Справа № 490/4853/15-а
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2015-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2015 р.м.ОдесаСправа № 490/4853/15-а

Категорія: 11.2 Головуючий в 1 інстанції: Гуденко О.А.
Одеський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Крусяна А.В.

- Шляхтицького О.І.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в Корабельному районі м. Миколаєва на постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 02 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Корабельному районі м. Миколаєва про визнання дій протиправними та зобов'язання виконати певні дії,

ВСТАНОВИВ :

В травні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Корабельному районі м. Миколаєва про визнання дій протиправними та зобов'язання виконати певні дії. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з 01.03.2007 року перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Корабельному районі м. Миколаєва у зв'язку з призначенням пенсії за вислугу років у відповідності до вимог ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру». Загальний страховий стаж на день звільнення становить 30 років 8 місяців 18 днів, з якого на посадах в органах прокуратури 23 роки 2 місяці 15 днів.

05.11.2014 року він звернувся до відповідача із заявою щодо проведення перерахунку пенсії у зв'язку із звільненням з органів прокуратури України. Рішенням управління Пенсійного фонду України в Корабельному районі м. Миколаєва №14/7 від 14.11.2014 року йому відмовлено у перерахунку пенсії.

Позивач вважає вказане рішення неправомірним. Згідно до вимог ч.5 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції від 12.07.2001 року до 20-річного стажу роботи, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, зараховується час роботи на прокурорських посадах, перелічених у статті 56 цього Закону, в тому числі у військовій прокуратурі, стажистами в органах прокуратури, слідчими, суддями тощо. Згідно до вимог п.1 ст.46 Закону України «Про прокуратуру» особи, які не мають досвіду практичної роботи по спеціальності, проходять в органах прокуратури стажування строком до одного року. Порядок стажування визначається Генеральним прокурором України. Порядок стажування, який діяв в той час, передбачав, що період стажування зараховується у трудовій стаж, який дає право на одержання процентної надбавки за вислугу років. У період стажування молодий спеціаліст користується всіма правами та пільгами, встановленими для працівників даної установи. Він з 18.07.1991 року по 31.03.1992 року працював на посаді стажиста на вакантній осаді помічника прокурора Жовтневого району Миколаївської області та отримував заробітну плату у встановленому розмірі та фактично виконував обов'язки помічника прокурора району в межах завдань та функцій, встановлених Законом України «Про прокуратуру», внаслідок чого мав законне право на врахування стажу на посаді стажиста на вакантній посаді помічника прокурора району за вказаний період як стажу на посадах прокурорів і слідчих прокуратури. Посилаючись на вищевикладене, позивач просив суд визнати дії управління Пенсійного фонду України в Корабельному районі м. Миколаєва протиправними щодо перерахунку стажу роботи позивача на посадах прокурорів та слідчих в сторону зменшення, виключення з нього періоду роботи на посаді стажиста на вакантній посаді помічника прокурора району з 18.07.1991 року по 31.03.1992 року, та проведення на підставі цього перерахунку пенсії за вислугу років і зменшення розміру вказаної пенсії з 90% до 88% від заробітку та зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Корабельному районі м. Миколаєва поновити розмір пенсії за вислугу років у відповідності до вимог ч.1 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції від 12.07.2001 року, з урахуванням стажу роботи на посаді стажиста на вакантній посаді помічника прокурора Жовтневого району Миколаївської області за період з 18.07.1991 року по 31.03.1992 року як стажу на прокурорській посаді, в розмірі 90% від суми заробітку за відповідною посадою, провести перерахунок та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії за вислугою років з 08.09.2009 року по теперішній час, а також виплатити заборгованість, що буде накопичуватись з дня подання позову до суду, та допустити постанову до негайного виконання.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити у їх задоволенні з тих підстав, що стаж роботи позивача на посаді стажиста на вакантній посаді помічникам прокурора Жовтневого району в період з 18.07.1991 року по 31.03.1992 року не був зарахований до спеціального стажу, згідно якого розраховується розмір пенсії за вислугу років, оскільки ст.56 Закону №1789 надано роз'яснення поняття «прокурор» та вичерпний перелік посад, які відносяться до поняття «прокурор», а ч.5 ст.50-1 Закону №1789 передбачає, що до 20-річного стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугою років, зараховується час роботи на прокурорських посадах, перелічених у ст.56 Закону.

Постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 02 липня 2015 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано дії управління Пенсійного фонду України в Корабельному районі м. Миколаєва щодо перерахунку стажу роботи ОСОБА_2 на посадах прокурорів та слідчих в сторону зменшення, виключення з нього періоду роботи на посаді стажиста на вакантній посаді помічника прокурора району з 18.07.1991 року по 31.03.1992 року, та проведення на підставі цього перерахунку пенсії за вислугу років і зменшення розміру вказаної пенсії з 90% до 88% від заробітку - протиправними. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Корабельному районі м. Миколаєва поновити розмір пенсії за вислугу років ОСОБА_2 у відповідності до ч.1 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції від 12.07.2001 року, з урахуванням стажу роботи на посаді стажиста на вакантній посаді помічника прокурора Жовтневого району Миколаївської області за період з 18.07.1991 року по 31.03.1992 року як стажу на прокурорській посаді, в розмірі 90% від суми заробітку за відповідною посадою, провести перерахунок та виплатити заборгованість у вигляді різниці між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії за вислугою років із 08.09.2009 року по час поновлення порушеного права.

Не погодившись з таким рішенням управління Пенсійного фонду України в Корабельному районі м. Миколаєва звернулося з апеляційною скаргою на зазначену постанову, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Апелянт просить скасувати постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 02 липня 2015 року та прийняти нову постанову, якою відмовити в повному обсязі в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2

Відповідно до вимог пп.1, 2 ч.1 ст.197 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами та на основі наявних доказів.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що наказом прокурора Миколаївської області №236 г від 18.07.1991 року, позивача прийнято в органи прокуратури Миколаївської області та назначено стажистом на вакантну посаду помічника прокурора Жовтневого району з оплатою згідно ставки стажиста.

Наказом прокурора Миколаївської області №91г від 01.04.1992 року, позивача призначено на посаду помічника прокурора Жовтневого району з оплатою згідно штатного розпису. 05 листопада 2014 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення перерахунку пенсії.

Рішенням управління Пенсійного фонду України в Корабельному районі м. Миколаєва №14/7 від 14.11.2014 року відмовлено у перерахунку пенсії за вислугу років у зв'язку із зменшенням виплатного розміру пенсії. Пенсію розраховано в розмірі 88% від заробітної плати.

13 травня 2015 року позивач звернувся до відповідача із заявою щодо надання відомостей щодо розміру (у відсотках від суми відповідного заробітку), зменшення пенсії, як що мало місце та коли саме.

Листом управління Пенсійного фонду України в Корабельному районі м. Миколаєва від 15.05.2015 року повідомлено позивача, що період роботи стажистом з 18.07.1991 по 31.03.1992 виключено із необхідного стажу 10 років на посадах прокурорів та слідчих, згідно якого розраховано розмір пенсії. Цей період зараховується лише до 20-річного стажу, необхідного для призначення даної пенсії. Після перерахунку спеціальний стаж склав 14 років 9 місяців 27 днів, що відповідає 88 відсоткам розрахунку розміру пенсії.

Листом управління Пенсійного фонду України в Корабельному районі м. Миколаєва від 20.05.2015 року позивача повідомлено, що до 08.09.2009 року зменшення відсотку спеціального стажу за вислугу років з 90% до 88% на розмір пенсії не впливало. Зняття обмеження максимальним розміром пенсії фактично відбулося з 08.09.2009 року.

Відповідно до довідки про заробітну плату від 23.06.2015 року, виданої ОСОБА_2 про те, що його заробітна плата за період з 18.07.1991 року по 31.03.1992 року склала 0,07389 грн., за період з 15.01.1991 року по 09.03.1991 року заробітна плата не нараховувалась.

З'ясувавши обставини справи, дослідивши докази на їх підтвердження, суд першої інстанції дійшов до висновку про необхідність задоволення позову частково.

Відповідно до вимог ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій, чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед Законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з вимогами ч.2 ст.2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови та порядок пенсійного забезпечення прокурорів та слідчих визначено вимогами ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-XII. Редакція зазначеної статті змінювалась.

Так, відповідно до вимог ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру», у редакції, що діяла на час призначення пенсії, передбачено, що прокурори і слідчі мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше 20 років, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а за кожний повний рік праці понад 10 років на таких посадах пенсія збільшується на 2 відсотка, але не більш 90 відсотків від суми місячного заробітку.

