Справа № 808/8833/13-а
Суддя: Щербак А.А.
Дата ухвалення: 2015-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

06 жовтня 2015 рокусправа № 808/8833/13-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Щербака А.А.

суддів: Малиш Н.І. Баранник Н.П.

за участю секретаря судового засідання: Спірічев Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 20 листопада 2014р. у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Національ» до Державної податкової інспекції в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області про скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Компанія Національ» звернулось з позовом до Державної податкової інспекції в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області про скасування податкових повідомлень-рішень.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 20 листопада 2014р. позов задоволено.

Суд постановив скасувати податкові повідомлення-рішення від 01.10.2013 № , № , винесені державною податковою інспекцією в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів України у Запорізькій області відносно Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Національ».

Відповідачем подана апеляційна скарга, просить оскаржену постанову скасувати, в задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції порушено норми процесуального та матеріального права.

Представник відповідача в судовому засідання 25.08.2015 апеляційну скаргу підтримав, в судове засідання 06.10.2015 не з'явився.

Представник відповідача не з'явився, повістка повернулась з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання не здійснювалось.

Колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Як встановлено судом першої інстанції, на підставі акту перевірки від 09.08.2013 №50/08-29-22-1102/36836455, відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення від 01.10.2013 № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на прибуток на загальну суму 1365516,75грн в т.ч. за основним платежем 1266357грн та за штрафною санкцією 99159,75грн та № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 276506,50грн в т.ч. за основним платежем 1082217грн та 194289,50грн за штрафною санкцією.

Актом перевірки встановлено порушення п.п.5.2.1 п.5.2, п.п.5.3.1 п.5.3, ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», п. 44.1 ст. 44 п. 138.2 ст.138, пп. 139.1.9. п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України, в наслідок чого встановлено заниження податку на прибуток, який підлягає сплаті до бюджету в сумі 1 266 357 грн. та встановлено порушення норм пп.3.1.1 п.3.1 ст.3, п.п.7.4.1, п.7.4, ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість», п.198.2, 198.3, п.198.6 ст.198 п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України в наслідок чого занижено податок на додану вартість який підлягає сплаті до бюджету у сумі 1 082 217 грн.

В описовій частині акту перевірки зазначено, що вказані порушення є наслідком того, що перевіркою встановлені обставини формування позивачем витрат, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, та податкового кредиту по господарських операціях з ТОВ БК «Паллада», ТОВ «Рангоут», ТОВ «Вінкана Сервіс», ТОВ «Сортікс-Буд», ТОВ «Мавікс», ТОВ «Тейсодал Проект», по яких встановлено відсутність факту реального здійснення господарських операцій.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції зазначив, що усі операції між позивачем та вказаними конрагентами підтверджуються відповідним чином оформленими первинними документами. Усі первинні бухгалтерські документи оформлені із дотриманням вимог чинних нормативних актів та були надані під час проведення перевірки.

Придбані позивачем у зазгачених підприємств товари були використані у господарський діяльності позивача, що також підтверджується первинними документами.

Колегія суддів з висновками суду першої інстанції не погоджується з наступних підстав.

Як свідчать матеріали справи, ТОВ «Компанія Національ» протягом превіреного періоду було укладено угоди з ТОВ БК «Паллада», ТОВ «Рангоут», ТОВ «Вінкана Сервіс», ТОВ «Сортікс-Буд», ТОВ «Мавікс», ТОВ «Тейсодал Проект» про надання послуг та поставку товарів.

Матеріали справи дійсно містять копії відповідних договорів, податкові накладні, інші первинні бухгалтерські документи.

Витрати по взаємовідносинам з вказаними контрагентами позивачем було віднесено до валових витрат, та сформовано податковий кредит з ПДВ.

Згідно пп. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Згідно із пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України, не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Згідно пп. 7.4.5. п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість», не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту).

У відповідності до п.п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

Відповідно до положень Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 за №88 первинні документи, які відображають господарську діяльність, є основою для бухгалтерського обліку та ці документи повинні відповідати певним вимогам та мають бути складені відповідно до вимог чинного законодавства.

Будь-які документи мають силу первинних лише в разі фактичного здійснення господарської операції. При відсутності здійснення господарської операції відповідні документи не можуть вважатися первинними для цілей ведення податкового обліку навіть при наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Якщо певна господарська операція не відбулася чи відбулася не за тим її змістом, який відображений в укладених платником податку договорах, то це є підставою для застосування відповідних наслідків у податковому обліку. Зокрема, якщо наведені у договорах товари, роботи чи послуги фактично не поставлялися, то придбання таких товарів, робіт або послуг не відбулося, хоч і вбачаються певні результати. Відповідно право на податковий кредит у такого платника податків не виникає, оскільки при цьому не дотримано обов'язкових умов для виникнення такого права - фактичного придбання товарів, робіт чи послуг з метою їх використання у господарській діяльності.

З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку мають братися до уваги лише ті первинні документи, які складені у разі фактичного здійснення господарської операції.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем не доведено факт здійснення господарських операцій та настання відповідних правових наслідків, а навпаки було встановлено відсутність таких операції.

Матеріали справи містять копії протоколів допитів громадян ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, які дали пояснення, що відношення до господарської діяльності ТОВ БК «Паллада», ТОВ «Рангоут», ТОВ «Вінкана Сервіс», ТОВ «Сортікс-Буд», ТОВ «Мавікс», ТОВ «Тейсодал Проект» вони не мали.

В той же час, позивачем на підтвердження правомірності формування валових витрат та податкового кредиту до суду надавались угоди, податкові накладні та інші первинні бухгалтерські документи, підписані вказаними громадянами.

Наявність в матеріалах справи доказів подальшого продажу товару, а саме віників сорго, березових мітел не підтверджують того, що вказані товари було придбано саме у ТОВ БК «Паллада», ТОВ «Рангоут», ТОВ «Вінкана Сервіс», ТОВ «Сортікс-Буд», ТОВ «Мавікс», ТОВ «Тейсодал Проект».

Таким чином, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, в задоволенні позову належить відмовити.

Керуючись ст. ст. 198, 202, 205, 206 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області задовольнити.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 20 листопада 2014р. у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Національ» до Державної податкової інспекції в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області про скасування податкових повідомлень-рішень скасувати.

В задоволенні позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили у відповідності до ч.5 ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в порядку і строки, передбачені ст. 212 КАС України до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: А.А. Щербак

Суддя: Н.І. Малиш

Суддя: Н.П. Баранник