Справа № 807/2950/14
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2015-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2015 року Справа № 876/5887/15

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Бруновської Н.В. та Каралюса В.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 27.03.2015р. в адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до Органу опіки та піклування Виноградівської районної державної адміністрації Закарпатської обл., Служби у справах дітей Виноградівської районної державної адміністрації Закарпатської обл., третя особа без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_1, про визнання дій протиправними та скасування рішення про визначення місця проживання малолітніх дітей,-

В С Т А Н О В И Л А:

15.09.2014р. позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому, із урахуванням поданої під час розгляду справи заяви про зміну предмету позову, просив визнати протиправними дії Служби у справах дітей Виноградівської районної державної адміністрації Закарпатської обл. щодо складання висновку № Г-71/01-8/361 від 30.05.2014р. про визначення місця проживання малолітніх ОСОБА_3, 05.04.2004р.н., та ОСОБА_4, 06.12.2006р.н.; визнати протиправним та скасувати рішення Органу опіки та піклування Виноградівської районної державної адміністрації Закарпатської обл. від 05.06.2014р. про визначення місця проживання малолітніх ОСОБА_3, 05.04.2004р.н., та ОСОБА_4, 06.12.2006р.н., з матірю ОСОБА_4 за адресою: с.В.Комяти, вул.Партизанська, 103 (Т.1, а.с.4-5, 129-133).

Ухвалою суду від 01.10.2014р. залучено до участі в справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_1 (Т.1, а.с.73-74).

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 27.03.2015р. заявлений позов задоволено частково; визнано протиправним та скасовано рішення Органу опіки та піклування Виноградівської районної державної адміністрації Закарпатської обл. від 05.06.2014р. про визначення місця проживання малолітніх ОСОБА_3, 05.04.2004р.н., та ОСОБА_4, 06.12.2006р.н., з матірю ОСОБА_4 за адресою: с.В.Комяти, вул.Партизанська, 103; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено; стягнуто з Виноградівської районної державної адміністрації Закарпатської обл. на користь позивача витрати зі сплати судового збору в розмірі 36 грн. 54 коп. (Т.1, а.с.232-238).

Не погодившись із винесеним судовим рішення, його оскаржила третя особа ОСОБА_1, яка покликаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить постанову суду скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні заявленого позову (а.с.13-15).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що згідно вимог чинного законодавства Службою у справах дітей Виноградівської районної державної адміністрації Закарпатської обл. проведено комплекс дій та складено висновок № Г-31/01-8/361 від 30.05.2014р., згідно якого вказаний орган вважає за доцільне визначити місце проживання дітей разом з матірю. Цей висновок був скерований до органу опіки та піклування. Також питання про визначення місця проживання дітей розглядалося на комісії з питань захисту прав дитини при Виноградівській районній державній адміністрації Закарпатської обл., на якому були заслухані батьки дітей і працівник Служби у справах дітей Виноградівської районної державної адміністрації Закарпатської обл. ОСОБА_5, хід засідання зафіксований в протоколі № 7 від 04.06.2014р., який також скерований до органу опіку та піклування.

Окрім цього, відповідачем не було оскаржено рішення органу опіки та піклування у встановлені строки; під час вирішення спору судом не враховану практику Європейського Суду з прав людини.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не зявилися, а відтак на підставі п.2 ч.1 ст.197 КАС України суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Як слідує з матеріалів справи, 11.02.2003р. між позивачем ОСОБА_2 і третьою особою ОСОБА_1 було укладено шлюб, зареєстрований Кушницькою сільською радою Іршавського району Закарпатської обл., про що вчинений актовий запис № 08.

За час проживання у шлюбі у подружжя народилося двоє дітей: ОСОБА_3, 05.04.2004р.н., та ОСОБА_4, 06.12.2006р.н. (Т.1, а.с.8, 9).

Рішенням Іршавського районного суду Закарпатської обл. від 24.02.2011р. у справі № 2-159/2011р. шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано (Т.1, а.с.7 і на звороті).

У травні 2014 року позивач ОСОБА_2 звернувся до Органу опіки та піклування Виноградівської районної державної адміністрації Закарпатської обл. із заявою з приводу перешкоджання йому ОСОБА_1 брати участь у вихованні дітей та вирішення спору щодо місця проживання дітей.

Також 13.05.2014р. третя особа ОСОБА_1 звернулася до Органу опіки та піклування Виноградівської районної державної адміністрації Закарпатської обл. із заявою щодо надання рішення про визначення місця проживання малолітніх дітей разом з нею.

05.06.2014р. Органом опіки та піклування Виноградівської районної державної адміністрації Закарпатської обл. прийнято рішення, яким визначено місце проживання малолітніх ОСОБА_3, 05.04.2004р.н., та ОСОБА_4, 06.12.2006р.н., з матірю ОСОБА_1, за адресою: с.В.Комяти, вул.Партизанська, 103. Цим же рішенням зобовязано позивача належним чином брати участь у вихованні та утриманні дітей (Т.1, а.с.6).

Підставою для прийняття цього рішення Органу опіки та піклування Виноградівської районної державної адміністрації Закарпатської обл. слугував висновок Служби у справах дітей Виноградівської районної державної адміністрації Закарпатської обл. № Г-71/01-8/361 від 30.05.2014р., згідно якого служба у справах дітей вважає за доцільне визначити місце проживання малолітніх дітей разом з матірю ОСОБА_4 за адресою: с.В.Комяти, вул.Партизанська, 103 (Т.1, а.с.61-62).

Звертаючись до суду із розглядуваним позовом, ОСОБА_2 та його представник покликалися на те, що спірне рішення органу опіки та піклування від 05.06.2014р. та дії служби у справах дітей щодо складання висновку від 30.05.2014р. не відповідають інтересам дітей, а також вчинені з порушенням вимог постанови КМ України № 866 від 24.09.2008р. «Питання діяльності органів опіки та піклування, повязаної із захистом прав дитини».

Приймаючи рішення по справі та частково задовольняючи заявлений позов, суд першої інстанції виходив з того, що підставою для прийняття спірного рішення опіки та піклування від 05.06.2014р. слугував лише протокол засідання з питань захисту прав дитини № 7 від 04.06.2014р., через що останнє прийнято з порушенням визначеної законом процедури.

Також дії відповідача по складанню висновку про визначення місця проживання малолітніх дітей є способом реалізації наданої субєкту владних повноважень компетенції, а сам висновок не є актом індивідуальної дії у розумінні КАС України, а лише являється носієм інформації. Дії за наслідками проведення перевірки, викладені у відповідному висновку, не спричиняють для позивача юридичних наслідків.

Між тим, такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, не відповідають нормам матеріального права і фактичним обставинам справи.

Розглядувані правовідносини регулюються приписами Сімейного кодексу /СК/ України та постанови КМ України № 866 від 24.09.2008р. «Питання діяльності органів опіки та піклування, повязаної із захистом прав дитини» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин).

Відповідно до ч.1 ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно п.3 постанови КМ України № 866 від 24.09.2008р. «Питання діяльності органів опіки та піклування, повязаної із захистом прав дитини» органами опіки та піклування є районні, районні у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад (далі - органи опіки та піклування), які відповідно до законодавства провадять діяльність з надання статусу дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування, влаштування дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, встановлення опіки та піклування над дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, із захисту особистих, майнових та житлових прав дітей.

Безпосереднє ведення справ та координація діяльності стосовно захисту прав дітей, зокрема дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, покладаються на служби у справах дітей.

Відповідно до 72 цієї постанови для розв'язання спору, що виник між батьками, щодо визначення місця проживання дитини, один з батьків подає службі у справах дітей за місцем проживання дитини заяву, копію паспорта, довідку з місця реєстрації (проживання), копію свідоцтва про укладення або розірвання шлюбу (у разі наявності), копію свідоцтва про народження дитини, довідку з місця навчання, виховання дитини, довідку про сплату аліментів (у разі наявності).

Під час розв'язання спорів між батьками щодо визначення місця проживання дитини служба у справах дітей має захищати інтереси дитини з урахуванням рівних прав та обов'язків матері та батька щодо дитини.

Працівник служби у справах дітей проводить бесіду з батьками та відвідує їх за місцем проживання, про що складає акт обстеження житлово-побутових умов за формою згідно з додатком 9.

Під час вирішення питання щодо визначення місця проживання дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, стан здоров'я дитини та інші обставини, що мають істотне значення.

Місце проживання дитини не може бути визначене з тим із батьків, який не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або вживає наркотичні засоби, своєю поведінкою може зашкодити здоров'ю та розвитку дитини.

Якщо встановлено, що жоден з батьків не може створити дитині належних умов для виховання та розвитку, служба у справах дітей подає клопотання голові районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті ради про позбавлення таких батьків батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав.

