Справа № 338/449/15а
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2015-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2015 р. Справа № 876/5005/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів :

головуючого судді: Запотічного І.І.,

суддів: Довгої О.І., Каралюса В.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області на постанову Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 16.04.2015р. у справі № 338/449/15-а за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області про визнання неправомірною відмови в перерахунку пенсії з врахуванням пільгового стажу у призначенні пенсії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області про визнання неправомірною відмови в перерахунку пенсії з врахуванням пільгового стажу у призначенні пенсії та зобовязання управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області провести перерахунок пенсії.

Ухвалою Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 16.04.2015р. у справі № 338/449/15-а адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області про визнання неправомірною відмови в перерахунку пенсії з врахуванням пільгового стажу у призначенні пенсії залишено без розгляду за період з 23 вересня 2014 року до 24 вересня 2014 року.

Постановою Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 16.04.2015р. у справі № 338/449/15-а позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, визнано неправомірною відмову відповідача в перерахунку пенсії позивачу з врахуванням пільгового стажу; зобовязано управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1, зарахувавши в пільговому обчисленні період роботи з 25.03.1981 року по 09.04.1986 року, з 10.04.1986 року по 25.05.1994 року, як трудовий стаж, зароблений в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі та в районах Крайньої Півночі, зарахувавши один рік роботи за один рік шість місяців; зобовязано управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області здійснити перерахунок пенсії, що виплачується ОСОБА_1 з врахуванням пільгового стажу з 24 вересня 2014 року.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, УПФУ в Богородчанському районі Івано-Франківської області оскаржило її, подавши до Львівського апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу, та з наведених в ній підстав з посиланням на порушення судом першої інстанції, при прийнятті оскаржуваного рішення, норм матеріального права та неповне зясування всіх обставин справи просить скасувати оскаржувану постанову Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 16.04.2015р. у справі № 338/449/15-а та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

Апелянт просив розгляд справи проводити без його участі.

Позивач, згідно поданої заяви, просив розгляд справи проводити без його участі та просив оскаржувану постанову суду залишити без змін.

Відповідно до ст. 197 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження за наявними матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача та дослідивши матеріали справи, вивчивши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не знаходить підстав для її задоволення виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 13 березня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області із заявою про зарахування пільгового стажу та перерахунок пенсії.

Листом управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області № 1446/03 від 18.03.2015 року відмовлено ОСОБА_1 у перерахунку стажу пенсії, мотивуючи відмову відсутністю серед необхідних для проведення перерахунку документів, письмового трудового договору за період роботи в місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Як підтверджується матеріалами справи, позивач працював в Івано-Франківському управлінні бурових робіт кочегаром, дизелістом-мотористом, мотористом бурових установок, слюсарем по обслуговуванню бурових, слюсарем з 20.11.1973 року по 26.05.1994 року на Україні та вахтово-експедиційним методом в Західному Сибіру, з них: з 20.11.1973 року по 24.03.1981 року - робота на Україні, з 25.03.1981 року по 09.04.1986 року - робота вахтово-експедиційним методом в місцевості прирівняній до районів Крайньої Півночі (Ханти-Мансійський автономний округ Тюменської області), з 10.04.1986 року по 26.05.1994 року - робота вахтово-експедиційним методом в районах Крайньої Півночі (Ямало-Ненецький автономний округ Тюменської області), що підтверджується трудовою книжкою та довідкою, що є в матеріалах пенсійної справи, виданою Прикарпатським управлінням бурових робіт ПАТ «Укрнафта» №10-303 від 03.03.2015 року, які уточнюють особливий характер праці чи умов праці, необхідних для призначення пільгової пенсії і які підтверджують постійну зайнятість на роботі та дають право на встановлені законом пільги.

Відповідно до п.7 Інструкції про порядок надання пільг особам, що працюють в районах Крайньої Півночі та в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, затвердженої Постановою Державного ОСОБА_2 Міністрів СРСР з питань праці і заробітної плати та Президії ВЦРПС від 16 грудня 1967 року №530/П-28, трудові договори на визначений термін, тобто письмові договори, укладаються тільки тими підприємствами і організаціями, які розміщені в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до таких районів.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, зокрема записами в трудовій книжці та довідкою Прикарпатського управління бурових робіт ПАТ «Укрнафта» №10-303 від 03.03.2015 року, позивач, будучи працівником Прикарпатського управління бурових робіт, направлявся на роботи до Ханти-Мансійського та Ямало-Ненецького автономних округів, що входять до складу Тюменської області.

Відповідно до постанови ОСОБА_2 Міністрів СРСР від 10.11.1967 року № 1029 Ханти-Мансійський округ відноситься до місцевості прирівняної до районів Крайньої Півночі, Ямало-Ненецький автономний округ Тюменської області відноситься до районів Крайньої Півночі.

Відповідно до п. 4 ст. 24 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058 -IV (далі Закон № 1058) періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше.

Згідно з п. 5 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген, зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної ОСОБА_2 Союзу РСР від 10 лютого 1960 року Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі (далі Указ від 10 лютого 1960 року), постанови ОСОБА_2 Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року N 148 Про порядок застосування Указу Президії Верховної ОСОБА_2 Союзу РСР від 10 лютого 1960 року Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, Указу Президії Верховної ОСОБА_2 Союзу РСР від 26 вересня 1967 року (УІ908400- 67) Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Колегія суддів апеляційного суду зазначає, що за приписами наведеної норми (в редакції Закону N 32-У від 26.07.2006) пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновком суду першої інстанції щодо помилковості висновку управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області про те, що обов'язковою умовою надання пільг при обчисленні стажу роботи в районах Крайньої Півночі - один рік роботи за один рік 6 місяців є наявність письмового трудового договору про роботу у вказаній місцевості.

Статтею 5 Угоди «Про гарантії прав громадян держав-учасниць СНД в галузі пенсійного забезпечення» від 13 березня 1992 року, яка підписана Україною, встановлено, що її дія розповсюджується на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені або будуть встановлені законодавством держав - учасниць Угоди.

Згідно ст. 3 тимчасової Угоди між Урядом України та Урядом Російської Федерації "Про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та в місцевостях, які прирівняні до даних районів, в галузі пенсійного забезпечення" від 19 січня 1993 року, дозволено обчислювати стаж за нормами Закону Російської Федерації «Про державні гарантії і компенсації для осіб, працюючих і проживаючих в районах Крайньої Півночі та прирівняних місцевостях» від 26 лютого 1993 року, яким дозволено застосовувати пільгу при обчислення стажу незалежно від факту наявності строкового трудового договору, тим самим на рівні міжнародних угод, укладених між Україною та Росією, встановлено, що на території України гарантується пенсійне забезпечення громадян, які працювали на території Росії в районах Крайньої Півночі та прирівняних до них місцевостях, і при цьому обов'язково визначено, що обчислення стажу здійснюється незалежно від факту наявності строкового трудового договору.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновком суду першої інстанції щодо підставності позовних вимог ОСОБА_1 та обґрунтованості його стажу роботи, а відтак судом першої інстанції позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено правильно.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що доводи апеляційної скарги управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.160, ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області залишити без задоволення, а постанову Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 16.04.2015р. у справі № 338/449/15-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили через 5 днів з моменту надсилання її копії особам, що беруть участь у справі та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя І.І. Запотічний

Судді О.І.Довга

ОСОБА_3