Справа № 2а-4111/11/1270
Суддя: Компанієць І.Д.
Дата ухвалення: 2011-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Прудник С.В.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2011 року справа №2а-4111/11/1270 приміщення суду за адресою:83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Компанієць І.Д.

суддів Арабей Т. Г. , Губської Л.В.

при секретарі судового засідання Варчук О.М.,

за участю представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Військової прокуратури Луганського гарнізону, Військової прокуратури Південного регіону України на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 11 липня 2011 року по справі №2а-4111/11/1270 за позовом ОСОБА_3 до Військової прокуратури Луганського гарнізону, третя особа Військова прокуратура Південного регіону України про визнання рішення протиправним та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання рішення протиправним та зобов'язання вчинити певні дії. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 26.11.2010 наказом Міністра оборони України №1363 він був звільнений з військової служби у запас Збройних Сил України відповідно до п.п. «б» ч.7 ст. 26 «Про військовий обовязок і військову службу» (за станом здоровя) з правом носіння військової форми одягу. Постановою Ленінського районного суду м. Луганська від 29.12.2010 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 14.02.2011 року, за позивачем визнано право на пенсію відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» з 15.12.2010 та зобовязано УПФУ в Ленінському районі м. Луганська призначити та виплачувати пенсію за вислугу років, яку на даний момент він отримує. В звязку з отриманням позивачем права на пенсію за вислугою років, виконуючим обовязки військового прокурора видано наказ №6 від 25.01.2011 року, відповідно до якого позивачу повинна бути виплачена грошова допомога без сплати податку у розмірі місячного заробітку, з якого обчислена пенсія. Проте зазначений наказ скасовано наказом №33 від 04.04.2011 року в звязку з тим, що позивач не набув права на пенсію за вислугою років.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 11 липня 2011 року позовні вимоги ОСОБА_3 до Військової прокуратури Луганського гарнізону, третя особа Військова прокуратура Південного регіону України про визнання рішення протиправним та зобов'язання вчинити певні дії задоволені. Визнано протиправним наказ Військового прокурора Луганського гарнізону №33 від 04.04.2011 про скасування параграфу 3 наказу виконуючого обовязки військового прокурора Луганського гарнізону №6 від 25.01.2011 щодо виплати ОСОБА_3 грошової допомоги при звільненні відповідно до пункту 15 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» за 12 років 10 місяців 17 днів. Зобовязано Військового прокурора Луганського гарнізону скасувати наказ №33 від 04.04.2011, яким скасовано параграф 3 наказу виконуючого обовязки військового прокурора Луганського гарнізону №6 від 25.01.2011 щодо виплати ОСОБА_3 грошової допомоги при звільненні відповідно до пункту 15 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» за 12 років 10 місяців 17 днів.

Не погодившись з прийнятим судовим рішенням, відповідач та третя особа звернулись з апеляційними скаргами.

Військова Прокуратура Луганського гарнізону в своїй апеляційній скарзі просить судове рішення скасувати та відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Вважає, що постанова суду першої інстанції прийняти з порушенням норм матеріального права. Вважає, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що відповідно до наказу Міністерства оборони України від 26.11.2010 року № 1363 громадянин ОСОБА_3 звільнений з військової служби за пунктом б ч. 7 ст. 26 ЗУ Про військовий обов'язок і військову службу ( за станом здоров'я) та інвалідності при цьому не отримав, у зв'язку з чим підстави для виплати йому грошової допомоги в порядку передбаченому ст. 50-1 ЗУ Про прокуратуру відсутні.

Військова прокуратура Південного регіону України в своїй апеляційній скарзі просить судове рішення скасувати та відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Вважає, що постанова суду першої інстанції прийняти з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вважає, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що оскільки після видання наказу Міеістерства оборони України від 26.11.2010 року № 1363 ОСОБА_3 будь-яких рапортів щодо звільнення його за вислугою років відповідно до ст. 50(1) ЗУ Про прокуратуру не подавав, чим підтвердив своє волевиявлення на одержання пенсії, встановленої законом для військовослужбовців, а не працівників органів прокуратури, тому жодних підстав для звільнення його з посади заступника військового прокурора Луганського гарнізону за вислугою років у військового прокурора Південного регіону України не було.

Представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, просив скасувати судове рішення та відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши за матеріалами справи наведені у апеляційній скарзі доводи, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

Наказом Міністра оборони України №1363 26.11.2010 ОСОБА_3 звільнений з військової служби у запас Збройних Сил України відповідно до п.п. «б» ч.7 ст. 26 «Про військовий обовязок і військову службу» (за станом здоровя) з правом носіння військової форми одягу (а.с. 17).

Пунктом 2 параграфу 1 наказу військового прокурора Південного регіону України №28/ос від 06.12.2010 ОСОБА_3 звільнений з посади заступника військового прокурора Луганського гарнізону (а.с. 18-19).

