм матеріального права, просить скасувати зазначену постанову та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 є матір'ю ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвами про народження дітей. Діти позивачки належать до категорії дітей, потерпілих від Чорнобильської катастрофи, що підтверджується відповідними посвідченнями. Позивачці призначено допомогу по догляду за дітьми і згідно довідки відповідача, вона виплачувалася позивачці в розмірі 130 грн. на кожну дитину, що на її думку значно менше розміру, передбаченому Законами, що регулюють дані питання.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції дійшов висновків, що позивачка має право на отримання державної допомоги по догляду за дитиною в подвійному розмірі прожиткового мінімуму, встановленого Законом України " Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку із тимчасовою втратою працездатності та витратами, пов'язаними з народженням та похованням" з врахуванням приписів ст. 30 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Колегія суддів не погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Закон України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" № 2811-XII від 21 листопада 1992 року відповідно до Конституції України встановлює гарантований державою рівень матеріальної підтримки сімей з дітьми шляхом надання державної грошової допомоги з урахуванням складу сім'ї, її доходів та віку дітей і спрямований на забезпечення пріоритету державної допомоги сім'ям з дітьми у загальній системі соціального захисту населення.

Частиною 1 статті 1 вказаного Закону встановлено, що громадяни України, в сім'ях яких виховуються та проживають неповнолітні діти, мають право на державну допомогу у випадках та на умовах, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Ст.3 вищевказаного Закону України передбачено, що право на допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку має особа (один з батьків дитини, усиновитель, опікун, баба, дід або інший родич), яка фактично здійснює догляд за дитиною.

Закон України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" є спеціальним законом, що регулює правовідносини, повязані з призначення та виплатою державної допомоги на неповнолітніх дітей.

Умови призначення допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку передбачені статтею 14 цього Закону, при цьому зазначений нормативний акт не передбачає обмежень чи особливих умов або розподілу осіб, що мають право на отримання такої допомоги на застрахованих чи не застрахованих осіб.

Статтею 1 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" встановлено, що порядок призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми та перелік документів, необхідних для призначення допомоги за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

При цьому, колегія суддів зазначає, що за вказаною статтею функції щодо встановлення розміру допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, Кабінету Міністрів України не делеговані.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28.12.2007 року, який набрав чинності з 01.01.2008 року, знову були внесені зміни до ч.1 ст.15 Закону України "Про державну допомогу сімям з дітьми", відповідно до яких допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сімї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 грн.

Внесені зміни не розглядалися Конституційним Судом України стосовно їх неконституційності.

Законами України "Про Державний бюджет України на 2009 рік", "Про Державний бюджет України на 2010 рік", "Про Державний бюджет України на 2011 рік" змін до Закону України "Про державну допомогу сімям з дітьми", зокрема, щодо виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку не вносилося, рішень про зупинення дії цього Закону на 2009-2011 роки не приймалося.

Відповідно до п.10 ст.30 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", допомога по догляду за потерпілою дитиною до досягнення нею трирічного віку виплачується у подвійному розмірі допомоги, передбаченої законодавством України, незалежно від факту роботи.

Враховуючи те, що діти позивачки належать до категорії дітей, потерпілих від Чорнобильської катастрофи на спірні правовідносини розповсюджуються приписи п.10 ст.30 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Тому, вирішуючи спір, суд першої інстанції повинен був застосувати положення ст.15 Закону України " Про державну допомогу сім'ям з дітьми" та положення п.10 ст. 30 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

З огляду на вищенаведене, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови. Позовні вимоги ОСОБА_4 підлягають до часткового задоволення шляхом зобов'язання управління праці та соціального захисту населення Володимирецької райдержадміністрації Рівненської області нарахувати та виплатити ОСОБА_4 державну допомогу по догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку, виходячи з подвійного розміру, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сімї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, починаючи з 1 травня 2011 року з врахуванням виплат, проведених протягом цього часу.

Встановлено, що позивач та її діти є особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи 3-ї категорії осіб, та проживає в зоні гарантованого добровільного відселення. Позивач отримує виплати згідно зі ст. 37 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, але у меншому розмірі, ніж визначено Законом .

Відповідно до ст. 37 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28.02.91р. громадянам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, виплачується щомісячна грошова допомога у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства в таких розмірах:

- у зоні посиленого радіоекологічного контролю - 30 процентів від

мінімальної заробітної плати;

- у зоні гарантованого добровільного відселення - 40 процентів від

мінімальної заробітної плати;

- у зоні безумовного (обов'язкового) відселення - 50 процентів від

мінімальної заробітної плати.

У відповідності до статті 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 визнано неконституційними положення щодо зупинення дії ч. 1 ст. 37, ч. 2 ст. 39 вищевказаного Закону.

Згідно з ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що при визначенні розміру виплат застосуванню підлягає саме ст.ст. 37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а не постанова Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року за № 836, яка істотно звужує обсяг встановлених законом прав.

Доводи апелянта щодо правомірності його дій у звязку з відсутністю джерел фінансування на вказані виплати та необхідність їх встановлення бюджетним законодавством, є безпідставними, оскільки реалізація встановленого законом права не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Керуючись ст.ст. 197,202,207,212 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Володимирецької райдержадміністрації задовольнити частково.

Постанову Володимирецького районного суду від 16 грудня 2011 року в частині зобов'язання відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_4 державну допомогу по догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку, виходячи з подвійного розміру прожиткового мінімуму , встановленого для дітей віком до 6-ти років, починаючи з 1 травня 2011 року з врахуванням виплат, проведених протягом цього часу та зміни розміру прожиткового мінімуму скасувати та прийняти нову постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_4 задовольнити частково.

Зобов'язати управління праці та соціального захисту населення Володимирецької райдержадміністрації Рівненської області нарахувати та виплатити ОСОБА_4 державну допомогу по догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку, виходячи з подвійного розміру, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сімї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, починаючи з 1 травня 2011 року з врахуванням виплат, проведених протягом цього часу.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Є.М. Мацький

судді: ОСОБА_7 ОСОБА_2

ОСОБА_1

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_4 с. Великі Цепцевичі,Володимирецький район, Рівненська область

3- відповідачу ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Володимирецької райдержадміністрації вул.Соборна,23,смт.Володимирець,Рівненська область,34300