Після обстеження житлово-побутових умов, проведення бесіди з батьками та дитиною служба у справах дітей складає висновок про визначення місця проживання дитини і подає його органу опіки та піклування для прийняття відповідного рішення.

Матеріалами справи стверджується, що після надходження заяв ОСОБА_2 та ОСОБА_1 щодо визначення місця проживання неповнолітніх дітей Службою у справах дітей Виноградівської районної державної адміністрації Закарпатської обл. здійснювалися підготовчі дії для складання відповідного висновку.

Зокрема, працівниками служби у справах дітей було проведено обстеження умов проживання обох батьків, отримані їхні характеристики, довідки про доходи та сплату аліментів, а також проведені співбесіди з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (Т.1, а.с.51-59).

За результатами вказаних дій службою у справах дітей був наданий висновок № Г-71/01-8/361 від 30.05.2014р., згідно якого доцільно визначити місце проживання малолітніх дітей разом з матірю ОСОБА_4 за адресою: с.В.Комяти, вул.Партизанська, 103 (Т.1, а.с.61-62).

Також питання про визначення місця проживання малолітніх дітей розглядалося на засіданні з питань захисту прав дитини за присутності обох батьків, що стверджується протоколом № 7 від 04.06.2014р. (Т.1, а.с.183-185).

Таким чином, спірне рішення Органу опіки та піклування Виноградівської районної державної адміністрації Закарпатської обл. від 05.06.2014р. про визначення місця проживання малолітніх ОСОБА_3, 05.04.2004р.н., та ОСОБА_4, 06.12.2006р.н., з матірю ОСОБА_4 за адресою: с.В.Комяти, вул.Партизанська, 103, прийнято у порядку, визначеному чинним законодавством, із врахуванням всіх обставин справи, у тому числі висновку служби у справах дітей про визначення місця проживання дітей.

Стосовно решти вимог позивача щодо протиправних дій служби у справах дітей по складанню висновку про визначення місця проживання дітей колегія суддів зазначає наступне.

Висновок про визначення місця проживання дитини слугує підставою для прийняття органом опіку та піклування рішення про визначення місця проживання дитини. У цьому випадку вказаний висновок, у якому відображено узагальнений опис обставин проживання батьків, їхнє ставлення до дітей тощо, що у свою чергу відповідає правилам складання такого висновку, не є правовим документом, який покладає на батьків певні обовязки, а відтак не є актом індивідуальної дії в розумінні ст.17 КАС України.

Також перевірка правомірності дій посадових осіб служби у справах дітей щодо складання спірного висновку фактично охоплює дії по вжиттю заходів, спрямованих на складення обєктивного висновку про визначення місця проживання, вчинення всіх необхідних заходів для зясування дійсного становища дітей, їх взаємовідносин з батьками, характеристик останніх.

Із матеріалів справи убачається, що Службою у справах дітей Виноградівської районної державної адміністрації Закарпатської обл. на виконання вимог СК України та постанови КМ України № 866 від 24.09.2008р. «Питання діяльності органів опіки та піклування, повязаної із захистом прав дитини» були вжиті всі необхідні заходи для складання висновку про місце проживання дітей, через що правові підстави для визнання таких протиправними колегія суддів не убачає.

Додатково колегія суддів підкреслює, що вирішення питання про місце проживання дітей належить до компетенції судів цивільної юрисдикції; натомість розглядуваний спір стосується дотримання відповідачами як субєктами владних повноважень передбачених законом процедур для складання відповідних висновків та рішень.

За наведених обставин колегія суддів не вбачає підстав для задоволення заявленого позову з вищевикладених мотивів.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, через що постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні заявленого позову, з вищевикладених мотивів.

Керуючись ст.ст.94, 160, 195-197, п.3 ч.1 ст.198, п.п.1, 4 ч.1 ст.202, ч.2 ст.205, ст.ст.207, 254 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити.

Постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 27.03.2015р. скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_2 до Органу опіки та піклування Виноградівської районної державної адміністрації Закарпатської обл., Служби у справах дітей Виноградівської районної державної адміністрації Закарпатської обл., третя особа без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_1, про визнання дій протиправними та скасування рішення про визначення місця проживання малолітніх дітей, - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили.

Головуючий суддя: Р.М.Шавель

Судді: Н.В.Бруновська

ОСОБА_6