Справа № 2а-678/09
Суддя: Довгополов О.М.
Дата ухвалення: 2011-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2011 р. Справа № 94402/09

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

судді-доповідача ОСОБА_1,

суддів: Пліша М.А., Святецького В.В.

при секретарі судового засідання: Грицані З.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Шевченківського відділу соціального захисту Управління соціального захисту Департаменту соціальної політики Львівської міської ради на постанову Шевченківського районного суду міста Львова від 27 жовтня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Шевченківського відділу соціального захисту Управління соціального захисту Департаменту соціальної політики Львівської міської ради про визнання дій протиправними та стягнення коштів, -

ВСТАНОВИЛА

29.04.2009 року позивач звернулася до суду з позовом у якому просила зобовязати відповідача сплатити 8977,01 грн. недоплаченої суми допомоги по догляду за дитиною за період з квітня 2007 року по березень 2009 року включно та зобовязати здійснити перерахунок виплачуваної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі не меншому від встановленого чинним законодавством прожиткового мінімуму для осіб віком до 6 років.

Згодом позивач змінила позовні вимоги та просила зобовязати відповідача сплатити 7738,31 грн. - недоплаченої суми допомоги по догляду за дитиною за період з квітня 2007 року по грудень 2008 року включно.

У запереченні проти позову відповідач просив відмовити у задоволенні такого, покликаючись, зокрема, на дотримання положень Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» та Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України».

Постановою Шевченківського районного суду міста Львова від 27 жовтня 2009 року позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність відповідача в частині невиконання рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007р. та рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 р. та зобовязано провести донарахування та виплату недоплаченої щомісячної грошової допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку на користь позивача з 09.072007 року по 01.01.2008 року та з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року, в розмірах визначених Законом України «Про державну допомогу сімям з дітьми», а саме у розмірі встановленого прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років щомісячно з врахуванням компенсацій. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Відповідач в апеляційній скарзі просить скасувати постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити повністю. Свої вимоги обгрунтовує неправильним застосуванням судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача та позивача дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про її задоволення, враховуючи наступне.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що позивач є матірю дитини ІНФОРМАЦІЯ_1 та перебувала у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Таким чином, згідно ст. 2 закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» від 18.01.2001 року № 2240-ІІІ (далі Закон № 2240) позивач мала статус застрахованої особи, а тому допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (далі - допомога) повинна була їй надаватись згідно з цим Законом.

Відповідно до ст.43 Закону № 2240 допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Також, судом було встановлено, що виплата позивачеві такої допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року, здійснювалася у розмірах, менших, ніж передбачено законом.

Задовольняючи позовні вимоги за період з 09 липня по 31 грудня 2007 року, суд першої інстанції керувався Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007, яким визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення абзацу 3 частини 2 статті 56 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» у частині зупинення на 2007 рік дії, зокрема, ст.43 Закону № 2240-ІІІ щодо встановлення розміру допомоги.

При цьому колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 99 КАС України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин та розгляду справи в суді першої інстанції) для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Згідно з частинами 1, 2 статті 100 цього Кодексу (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин та розгляду справи в суді першої інстанції) пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін. Якщо суд визнає причину пропущення строку звернення до суду поважною, адміністративна справа розглядається і вирішується в порядку, встановленому цим Кодексом.

Враховуючи відсутність поважних причин пропущення строку звернення до суду, наполягання відповідача на відмові у позові на цій підставі, колегія суддів приходить до висновку про безпідставність задоволення позовних вимог за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та відмову в позові у цій частині.

Задовольняючи позовні вимоги за період 22 травня по 31 грудня 2008 року суд першої інстанції керувався Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008, яким визнано неконституційним положення пп.12 п.25 Розділу ІІ Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 р. №107-VI, в частині зупинення на 2008 рік дії ст. 43 Закону № 2240-ІІІ щодо встановлення розміру допомоги.

Проте, судом першої інстанції не враховано наступне. Відповідно до п.3 Прикінцевих положень Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що з січня 2008 року дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сімї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців. Дані положення Закону «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 неконституційними не визнані.

Таким чином, право позивача за період з 22 травня по 31 грудня 2008 року порушеним не було, оскільки нарахування та виплата допомоги здійснювалась відповідно до положень Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік».

Наведене є підставою для скасування постанови та прийняття нової про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись частиною 3 статті 160,статтями 195, 196, ст.ст. 198, 202 п.4, ст. 205 ч. 2, ст.ст. 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА

Апеляційну скаргу Шевченківського відділу соціального захисту Управління соціального захисту Департаменту соціальної політики Львівської міської ради задовольнити, постанову Шевченківського районного суду міста Львова від 27 жовтня 2009 року у справі №2-а-678/09 скасувати та прийняти нову про відмову в задоволенні позовних вимог.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення її в повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

Судді: М.А. Пліш

ОСОБА_3

Повний текст рішення виготовлено 25.02.2011 року