Справа № 2а-882/11/1370
Суддя: Цвіркун Ю.І.
Дата ухвалення: 2015-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2015 року м. Київ К/800/45213/14

Вищий адміністративний суд України у складі суддів:

головуючого - Цвіркуна Ю.І. (суддя-доповідач),
Ланченко Л.В.,
Пилипчук Н.Г.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні адміністративну справу

за касаційною скаргою Державної податкової інспекції у Залізничному районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області

на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 15.07.2014 року

у справі № 2а-882/11/1370

за позовом Державної податкової інспекції у Залізничному районі м. Львова

до ОСОБА_4

про стягнення податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів,

встановив:

Державна податкова інспекція у Залізничному районі м. Львова звернулась до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_4 про стягнення податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 30.05.2011 року у справі № 2а-882/11/1370 позов задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь місцевого бюджету 47 700, 00 грн. податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 15.07.2014 року постанову суду першої інстанції скасовано, в позові відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду апеляційної інстанції, позивач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить рішення суду апеляційної інстанції скасувати, залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права.

Заперечення на касаційну скаргу не надходили, що не перешкоджає її розгляду по суті.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_4 17.07.2009 року здійснив реєстрацію транспортного засобу марки MERCEDES-BENZ, 1997 року випуску, та 18.08.2009 року - транспортного засобу марки VOLKSWAGEN, 2001 року випуску.

Згідно розрахунку суми податку з власників транспортних засобів під час здійснення першої реєстрації транспортних засобів в Україні, сума податку, яка підлягає сплаті до бюджету за реєстрацію зазначених автомобілів, становить 47 700, 00 грн.

28.04.2010 року Державна податкова адміністрація у Львівській області звернулась до Управління державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області із запитом щодо надання інформації про проведення першої реєстрації автомобілів, ввезених на територію України.

Листом від 31.08.2010 року начальника Львівського відділу реєстраційно-екзаменаційної роботи ДАІ при ГУМВСУ у Львівській області надано інформацію, згідно якої ОСОБА_4 має у власності зазначені вище автомобілі.

Відповідно до довідки Державної податкової інспекції в Залізничному районі м. Львова від 02.11.2010 року кошти від ОСОБА_4 в сумі 47 700, 00 грн. на рахунок «податок з власників наземних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів», відкритий у ВДК у Залізничному районі м. Львова, не надходили.

Суд першої інстанції прийшов до висновку щодо задоволення позовних вимог, оскільки сума податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, яка мала бути сплачена відповідачем при реєстрації автомобілів до бюджету не зарахована.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку щодо відмови у задоволенні позовних вимог, у зв'язку із невірним твердженням податкового органу про несплату відповідачем податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів при першій реєстрації транспортних засобів.

Колегія суддів суду касаційної інстанції, з урахуванням норм законодавства, чинних на час виникнення відповідних правовідносин, погоджується з висновком суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» платниками податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів є громадяни України, іноземні громадяни та особи без громадянства, які здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію транспортних засобів та/або мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні транспортні засоби, які відповідно до статті 2 цього ж Закону є об'єктами оподаткування.

Відповідно до частини першої, частини п'ятої, частини шостої ст. 5 вказаного Закону податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів сплачується фізичними особами - перед проведенням першої реєстрації в Україні, реєстрацією, перереєстрацією транспортних засобів, а також перед технічним оглядом транспортних засобів щорічно або один раз за два роки, але не пізніше першого півріччя року, в якому провадиться технічний огляд.

Фізичні особи - платники податку зобов'язані пред'являти органам, що здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію, зняття з обліку або технічний огляд транспортних засобів, квитанції або платіжні доручення про сплату податку за попередній (у разі здійснення сплати) та за поточний роки, а платники, звільнені від сплати цього податку, - відповідний документ, що дає право на користування цими пільгами.

Сума податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що сплачується фізичними особами, обчислюється за ставками, визначеними у статті 3 цього ж Закону. У разі виявлення юридичних чи фізичних осіб, які не сплачували податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вони зобов'язані сплатити податок не більш як за три попередні роки. Перерахування неправильно сплаченого податку допускається не більш як за три попередні роки. Органи, що здійснюють державну реєстрацію транспортних засобів, зобов'язані щомісячно повідомляти податкові органи про транспортні засоби, зареєстровані або зняті з реєстрації протягом попереднього місяця, за формою, затвердженою центральним податковим органом України, та їх власників.

