Справа № 818/1343/15
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2015-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2015 р. Справа № 818/1343/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Жигилія С.П.

Суддів: Дюкарєвої С.В. , Перцової Т.С.

за участю секретаря судового засідання Мороз Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Сумської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Сумській області в особі Білопільського відділення на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 16.06.2015р. по справі № 818/1343/15

за позовом ОСОБА_1

до Сумської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Сумській області в особі Білопільського відділення

про скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 (далі по тексту позивач, ОСОБА_1М.), звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Сумської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Сумській області в особі Білопільського відділення (далі по тексту - відповідач, Сумська ОДПІ ГУ Міндоходів у Сумській області в особі Білопільського відділення), в якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 21 листопада 2014 року № НОМЕР_1 про застосування штрафу в розмірі 838,40 грн.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 14.09.2015р. по справі №818/1343/15 адміністративний позов ОСОБА_1 до Сумської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Сумській області в особі Білопільського відділення про скасування податкового повідомлення-рішення задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 21 листопада 2014 року № НОМЕР_1 про застосування штрафу за платежем єдиний податок з фізичних осіб в сумі 838 грн. 40 коп.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 182 грн. 70 коп. судового збору, сплаченого при зверненні до суду з позовом.

Відповідач, не погодившись із вказаною постановою, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив суд апеляційної інстанції скасувати постанову Сумського окружного адміністративного суду від 14.09.2015р. по справі №818/1343/15 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що сплата авансових внесків з єдиного податку за січень, жовтень 2013 року, січень, квітень, липень, вересень, жовтень 2014 року відбулась після встановленого законом терміну сплати. Отже, з викладених підстав вважає вірними висновки акту перевірки позивача та не вбачає підстав для визнання протиправним та скасування спірного податкового повідомлення рішення.

Позивач, у надісланому клопотанні свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила розглянути справи у її відсутність.

Сторони в судове засідання апеляційної інстанції не з'явилися, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є фізичною особою підприємцем, є платником єдиного податку другої групи.

11 листопада 2014 року Сумською ОДПІ була проведена камеральна перевірка податкової декларації платника єдиного податку за період з 01.01.2013 року по 31.10.2014 року, якою встановлено порушення вимог п. 295.1 ст. 295 ПК України - порушення термінів сплати податкових зобов'язань з єдиного податку (а.с. 56).

21.11.2014 року прийнято податкове повідомлення - рішення № НОМЕР_1, яким зобов'язано позивачку сплатити штраф з єдиного податку з фізичних осіб в розмірі 838,40 грн. (а.с. 9).

Не погоджуючись з вищезазначеним податковим повідомленням-рішенням 21 листопада 2014 року № НОМЕР_1, ОСОБА_1 звернулась до суду з вимогою про визнання його протиправним та скасування.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем своєчасно виконано свій обов'язок по сплаті єдиного податку, оскільки вона своєчасно, в строк до 20 числа поточного місяця, перераховувала кошти, а банк, прийнявши платіжні доручення на виконання, підтверджував завершення ініціювання переказу.

Колегія суддів частково погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 293.2 ст. 293 Податкового кодексу України фіксовані ставки єдиного податку встановлюються сільськими, селищними та міськими радами для фізичних осіб - підприємців, які здійснюють господарську діяльність, залежно від виду господарської діяльності, з розрахунку на календарний місяць: 1) для першої групи платників єдиного податку - у межах до 10 відсотків розміру мінімальної заробітної плати;2) для другої групи платників єдиного податку - у межах до 20 відсотків розміру мінімальної заробітної плати. З наведеного вбачається, що розмір ставки єдиного податку визначається міською радою. На вимогу суду подати інформацію, коли саме були оприлюднені рішення Білопільської міської ради про встановлення ставок єдиного податку, відповідачем надано довідку міської ради про те, що рішення від 22.06.2012 року та від 18.07.2013 року "Про місцеві податки та збори" оприлюднено на сайті міської ради (а.с. 64), однак сайт, адреса якого зазначена у довідці відключений, на офіційному сайті Білопільської міської ради вказані рішення відсутні. Відомостей, чи були такі рішення були офіційно оприлюднені та коли саме суду надано не було. За таких обставин, суд вважає, що позивачка не була ознайомлена із сумою податку, яку необхідно сплачувати.

Згідно з пункту 295.1 статті 295 Податкового кодексу України платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця. Судом встановлено, що позивачка сплачувала єдиний податок своєчасно, однак, як вбачається з копії картки особового рахунку платника єдиного податку сплачені суми надійшли на бюджетний рахунок пізніше 20 числа поточного місяця (а.с. 57-61).

Відповідно до п. 38.1 ст. 38 ПК України виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Відповідно до п. 22.4 ст. 22 Закону України "Про платіжні системи та переказ грошей в Україні" ініціювання переказу вважається завершеним з моменту прийняття банком платника розрахункового документа на виконання. При цьому банк має забезпечити фіксування дати прийняття розрахункового документа на виконання.

Відповідно до п. 129.6 ст. 129 ПК України за порушення строку зарахування податків до бюджетів або державних цільових фондів, установлених Законом України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", з вини банку або органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, такий банк/орган сплачує пеню за кожний день прострочення, включаючи день сплати, та штрафні санкції у розмірах, встановлених цим Кодексом, а також несе іншу відповідальність, встановлену цим Кодексом, за порушення порядку своєчасного та повного внесення податків, зборів, платежів до бюджету або державного цільового фонду. При цьому платник податків звільняється від відповідальності за несвоєчасне або перерахування не в повному обсязі таких податків, зборів та інших платежів до бюджетів та державних цільових фондів, включаючи нараховану пеню або штрафні санкції.