Наказом військового прокурора Луганського гарнізону №148 від 14.12.2010 позивач з 14.12.2010 виключений із списків особового складу військової прокуратури Луганського гарнізону, знятий з усіх видів забезпечення та направлений на військовий облік до Ленінського районного військового комісаріату м. Луганська (а.с. 20).

Постановою Ленінського районного суду м. Луганська від 29.12.2010 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 14.02.2011 року, за позивачем визнано право на пенсію відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» з 15.12.2010 року та зобовязано УПФУ в Ленінському районі м. Луганська призначити та виплачувати пенсію за вислугу років.

На теперішній час позивач отримує пенсію за вислугу років відповідно до ст..50-1 ЗУ «Про прокуратуру» (а.с. 26-31).

Наказом військового прокурора Луганського гарнізону №6 від 25.01.2011 внесені зміни до абзацу 4 параграфу 1 наказу №148 від 14.12.2010, яким на підставі ч.15 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» призначено виплатити ОСОБА_3 грошову допомогу без сплати податку у розмірі місячного заробітку, з якого обчислена пенсія у звязку з виходом на пенсію за вислугою років (а.с. 21).

Наказом військового прокурору Луганського гарнізону №33 від 04.04.2011 (а.с. 13) наказ від №148 від 14.12.2010 скасований.

Відповідач є юридичною особою до компетенції якого відноситься прийняття, звільнення працівників прокуратури на роботу, нарахування та виплата останнім заробітної плати та інших виплат, у тому числі грошової допомоги.

Стаж роботи позивача в органах прокуратури на момент звільнення складає 12 років 10 місяців 17 днів.

Частинами 1, 5 ст. 50-1 закону України «Про прокуратуру» встановлено, що прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. До 20-річного стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугою років, зараховується час роботи на прокурорських посадах, перелічених у статті 56 цього Закону, в тому числі у військовій прокуратурі, строкова військова служба тощо.

Тобто у законі чітко зазначено підстави, на яких позивач набув права на отримання пенсії за вислугу років.

Відповідно до абз. 4 наказу військового прокурора Луганського гарнізону №148 від 14.12.2010 загальна вислуга років позивача станом на 14.12.2010 складає 22 календарних років 4 місяця 13 днів, з яких в органах прокуратури - 12 років 10 місяців 17 днів.

Таким чином, станом на 14.12.2010 позивач мав загальний стаж роботи не менше 20 років, у тому числі стаж роботи на посаді прокурорів та слідчих прокуратури не менше 10 років.

Відповідно до ч.7 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» право на пенсію за вислугу років мають особи, які безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії працюють в органах прокуратури чи в науково-навчальних закладах Генеральної прокуратури України, а також особи, звільнені з прокурорсько-слідчих посад органів прокуратури за станом здоровя, у звязку із скороченням чисельності або штату працівників та у звязку з обранням їх на виборні посади органів державної влади чи органів місцевого самоврядування.

ОСОБА_3 безпосередньо до моменту звільнення (до 14.12.2010) працював в органах прокуратури та звільнений з прокурорсько-слідчих посад (заступник військового прокурора Луганського гарнізону) за станом здоровя.

Частиною 15 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» визначено, що прокурорам і слідчим у разі виходу на пенсію за вислугою років чи по інвалідності виплачується грошова допомога без сплати податку у розмірі місячного заробітку, з якого обчислена пенсія, за кожен повний рік роботи прокурором, слідчим прокуратури чи на посадах у науково-навчальних закладах прокуратури.

Згідно довідки УПФУ в Ленінському районі м. Луганська №327/02-1 від 17.01.2011 позивачу з 15.12.2010 призначена пенсія за вислугу років відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру», яку він отримує по теперішній час.

Підставою скасування наказу зазначено відсутність права на отримання пенсії за вислугою років, передбаченої ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру».

На підставі частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Оскільки судовим рішенням від 29.12.2010 року визнано право позивача на отримання пенсії за вислугу років, постанова набрала законної сили, тому суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відсутність у відповідача законних підстав для скасування наказу про виплату позивачу одноразової грошової допомоги у розмірі місячного заробітку.

За таких обставин суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційних скарг висновків суду не спростовують.

З огляну на викладене апеляційні скарги підлягають залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного, керуючись статями 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги Військової прокуратури Луганського гарнізону, Військової прокуратури Південного регіону України на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 11 липня 2011 року по справі №2а-4111/11/1270 залишити без задоволення.

Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 11 липня 2011 року по справі №2а-4111/11/1270 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів з дня складання у повному обсязі.

У повному обсязі ухвала складена та підписана колегією суддів 14 вересня 2011 року.

Головуючий суддя І.Д.Компанієць

Судді Т.Г.Арабей

ОСОБА_4