Відповідно до вимог ч.6 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» до 20-річного стажу роботи, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, зараховується час роботи на прокурорських посадах, перелічених у статті 56 цього Закону, в тому числі у військовій прокуратурі, стажистами в органах прокуратури, слідчими, суддями, на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ, офіцерських посадах Служби безпеки України, посадах державних службовців, які займають особи з вищою юридичною освітою, в науково-навчальних закладах Генеральної прокуратури України працівникам, яким присвоєно класні чини, на виборних посадах у державних органах, на посадах в інших організаціях, якщо працівники, що мають класні чини, були направлені туди, а потім повернулися в прокуратуру, строкова військова служба, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах тощо.

Згідно до вимог ст.56 Закону України «Про прокуратуру» та ст.32 Кримінально-процесуального кодексу України термін «прокурор» має таке значення: Генеральний прокурор України, прокурор Автономної Республіки Крим, прокурор області, прокурор міста Києва, районний, міський прокурор, військовий прокурор, транспортний прокурор та інші прокурори, прирівняні до прокурорів областей, районних або міських прокурорів, їх заступники і помічники, прокурори управлінь і відділів прокуратур, які діють у межах своєї компетенції.

Порядок проходження стажування у органах прокуратури визначено Наказом Генеральної прокуратури України від 19 травня 1992 року №21 «Положення про атестування прокурорсько-слідчих працівників прокуратури України», у п.9 якого говориться, що відповідно до вимог ст. 46 Закону України «Про прокуратуру» особи, які закінчили вищі юридичні учбові заклади і не мають досвіду практичної роботи за фахом, проходять стажування в міських, районних та прирівняних до них прокуратурах строком до одного року. Вони призначаються на посади: слідчий-стажист або помічник прокурора-стажист. Пункт 11 визначає, що час стажування включається до трудового стажу, який дає право на одержання процентної надбавки за вислугу років і додаткової відпустки. Повноваження стажистів викладено у п.19 Положення згідно якому, молоді спеціалісти під час стажування користуються правами і пільгами, встановленими для слідчих і помічників прокурорів міських, районних та прирівняних до них прокуратур. Процесуальні та інші документи вони підписують як виконуючі обов'язки слідчого або помічника прокурора.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив, що позивач, працюючи стажистом на вакантній посаді помічника прокурора Жовтневого району Миколаївської області, виконував його обов'язки в межах завдань та функцій, що встановлені Законом України «Про прокуратуру».

Пунктом 3.2. Рекомендацій Вищого Адміністративного суду України від 23.08.2007 року №07.2-10/1 «Про деякі питання практики розгляду справ, пов'язаних з перерахунком пенсій деяким категоріям осіб публічної служби та науковим (науково-педагогічним) працівникам», приписано, що період роботи на посаді стажиста помічника прокурора та половина строку навчання у вищому навчальному закладі (стаціонарна форма), після навчання в якому особа отримала вищу юридичну освіту за спеціальністю «правознавство» підлягає зарахуванню до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугою років згідно Закону України «Про прокуратуру».

Таким чином, на підставі наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що рішення управління Пенсійного фонду України в Корабельному районі м. Миколаєва №14/7 від 14.11.2014 року щодо перерахування позивачу пенсії на підставі Закону України «Про прокуратуру», не відповідає чинному законодавству.

Диспозиція ст.256 КАС України передбачає негайне виконання постанови суду лише у разі присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць, а не у разі її перерахунку. Колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції стосовно відмови у задоволенні вимоги негайного виконання постанови суду в частині зобов'язання Пенсійного фонду України в Корабельному районі м. Миколаєва здійснити перерахунок та виплатити позивачу різниці у пенсії за вислугою років у межах суми стягнення за один місяць

На підставі вищевикладеного, суд першої інстанції вірно дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Колегія суддів вважає наведені висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71 КАС України та не приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що постанова підлягає скасуванню.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195; 197; 198; 200; 205; 206; 254 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Корабельному районі м. Миколаєва залишити без задоволення, а постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 02 липня 2015 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після надіслання її копії особам, що беруть участь у справі та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом 20 днів.

Головуючий: О.В. Джабурія

Суддя: А.В. Крусян

Суддя: О.І. Шляхтицький