Справа № 2а-15598/09/2670
Суддя: Пащенко К.С.
Дата ухвалення: 2011-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

13 січня 2011 року < Час проголошення > № 2а-15598/09/2670

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Пащенка К.С. при секретарі судового засідання Шмігелю Т.В., розглянувши адміністративну справу
за позовомДержавного підприємства «Науково-дослідний інститут «КВАНТ»
доДержавної податкової інспекції у Печерському районі міста Києва
проскасування податкової вимоги, зобовязання вчинити дії
ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив визнати такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства дії ДПІ у Печерському районі міста Києва щодо винесення податкових вимог на адресу ДП «НДІ «Квант»за ненадходження до бюджету податкових платежів, що сталося з вини банку; зобов'язати ДПІ у Печерськом районі міста Києва відкликати першу податкову вимогу №1/6729 від 05.08.2009 та другу податкову вимогу №2/10130 від 12.11.2009 до ДП «НДІ «Квант»; зобов'язати ДПІ у Печерськом районі міста Києва скасувати податкову заставу на майно ДП «НДІ «Квант»згідно акту опису №70/24-425 від 21.08.2009.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та подав письмові заперечення проти позову, в яких просив відмовити у задоволенні позову повністю.

На підставі ч. 3 ст. 160 КАС України в судовому засіданні 13.01.2011 проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Виготовлення постанови у повному обсязі відкладено на 14.01.2011, про що повідомлено сторонам після проголошення вступної та резолютивної частини постанови в судовому засіданні з урахуванням вимог ч. 4 ст. 167 КАС України.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ДП «НДІ «Квант»зареєстроване Печерською районною у м. Києві державною адміністрацією 21.11.1997, перебуває на обліку в ДПІ у Печерському районі м. Києва та є платником податку на додану вартість.

05.08.2009 ДПІ у Печерському районі м. Києва було надіслано позивачу першу податкову вимогу №1/6729 про наявність податкового боргу з податку на додану вартість в розмірі 3477821,68 грн. та за платежем «частина чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств та їх об'єднань), що вилучається до бюджету»у розмірі 219599,37 грн.

12.11.2009 відповідачем надіслано позивачу другу податкову вимогу №2/10130 про наявність податкового боргу з податку на додану вартість в розмірі 3478684,74 грн. (в тому числі пеня у розмірі 862,16 грн.) та за платежем «частина чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств та їх об'єднань), що вилучається до бюджету» у розмірі 219599,37 грн.

Крім того, ДПІ у Печерському районі м. Києва було застосовано до ДП «НДІ «Квант»податкову заставу на підставі акту опису №70/24-425 від 21.08.2009, яка була зареєстрована у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна.

Відповідно до п. 5.1 ст. 5 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків у податковій декларації, вважається узгодженим з дня подання такої податкової декларації. Зазначене податкове зобов'язання не може бути оскаржене платником податків в адміністративному або судовому порядку. Якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 15 цього Закону) платник податків самостійно виявляє помилки у показниках раніше поданої податкової декларації, такий платник податків має право надати уточнюючий розрахунок.

Згідно з п. 1.2 ст. 1 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" податкове зобов'язання - це зобов'язання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів у порядку та у строки, визначені цим Законом або іншими законами України.

Пунктом 1.3 ст. 1 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" податковий борг (недоїмка) визначається як податкове зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобов'язання.

Відповідно до абз. 1 пп. 5.3.1 п. 5.3 ст. 5 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом десяти календарних днів, наступних за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 цього Закону для подання податкової декларації.

З матеріалів справи видно, що за ДП «НДІ «Квант»обліковується заборгованість з податку на додану вартість у розмірі 3478684,74 грн. (в тому числі пеня у розмірі 862,16 грн.), а також за платежем «частина чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств та їх об'єднань), що вилучається до бюджету»у розмірі 219599,37 грн.

17.07.2009 позивач подав в обслуговуючий банк ВАТ «Інноваційно-промисловий банк»платіжне доручення № 997 з метою виконання податкових зобов'язань з податку на додану вартість у розмірі 3523738,00 грн. у строки, передбачені абз. 1 пп. 5.3.1 п. 5.3 ст. 5 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", та платіжне доручення №999 з метою сплати частини чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств та їх об'єднань), що вилучається до бюджету, у розмірі 219599,37 грн., що підтверджується відповідними відмітками банку на платіжних дорученнях та не заперечувалось представником відповідача у судовому засіданні.

Відповідно до п. 8.1 ст. 8 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження. У разі надходження розрахункового документа клієнта до обслуговуючого банку після закінчення операційного часу банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в цьому розрахунковому документі, не пізніше наступного робочого дня. Банки та їх клієнти мають право передбачати в договорах інші, ніж встановлені в абзацах першому та другому цього пункту, строки виконання доручень клієнтів.

