Справа № 806/4639/15
Суддя: Семенюк Микола Миколайович
Дата ухвалення: 2015-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2015 року м. Житомир справа № 806/4639/15

категорія 12.3

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Семенюка М.М.,

за участі секретаря судового засідання Лисайчука А.О.,

позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління цивільного захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, зобов'язання виплати середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, який нею був уточнений (а.с.60-61), і в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ № 78к від 31.07.2015 року "Про звільнення ОСОБА_1Й.";

- зобов'язати Управління цивільного захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації поновити позивача на роботі;

- зобов'язати Управління цивільного захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації виплатити позивачу суму середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 5261,20 грн.

В обґрунтування позову зазначає, що при наявності посад, вони їй не були при звільненні запропоновані, та не було враховано, в порушення ч.1 ст. 42 КЗпП України, її переважне право на залишення на роботі.

В судовому засіданні позивач та представник позивача позов підтримали та просили його задовольнити.

Представник відповідача просив в задоволенні позовних вимог відмовити з підстав, викладених в письмових запереченнях на позов (а.с.26-31), пояснивши, що позивач не має підстав набуття переважного права залишення на роботі за нормами ч. 1 ст. 42 КЗпП України при скороченні чисельності чи штату працівників.

Проаналізувавши досліджені докази у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 з 20.01.2007 року проходила державну службу на різних посадах у відповідача.

Згідно розпорядження голови Житомирської обласної державної адміністрації від 09.04.2015 року (а.с.32-34) найменування Департаменту цивільного захисту населення зі штатом у кількості 44 штатні одиниці (а.с.36) було змінено на Управління цивільного захисту населення зі штатом у кількості 30 штатних одиниць (а.с.37).

Відповідно до витягу із наказу Департаменту цивільного захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації від 22.05.2015 року № 13-ОД "Про попередження працівників" (а.с. 13) ОСОБА_1 попереджено про наступне її звільнення за п.1 ст. 40 КЗпП через два місяці після попередження - 31 липня 2015 року.

Протоколом засідання комісії Департаменту цивільного захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації з працевлаштування працівників, посади яких скорочуються № 1 від 22.05.2015 року (а.с. 11-12) позивачу посада не запропонована.

Наказом Департаменту цивільного захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації від 31 липня 2015 року № 78к (а.с. 10) головного спеціаліста відділу бухгалтерського обліку та господарського забезпечення управління фінансового, кадрового та правового забезпечення ОСОБА_1 звільнено 03.08.2015 року за скороченням численності та штату працівників відповідно до п.1 ст.40 КЗпП України.

Пунктом 1 частини 1 та частини 2 статті 40 КЗпП України передбачено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників; звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Згідно з частинами 1, 2, 3 ст. 49-2 КЗпП України, про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації працівник, за своїм розсудом, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. Водночас власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про наступне вивільнення працівника із зазначенням його професії, спеціальності, кваліфікації та розміру оплати праці.

Суд звертає увагу, що на момент попередження про звільнення позивача (22.05.2015 року) посада провідного спеціаліста сектору кадрової роботи, правового забезпечення та діловодства Управління цивільного захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації нікому з працівників Департаменту цивільного захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації не була запропонована, та після 22.05.2015 року у зв'язку з виходом працівника у відпустку по догляду за дитиною, з'явилась ще одна вільна посада - спеціаліста 1 категорії сектору кадрової роботи, правового забезпечення та діловодства Управління цивільного захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації, яка також позивачу запропонована не була. В послідуючому на вказані посади були призначені ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Вказані обставини підтверджуються протоколом № 1 від 22.05.2015 року (а.с.11-12), штатним розписом на 2015 рік відповідача (а.с.37), табелями обліку робочого часу (а.с.52-54) та не заперечуються представником відповідача.

При цьому відповідачем ніяких доказів, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 мали переважне право, передбачене ст.42 КЗпП України, перед позивачем на залишення на роботі - не надано.

В той же час позивач має на утриманні двох малолітніх дітей, що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с.14-15), більший ніж ОСОБА_4 тривалий безперервний стаж роботи в даній організації (а.с.38) та, відповідно до відомостей з центральної бази даних Держаного реєстру фізичних осіб ДПА України про суми виплачених доходів (а.с.23), чоловік позивача в період 01.01.2014 року по 31.03.2015 року доходу не отримував, тобто остання є єдиним годувальником в сім'ї, що свідчить про те, що ОСОБА_1 пунктами 1, 2, 3 ч.2 ст. 42 КЗпП України, надаються при рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації переваги в залишенні на роботі.

Наведене свідчить, що при звільненні позивача, всупереч приписів частини 2 ст. 49-2 КЗпП України, не було враховано її переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством, а тому суд вважає оскаржуваний наказ протиправним та скасовує його з поновленням позивача на посаді, з якої вона була звільнена.

Згідно частини першої статті 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір, одночасно приймаючи рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Обчислення середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження проводиться відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100.

З довідки Управління цивільного захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації (а.с. 44) вбачається, що середньоденний заробіток позивача становив 131,53 грн. Тривалість вимушеного прогулу позивача до дня постановлення рішення у справі становить 40 робочих днів. Відтак, розмір середнього заробітку ОСОБА_1 за час вимушеного прогулу становить 5261 грн. 20 коп. (40*131,53 грн.). Обов'язок виплатити вказану суму суд покладає на відповідача.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 256 КАС України постанова суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби виконується негайно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.158-163 КАС України, суд,-

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту цивільного захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації від 31.07.2015 року № 78к "Про звільнення ОСОБА_1Й.".

Поновити ОСОБА_1 на посаді головного спеціаліста відділу бухгалтерського обліку та господарського забезпечення управління фінансового, кадрового та правового забезпечення Департаменту цивільного захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації з 03 серпня 2015 року.

Зобов'язати Управління цивільного захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 03 серпня 2015 року по день ухвалення судового рішення в сумі 5261,20 грн.

Постанову суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та стягнення середнього заробітку у межах суми стягнення за один місяць допустити до негайного виконання.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строків апеляційного оскарження, якщо апеляційної скарги не було подано.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя М.М. Семенюк

Повний текст постанови виготовлено: 07 жовтня 2015 р.