З огляду на зазначені норми, колегія суддів вказує на те, що моментом виконання податкового зобов'язання, з урахуванням наведених вище норм, є момент прийняття банком на виконання розрахункового документа на сплату суми податкового зобов'язання.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, штрафні санкції нараховані за несвоєчасну сплату єдиного податку у січні та жовтні 2013 року, січні, квітні, липні, вересні, жовтні 2014 року, що підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунком (а.с. 10).

Відповідно до копій квитанцій, наданих позивачкою, єдиний податок за січень 2013 року в сумі 214,50 грн. вона сплатила 17 січня 2013 року, 29 січня 2013 року доплатила 15 грн. Єдиний податок за жовтень 2013 року сплачено 18 жовтня 2013 року. Єдиний податок за січень 2014 року сплачено 17 січня 2014 року в сумі 230 грн. та 28 січня 2014 року в сумі 15 грн. Єдиний податок за квітень, липень, вересень та жовтень 2014 року сплачено 18 квітня, 18 липня, 19 вересня,18 жовтня 2014 року відповідно (а.с. 11-14).

Тобто, матеріалами справи підтверджено, що у жовтні 2013 року, квітні, липні, вересні, жовтні 2014 року позивач своєчасно, в строк до 20 числа поточного місяця сплачувала єдиний податок.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що податковим органом неправомірно нараховано позивачу штрафні санкції у розмірі 601,90 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, колегія суддів вважає, що відповідач при прийнятті оскаржуваного податкового повідомлення рішення від 21 листопада 2014 року № НОМЕР_1 в частині застосування штрафу за платежем єдиний податок з фізичних осіб в сумі 601 грн. 90 коп., діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Податковим кодексом України, з порушенням вимог ч.3 ст.2 КАС України.

У відповідності до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем, як субєктом владних повноважень не викладено жодних належних та допустимих доводів правомірності винесеного податкового повідомлення-рішення у зазначеній частині, відповідач належним чином не довів.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 21 листопада 2014 року № НОМЕР_1 в частині застосування штрафу за платежем єдиний податок з фізичних осіб в сумі 601 грн. 90 коп.

Разом з тим, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про скасування податкового повідомлення-рішення від 21 листопада 2014 року № НОМЕР_1 в частині застосування штрафу за платежем єдиний податок з фізичних осіб в сумі 236 грн. 50 коп., оскільки позивачем несвоєчасно сплачено єдиний податок у січні 2013 року та у січні 2014 року.

Так, ОСОБА_1 сплатила у повному обсязі єдиний податок за січень 2013 року лише 29 січня 2013 року, а за січень 2014 року - лише 28 січня 2014 року, тобто із пропуском встановленого законом граничного терміну сплати (до 20 числа поточного місяця).

При цьому, матеріалами справи підтверджено, що зазначені обставини позивачем не заперечуються.

Так, в адміністративному позові ОСОБА_1 зазначила, що у січні 2013 року та січні 2014 року вона не в повному обсязі сплатила суму грошового зобов`язання з Єдиного податку з фізичних осіб, оскільки не знала, який саме розмір єдиного податку підлягає сплаті у січні 2013 року та січні 2014 року. Зверталась до податкового органу за інформацією, однак точну суму їй не повідомили. У зв'язку з цим сплатила 17 січня 2013 року 241,50 грн., згодом, коли дізналась точну суму, що підлягає сплаті, доплатила 29 січня 2013 року 15 грн.; 17 січня 2014 року сплатила 230 грн., 28 січня 2014 року доплатила 15 грн. єдиного податку за січень 2014 року.

Таким чином, колегія суддів вважає, що відповідач при прийнятті оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 21 листопада 2014 року № НОМЕР_1 в частині застосування штрафу за платежем єдиний податок з фізичних осіб в сумі 236 грн. 50 коп., діяв на підставі та не у спосіб, що передбачені Податковим кодексом України.

Підсумовуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги в частині скасування податкового повідомлення-рішення від 21 листопада 2014 року № НОМЕР_1 в частині застосування штрафу за платежем єдиний податок з фізичних осіб в сумі 236 грн. 50 коп. є необґрунтованими, а відтак не підлягають задоволенню.

У відповідності до ст. 159 КАС України судове рішення повинне бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене вище, колегія суддів вважає, що постанова Сумського окружного адміністративного суду від 14.09.2015р. по справі №818/1343/15 в частині скасування податкового повідомлення-рішення від 21 листопада 2014 року № НОМЕР_1 про застосування штрафу за платежем єдиний податок з фізичних осіб в сумі 236 грн. 50 коп. не відповідає вимогам ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки вона ухвалена при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Відповідно до п. 1, п. 4 ч. 1 ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Згідно ч. 2 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги може своєю постановою змінити постанову суду першої інстанції або прийняти нову постанову, якими суд апеляційної інстанції задовольняє або не задовольняє позовні вимоги.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції в частині скасування податкового повідомлення-рішення від 21 листопада 2014 року № НОМЕР_1 про застосування штрафу за платежем єдиний податок з фізичних осіб в сумі 236 грн. 50 коп, внаслідок допущених порушень підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні цієї частини позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Сумської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Сумській області в особі Білопільського відділення задовольнити частково.

Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 16.06.2015р. по справі № 818/1343/15 скасувати в частині скасування податкового повідомлення-рішення Сумської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Сумській області в особі Білопільського відділення від 21 листопада 2014 року № НОМЕР_1 про застосування штрафу за платежем єдиний податок з фізичних осіб в сумі 236 грн. 50 коп.

В цій частині прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.

В іншій частині постанову Сумського окружного адміністративного суду від 16.06.2015 року по справі №818/1343/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя ОСОБА_2
Судді ОСОБА_3 ОСОБА_4
Повний текст постанови виготовлений 05.10.2015 р.