Як встановлено судом, незважаючи на наявність достатніх коштів на рахунку позивача, ВАТ «Інноваційно-промисловий банк»відмовилось виконувати платіжні доручення про перерахування коштів на сплату податку на додану вартість та частини чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств та їх об'єднань), що вилучається до бюджету, у строк, встановлений п, 8.1 ст. 8 Законом України "Про платіжні системи та переказ грошей в Україні", мотивуючи це у листах №110 та №111 від 20.07.2009 недостатністю коштів на кореспондентському рахунку.

На момент розгляду справи, ВАТ «Інноваційно-промисловий банк»виконано лише платіжне доручення позивача № 997 в частині сплати податкових зобов'язань з податку на додану вартість у розмірі 40000,00 грн.

Відповідно до пп. 16.5.1 п. 16.5 ст. 16 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»за порушення строків перерахування податків, зборів (обов'язкових платежів) до бюджетів або державних цільових фондів, встановлених Законом України "Про платіжні системи та переказ грошей в Україні" банк сплачує пеню за кожний день прострочення, включаючи день сплати, у розмірах, встановлених підпунктом 16.4.1 пункту 16.4 статті 16, та штрафні санкції, встановлені підпунктом 17.1.7 пункту 17.1 статті 17 цього Закону, а також несе іншу відповідальність, встановлену цим Законом, за порушення порядку своєчасного та повного внесення податку, збору (обов'язкового платежу) до бюджету або державного цільового фонду. При цьому платник податків, зборів (обов'язкових платежів) звільняється від відповідальності за несвоєчасне або неповне зарахування таких платежів до бюджетів та державних цільових фондів, включаючи нараховану пеню або штрафні санкції.

За таких умов, положення пп. 16.5.1 п. 16.5 ст. 16 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» звільняє платника податків від відповідальності за порушення обслуговуючим банком строків виконання платіжних доручень, тобто від нарахування штрафних санкцій та пені, а відтак у ДПІ у Печерському районі міста Києва були відсутні належні правові підстави для нарахування ДП «НДІ «Квант»пені на суму податкової заборгованості з податку на додану вартість, що не надійшла до державного бюджету з вини ВАТ «Інноваційно-промисловий банк», у розмірі 862,16 грн.

Водночас, судом не приймається посилання позивача на пп. 16.5.1 п. 16.5 ст. 16 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»як на підставу для скасування спірних податкових вимог у повному обсязі, оскільки вказана норма не звільняє платника податків від сплати основної суми податкового зобов'язання, зазначеного у податкових вимогах.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про систему оподаткування»обов'язок юридичної особи щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) припиняється із сплатою податку, збору (обов'язкового платежу) або його скасуванням або списанням податкової заборгованості відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". У разі ліквідації юридичної особи заборгованість з податків і зборів (обов'язкових платежів) сплачується у порядку, встановленому законами України. У разі укладення мирової угоди у процедурі провадження у справі про банкрутство заборгованість з податків і зборів (обов'язкових платежів) сплачується у розмірах, визначених мировою угодою, укладеною у порядку, встановленому законами України.

Згідно з п. 1.24 ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ грошей в Україні»переказ коштів - рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачі йому у готівковій формі, а відповідно до п. 30.1 ст. 30 Закону України "Про платіжні системи та переказ грошей в Україні" переказ вважається завершеним з моменту зарахування суми переказу на рахунок отримувача або її видачі йому в готівковій формі.

З системного аналізу п. 1.24 ст. 1, п. 30.1 ст. 30 Закону України «Про платіжні системи та переказ грошей в Україні»в контексті ч. 3 ст. 9 Закону України «Про систему оподаткування»видно, що обов'язок юридичної особи щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) при безготівковому переказі коштів припиняється з моменту зарахування суми переказу на відповідний рахунок.

Судом встановлено, що ВАТ «Інноваційно-промисловий банк»відмовилось виконувати платіжні доручення № 997 від 17.07.2009 про перерахування податку на додану вартість та платіжне доручення №999 від 17.07.2009 про перерахування частини чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств та їх об'єднань), що вилучається до бюджету. Як наслідок, відповідні кошти до Державного бюджету України не надійшли, а тому суд приходить до висновку про невиконання позивачем податкових зобов'язань з податку на додану вартість у розмірі 3477822,58 грн., а також за платежем «частина чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств та їх об'єднань), що вилучається до бюджету»у розмірі 219599,37 грн.

Відповідно до пп. "а" пп. 6.2.3 п. 6.2 ст. 6 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" перша податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання. Перша податкова вимога містить повідомлення про факт узгодження податкового зобов'язання та виникнення права податкової застави на активи платника податків, обов'язок погасити суму податкового боргу та можливі наслідки непогашення його у строк.

