Справа № 806/1902/15
Суддя: Шевчук С.М.
Дата ухвалення: 2015-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Капинос О.В.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"29" вересня 2015 р. Справа № 806/1902/15

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Шевчук С.М.

суддів: Майора Г.І.

ОСОБА_2,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Житомирського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "16" червня 2015 р. у справі за позовом Житомирського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Дочірнього підприємства "Будпослуги №2 "Приватного підприємства "Будпослуги №1" про стягнення заборгованості ,

ВСТАНОВИВ:

Житомирське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів звернулося до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просило стягнути з відповідача 9142,39 грн. адміністративно-господарської санкції та пені за недодержання нормативу робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 16 червня 2015 року в задоволенні позову Житомирського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Дочірнього підприємства "Будпослуги № 2" Приватного підприємства "Будпослуги № 1" про стягнення 9142,39 грн. відмовлено.

Вважаючи, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, позивач звернувся до Житомирського апеляційного адміністративного суду із апеляційною скаргою, в якій просить назване рішення суду скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги позивача.

На підтвердження доводів апеляційної скарги позивач зазначив, що зі звіту про зайнятість і працевлаштування інвалідів форми №10-ПІ за 2014 рік встановлено, що середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу у відповідача становила 9 осіб. Відповідно чисельність інвалідів - штатних працівників до встановленого Законом нормативу повинна становити 1 особа, тоді як фактично не було працевлаштовано жодної особи інваліда, тобто встановлений Законом норматив відповідачем не виконаний у кількості 1 особи - інваліда.

Розглянувши та обговоривши доводи, наведені у апеляційній скарзі, перевіривши матеріали справи, колегія суддів Житомирського апеляційного адміністративного суду дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що Дочірнє підприємство "Будпослуги № 2" Приватного підприємства "Будпослуги № 1" є юридичною особою і використовує найману працю. Відповідно до поданого ним звіту про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2014 рік середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу відповідача становить 9 осіб; кількість інвалідів - штатних працівників, які повинні працювати на підприємстві - 1 (а.с. 6). Однак відповідачем фактично не працевлаштовано жодного інваліда.

Позивач надіслав відповідачу претензію № 03-236/401 від 20 березня 2015 року за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів на суму 8833,34 грн. (а.с. 8). Оскільки суму заборгованості відповідач не сплатив, позивач звернувся до суду і до позовної заяви додав розрахунок пені за прострочення сплати заборгованості зі сплати адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів, згідно з яким сума нарахованої пені станом травень 2015 року складає 309,05 грн. (а.с. 7). Отже, загальна сума заборгованості з урахуванням пені складає 9142,39 грн.

Відповідно до положень ст. 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» для підприємств, установ, організацій установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця (ч. 1). Підприємства, установи, організації самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування інвалідів відповідно до вказаного нормативу та здійснюють працевлаштування інвалідів у рахунок нормативів робочих місць. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення (ч. 2, 3).

Відповідно до ч. 3 ст. 18 вказаного Закону підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов'язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ч. 1 названої правової норми забезпечення прав інвалідів на працевлаштування та оплачувану роботу, в тому числі з умовою про виконання роботи вдома, здійснюється шляхом їх безпосереднього звернення до підприємств, установ, організацій чи до державної служби зайнятості.

Тобто, цією нормою визначено, що забезпечення прав інвалідів на працевлаштування здійснюється двома шляхами: безпосереднє звернення інваліда до підприємства або звернення інваліда до державної служби зайнятості (з подальшим його направленням на підприємство, на якому є відповідні вакансії).

Таким чином, ст. 18 Закону не встановлює правил, за якими підприємство було б зобов'язане самостійно здійснювати пошук інвалідів для їх працевлаштування.

При цьому, ч. 3 зазначеної норми чітко визначені обов'язки підприємства, що використовує найману працю: виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів; надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для працевлаштування інвалідів; звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів.

Як вбачається з матеріалів справи, протягом 2014 року щомісяця до Олевського районного центру зайнятості від ДП "Будпослуги №2" ПП "Будпослуги №1" надходили звіти про наявність вакансій за формою № 3-ПН "Інформація про попит на робочу силу (вакансії)" (а.с. 16-27). Таким чином, відповідачем норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів-штатних працівників за 2014 рік було виконано.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що обов'язок підприємства зі створення робочих місць для інвалідів не супроводжується його обов'язком займатися пошуком інвалідів для працевлаштування.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 16 квітня 2013 року у справі № 21-81а13.

Враховуючи приведені норми та встановлені обставини, судова колегія звертає увагу на те, що згідно з ч. 1 ст. 218 ГК України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Частиною 2 ст. 218 цього Кодексу передбачено, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Оскільки в матеріалах справи наявні відомості про виконання відповідачем обов'язку, передбаченого нормами чинного законодавства щодо соціальної захищеності інвалідів в Україні по забезпеченню певної кількості робочих місць для працевлаштування інвалідів, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необґрунтованість позовних вимог.

Доводи, наведені позивачем в апеляційній скарзі, викладеного не спростовують, а тому колегією суддів відхиляються.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Житомирського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів залишити без задоволення, а постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "16" червня 2015 р. - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя С.М. Шевчук

судді: Г.І. Майор

ОСОБА_2

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Житомирське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів вул.Домбровського, 38,м.Житомир,10003

3- відповідачу/відповідачам: Дочірнє підприємство "Будпослуги №2 "Приватного підприємства "Будпослуги №1" вул.Промислова, 27,м.Олевськ,Житомирська область,11001

4-третій особі: - ,