Відповідно до частини першої п. 3 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року № 1388 державна реєстрація транспортних засобів проводиться в числі іншого, з метою здійснення контролю за дотриманням законодавства, що визначає порядок сплати податків і зборів.

Відповідно до частини четвертої п. 8 цього Порядку державна реєстрація транспортних засобів проводиться за умови сплати їх власниками передбачених законодавством податків і зборів, а також внесення в установленому порядку інших платежів.

Відповідно до п. 3.4 Інструкції про порядок здійснення підрозділами Державтоінспекції МВС державної реєстрації, перереєстрації та обліку транспортних засобів, оформлення і видачі реєстраційних документів, номерних знаків на них, затвердженої Наказом міністерства внутрішніх справ України від 11.08.2010 року № 379 працівниками РЕП ДАІ здійснюється контроль за внесенням обов'язкових платежів власниками транспортних засобів, у тому числі податку з власників транспортних засобів.

Згідно з частиною четвертою ст. 5 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів» фізичні особи - платники податку зобов'язані пред'являти органам, що здійснюють першу реєстрацію в Україні транспортних засобів, квитанції або платіжні доручення про сплату податку.

Частиною шостою ст. 5 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів» встановлено, що у разі відсутності документів про сплату податку перша реєстрація в Україні транспортних засобів не проводиться.

За таких обставин, колегія суддів суду касаційної інстанції погоджується з висновком суду апеляційної інстанції щодо неможливості здійснення державної реєстрації транспортного засобу без попередньої сплати за нього податку з власників транспортних засобів.

Крім того, постановою старшого слідчого СУ ГУМВС України у Львівській області від 19.11.2012 року ОСОБА_4 визнано потерпілим в кримінальній справі, порушеної за ознаками злочинів, передбачених частиною четвертою ст. 190, частиною першою, частиною третьою ст. 358 Кримінального кодексу України, яка виділена із кримінальної справи, порушеної щодо службових осіб Львівського ВРЕР УДАІ ГУМВС України у Львівській області за фактом зловживання службовим становищем та перевищенням службових повноважень за ознаками злочинів, передбачених частиною третьою ст.364, частиною першою ст. 365 Кримінального кодексу України.

Згідно вказаної постанови, протягом 2008-2010 років невстановлені особи шляхом обману та зловживання довірою здійснювали первинну реєстрацію транспортних засобів, в тому числі на ім'я ОСОБА_4, використовуючи паспортні дані та довіреність. В подальшому на час проведення даної реєстрації ці особи, діючи умисно, підробляли квитанції про сплату фізичними особами, на яких проводилась первинна реєстрація, податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, хоча фактично даний податок не був сплачений або сплачений частково та подавали їх у Львівське ВРЕР УДАІ ГУ МВС України у Львівській області для незаконної реєстрації посадовими особами ВРЕР транспортних засобів.

Тому вірним є висновок суду апеляційної інстанції щодо необґрунтованого висновку податкового органу про факт несплати відповідачем податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів при першій реєстрації транспортних засобів.

Таким чином, судом апеляційної інстанції зроблений правильний висновок про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

За таких обставин підстави для задоволення касаційної скарги відсутні.

Доводи, викладені в касаційній скарзі, не спростовують висновку суду апеляційної інстанції та встановлених обставин справи.

З урахуванням викладеного, є підстави вважати, що судом апеляційної інстанції ухвалено обґрунтоване рішення, яке постановлене з дотриманням норм матеріального і процесуального права, підстав для його скасування не вбачається.

Стаття 220 Кодексу адміністративного судочинства України визначає межі перегляду судом касаційної інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 220-1 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Залізничному районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області відхилити.

Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 15.07.2014 року у справі № 2а-882/11/1370 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили у порядку та строки, передбачені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, та на неї може бути подана заява про перегляд судових рішень Верховним Судом України з підстав та в порядку, передбачених статтями 236-239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий Ю.І.Цвіркун

Судді Л.В.Ланченко

Н.Г.Пилипчук