Згідно з п. "б" пп. 6.2.3 п. 6.2 ст. 6 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" друга податкова вимога направляється не раніше тридцятого календарного дня від дня направлення (вручення) першої податкової вимоги, у разі непогашення платником податків суми податкового боргу у встановлені строки. Друга податкова вимога додатково до відомостей, викладених у першій податковій вимозі, може містити повідомлення про дату та час проведення опису активів платника податків, що перебувають у податковій заставі, а також про дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Відповідно до пп. 8.2.1 п. 8.2 ст. 8 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»право податкової застави виникає: у разі неподання або несвоєчасного подання платником податків податкової декларації - з першого робочого дня, наступного за останнім днем строку, встановленого законом про відповідний податок, збір (обов'язковий платіж) для подання такої податкової декларації; несплати у строки, встановлені цим Законом, суми податкового зобов'язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, наступного за останнім днем зазначеного строку; несплати у строки, встановлені цим Законом, суми податкового зобов'язання, визначеної контролюючим органом, - з дня, наступного за останнім днем граничного строку такого погашення, визначеного у податковому повідомленні. При цьому за змістом пп. 9.4.1 п. 9.4 ст. 9 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»податковий керуючий організовує опис активів платника податків.

З огляду на те, що на момент винесення ДПІ у Печерському районі міста Києва першої №1/6729 від 05.08.2009 та другої №2/10130 від 12.11.2009 податкових вимог, а також реєстрації податкової застави активів позивача у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, узгоджені податкові зобов'язання з податку на додану вартість ДП «НДІ «Квант» не були сплачені, а також враховуючи відсутність у ДПІ у Печерському районі міста Києва підстав для нарахування ДП «НДІ «Квант»пені на суму податкової заборгованості з податку на додану вартість у розмірі 862,16 грн., суд приходить до висновку про правомірність винесення відповідних податкових вимог в частині зобов'язання позивача сплатити податковий борг з податку на додану вартість в розмірі 3477822,58 грн. та за платежем «частина чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств та їх об'єднань), що вилучається до бюджету»у розмірі 219599,37 грн.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам відповідач як суб'єкт владних повноважень не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності нарахування ДП «НДІ «Квант» пені на суму податкової заборгованості з податку на додану вартість на загальну суму 862,16 грн.

Водночас, з аналізу п. 1 ч. 2 ст. 162 КАС України видно, що вимога про визнання нечинним рішення може стосуватися лише нормативно-правового акта, а вимога про визнання протиправним (недійсним, незаконним, неправомірним) індивідуального акта (рішення) виключає вимогу про скасування цього ж акта, оскільки правові наслідки застосування обох згаданих вимог в даному випадку співпадають. Вимога про визнання протиправним (недійсним, незаконним, неправомірним, скасування) індивідуальних актів не містять різних способів захисту, а є одним і тим же способом, сформульованим у різних словесних формах.

Зміст принципу офіційного з'ясування всіх обставин у справі, передбачений ч. 4 ст. 11 КАС України, зобов'язує адміністративний суд до активної ролі у судовому засіданні, в тому числі і до уточнення змісту позовних вимог, з наступним обранням відповідного способу захисту порушеного права.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне захистити порушені права позивача шляхом скасування другої податкової вимоги ДПІ у Печерському районі м. Києва №2/10130 від 12.11.2009 в частині вимоги про сплату ДП «НДІ «Квант»пені, нарахованої на суму податкової заборгованості з податку на додану вартість у розмірі 3477822,58 грн., на загальну суму 862,16 грн.

Дослідивши обставини справи, проаналізувавши вищезазначені правові норми, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню частково.

З огляду на викладене, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються на користь позивача з Державного бюджету України згідно з ч. 3 ст. 94 КАС України пропорційно до задоволених вимог у сумі 0,01 грн.

Керуючись ст.ст. 9, 69-71, 94, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов Державного підприємства «Науково-дослідний інститут «КВАНТ»задовольнити частково.

2. Скасувати другу податкову вимогу Державної податкової інспекції у Печерському районі міста Києва №2/10130 від 12.11.2009 в частині вимоги про сплату Державним підприємством «Науково-дослідний інститут «КВАНТ»пені, нарахованої на суму податкової заборгованості з податку на додану вартість у розмірі 3477822,58 грн., на загальну суму 862,16 грн.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Стягнути з Державного бюджету України на користь Державного підприємства «Науково-дослідний інститут «КВАНТ»(м. Київ, вул. Димитрова, 5) витрати зі сплати судового збору у розмірі 01 коп.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254 КАС України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її складення в повному обсязі за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

СуддяОСОБА_1