Справа № 750/3127/15-а
Суддя: Леонтович К.Г.
Дата ухвалення: 2015-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2015 року м. Київ К/800/34022/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі
суддів: Леонтович К.Г., Васильченко Н.В., Калашнікової О.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду справу за касаційною скаргою Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м.Чернігові ради на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 12 травня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 7 липня 2015 року у справі № 750/3127/15-а за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради про визнання дій протиправним та зобов`язання вчинити дії, -
ВСТАНОВИЛА:
У березні 2015 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м.Чернігові ради, в якому просив визнати незаконними дії Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради щодо припинення надання йому та членам його сім`ї щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються із тимчасово-окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції та зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради продовжити йому виплату адресної допомоги для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, передбаченої постановою КМУ № 505 від 1 жовтня 2014 року.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є особою яка переміщується з тимчасово окупованої території України, що підтверджується довідкою та має право на виплату йому адресної допомоги для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.
Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 12 травня 2015 року, залишеною без змін, ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 07 липня 2015 року позовні вимоги задоволені.
Не погоджуючись з ухваленими по справі рішеннями Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради звернулося до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанції та прийняти нове рішення про відмову у задоволені позову, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.
Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, матеріали касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судами першої і апеляційної інстанцій встановлено, що у жовтні 2014 року позивач звернувся до відповідача із заявою про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, в якій вказав про неотримання ним будь-яких видів соціальних виплат.
На підставі поданої заяви позивачу та членам його родини відповідачем призначена щомісячна адресна допомога, як особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, яку він отримував з 23.10.2014 року по 31.01.2015 року.
Виплата зазначеної допомоги здійснювалася позивачу на підставі Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 01.10.2014 року, відповідно до п. 2 якого грошова допомога надається громадянам України,
Міністерством соціальної політики України 22.01.2015 року на адресу структурних підрозділів соціального захисту населення обласних та Київської міської державних адміністрацій був надісланий лист про організацію роботи забезпечення соціального захисту сімей військовослужбовців, в якому зазначалося, що питання надання сім`ям військовослужбовців щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, слід розглядати у разі, якщо військовослужбовець не забезпечується житловим приміщенням та не отримує виплат на зазначені цілі.
Відповідачем 6 лютого 2015 було прийняте розпорядження про припинення виплати позивачу допомоги та здійснення перерахунку надміру виплачених бюджетних коштів за період з 23.10.2014 року по 31.01.2015 року.
Управлінням праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради позивачу 19.02.2015 року було надіслане повідомлення № 05-06/39 про обсяг надміру сплачених коштів та строки їх повернення, відповідно до якого позивач повинен був повернути 5532,13 грн. у вигляді виплаченої допомоги особам для покриття витрат на проживання, у тому числі витрат на оплату житлово-комунальних послуг. У своєму повідомленні відповідач посилається на проведення перерахунку допомоги на підставі роз`яснення міністерства соціальної політики України № 684/0/14-15/5 від 22.01.2015 року та листа військової частини НОМЕР_1 від 05.02.2015 року про отримання компенсації за піднайом житла з 14.07.2014 року.
Вказану компенсацію позивач отримує на підставі Порядку виплати грошової компенсації військовослужбовцям ЗС України за піднайом (найом) ними житлових приміщень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 червня 2013 року № 450.
Вважаючи вищенаведені дії відповідача протиправними позивач звернувся в суд з даним позовом.
Суди першої і апеляційної інстанції, задовольняючи позовні вимоги позовні вимоги виходили з того, що щомісячна адресна допомога особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції та грошова компенсація за піднайом житла, що передбачена Порядком виплати грошової компенсації військовослужбовцям Збройних сил України за піднайом ними житлових приміщень, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 26 червня 2013 року № 450, мають різну правову природу, тому позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.
Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів першої і апеляційної інстанцій виходячи з наступного.
Грошова компенсація за піднайом жилого приміщення виплачується: особам офіцерського складу у разі, коли вони не забезпечені жилими приміщеннями за місцем проходження військової служби, не отримали за рахунок держави грошову компенсацію за належне їм для отримання жиле приміщення та перебувають на квартирному обліку, а також якщо військова частина не орендує для них та членів їх сімей житло; курсантам вищих військових навчальних закладів та військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів, які мають сім`ї, у разі ненадання їм жилої площі в сімейних гуртожитках, відсутності таких гуртожитків та жилого приміщення за місцем проходження ними військової служби (навчання).
Виплата грошової компенсації здійснюється за розрахунком (заявкою) потреби в коштах на компенсацію за піднайом житла, який подає військова частина (установа) на наступний місяць, та до 20 числа кожного місяця до ГКЕУ ЗС України. Заявки повинні містити обґрунтування потреби в коштах та детальні розрахунки. Заявки підписуються командиром (начальником) військової частини (установи, організації), начальником фінансового органу та посадовою особою, яка наказом командира (начальника) визначена відповідальною за зазначений напрямок.
Відповідно до ч. 2 ст. 1-2 Закону України „Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Відповідно до ч. 10 ст. 14 Закону України „Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей військовослужбовці та члени їх сімей, які мають право на пільги, гарантії та компенсації відповідно до цього Закону, користуються пільгами, гарантіями та компенсаціями, встановленими для громадян України законами та іншими нормативно-правовими актами, а також рішеннями органів місцевого самоврядування. Якщо такі особи одночасно мають право на отримання однієї і тієї ж пільги, гарантії чи компенсації з кількох підстав, то їм надається за їх вибором пільга, гарантія чи компенсація тільки з однієї підстави, крім випадків, передбачених законами.
Щомісячна адресна допомога особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, здійснюється на підставі Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 01.10.2014 року,
Відповідно п. 2 Порядку грошова допомога надається громадянам України, іноземцям та особам без громадянства, які постійно проживають на території України і переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції або змушені були покинути своє постійне місце проживання в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, і перемістилися в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі (далі - особа, яка переміщується), а також стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, структурних підрозділах з питань соціального захисту населення виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням та виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.
Виходячи з наведених законодавчих норм, щомісячна адресна допомога надається особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, а грошова компенсація за піднайом (найом) житла, що передбачена Порядком виплати грошової компенсації військовослужбовцям Збройних сил України за піднайом (найом) ними житлових приміщень, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 26 червня 2013 року № 450, мають різну правову природу.
Крім того, колегія суддів зазначає, що лист Міністерства соціальної політики України не є нормативним актом та не являється підставою для припинення щомісячної адресної допомоги, інших підстав припинення виплати адресної допомоги відповідачем не наведено.
Виходячи з наведеного, суди першої та апеляційної інстанції прийшли до обґрунтованих висновків, що оскаржувані дії відповідача не відповідають діючому законодавству.
Відповідно до ст.224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
Колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
З урахуванням викладеного, судами першої та апеляційної інстанції винесені законні і обґрунтовані рішення, постановлені з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для їх скасування не вбачається.
Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

у х в а л и л а :
Касаційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м.Чернігові ради залишити без задоволення.
Постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 12 травня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 7 липня 2015 року залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили через 5 днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав передбачених ст.ст.237-239 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: