Справа № 826/7209/15
Суддя: Губська Л.В.
Дата ухвалення: 2015-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/7209/15 Головуючий у 1-й інстанції: Скочок Т.О. Суддя-доповідач: Губська Л.В.
У Х В А Л А

Іменем України

05 жовтня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Губської Л.В.,

Суддів: Ісаєнко Ю.А.,

Оксененка О.М.,

при секретарі: Агаркові Б.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у місті Києві на постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 28 липня 2015 року в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Індустріалізація" до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у місті Києві, третя особа - Державна податкова інспекція у Дарницькому районі Головного управління ДФС у м.Києві, про скасування податкової вимоги,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Індустріалізація",звернувся до суду з даним позовом, в якому просив скасувати податкову вимогу від 06.05.2014 року № 7373-25 з визначеною у ній сумою податкового боргу з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 193 335,20 грн., посилаючись на те, що сума такої заборгованості штучно сформована в обліковій картці платника податку.

Постановою Окружного адміністративного суду м.Києва від 28 липня 2015 року позов задоволено.

Не погодившись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить постанову суду скасувати та ухвалити нове рішення про залишення позову без задоволення.

Сторони в судове засідання не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду. Відповідно до ч.1 ст.41 КАС України розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, тому фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та наведені у скарзі доводи, колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду дійшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Так, судом установлено і підтверджується матеріалами справи, що 28.01.2014 року ТОВ «Індустріалізація» подало до ДПІ у Шевченківському районі ГУ Міндоходів у м. Києві податкову декларацію з податку на прибуток підприємства за 2013 рік в електронному вигляді, де в рядках 11 «Податок на прибуток від діяльності, що не підлягає патентуванню» та 14 «Податок на прибуток за звітний (податковий) період» задекларовано суму 310 877 грн., а в рядках 12 «Податок на прибуток від діяльності, що підлягає патентуванню, зменшений на вартість торгових патентів» і 13 «Зменшення нарахованої суми податку» - показники відсутні та додаток ЗП до такого останнього рядка Декларації не подавався.

Дана податковадеклараціябула подана за старою формою, затвердженою Наказом Міністерства фінансів України від 28.09.2011 року № 1213 «Про затвердження форми Податкової декларації з податку на прибуток підприємства», що зареєстрований в Міністерстві юстиціїУкраїни 20 жовтня 2011 р. за N 1215/19953 та втратив чинність 24.01.2014 року.

Задекларована сума податку в розмірі 310 877 грн. була сплачена позивачем до державного бюджету в повномуобсязі 07.03.2014 року.

28.07.2014 року Товариство подало до ДПІ уточнюючу податкову декларацію з податку на прибуток підприємства за 2013 рік в електронному вигляді та за новою формою, затвердженою Наказом Міністерствадоходів і зборівУкраїнивід 30.12.2013 року № 872 «Про затвердження форми Податкової декларації з податку на прибуток підприємства», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20 січня 2014 р. за N 103/24880.

Обидві зазначені податкові декларації з податку на прибуток підприємства були прийнятті в ДПІ у Шевченківському районі ГУ Міндоходів у м. Києві без зауважень та зареєстровані в дні їх подачі, що не є спірним.

Разом з тим, в інтегрованій картці платника податку на прибуток приватних підприємств ТОВ «Індустріалізація» 11.03.2014 року було проведено нарахування до сплати грошового зобов'язання в сумі 504 212 грн. на підставі Деклараціївід 28.01.2014 року, щобула автоматично погашена частково за рахунокнаявної станом на вказану дату переплати в сумі 310 877 грн., та різницяв сумі 193 335 грн. перенесена до недоїмки, що виникла за самостійно узгодженим податковим зобов'язанням з податку на прибуток.

06.05.2014 року позивач отримав податкову вимогу ДПІ у Шевченківському районі ГУ Міндоходів у м. Києві від 06.05.2014 року № 7373-25, за змістом якої станом на 05.05.2014 року за ТОВ «Індустріалізація» обліковується сума податкового боргу за узгодженим грошовим зобов'язанням з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 193 335,20 грн. 28.07.2014 року зазначена сума податкового боргу була зменшена на 3 603 грн. у зв'язку з врахуванням поданої товариством Уточнюючої декларації за 2013 рік, та станом на 30.07.2014 року сума податкового боргу становила вже 189 732 грн.

Вказан вимога є предметом цього позову, оскільки позивач вважає її необґрунтованою.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб»єктів владних повноважень адміністративні суду перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несправедливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч.ч.1,2 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, установлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб»єкта владних повноважень обов»язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відповідач, як суб»єкт владних повноважень, не довів суду правомірності своїх дій, в той час, як позивач свої доводи обґрунтував належним чином, при цьому, суд виходив з наступного.

Так, відповідно до п. 49.2 ст. 49 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є, відповідно до цього Кодексу незалежно від того, чи провадив такий платник податку господарську діяльність у звітному періоді.

Така податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положеннями пункту 46.5 статті 46 цього Кодексу та чинному на час її подання, та подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платни кподатків (п. 48.1 ст. 48, п. 49.1 ст. 49 цього Кодексу).

При цьому, в силу положеньабз. 2 п. 46.6 ст. 46 ПК України. до визначення нових форм декларацій (розрахунків), які набирають чинності для складання звітності за податковий період, щонастає за податковим періодом, у якому відбулось їх оприлюднення, є чинними форми декларацій (розрахунків), чинні до такого визначення.

Згідно п. 54.1 ст. 54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановленіцим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пенів важається узгодженою.

Пунктом11 розд. ІІ Порядку ведення органами Міністерства доходів і зборівУкраїни оперативного облікуподатків, зборів, митних платежів, єдиного внеску на загально обов'язкове державне соціальне страхування, інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 05.12.2013 року № 765, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 04 лютого 2014 р. за N 217/24994 (далі - Порядок), передбачено, що форми інтегрованих карток платника мають лицьовий та зворотний боки. Зворотний бік інтегрованої картки відображає стан розрахунків платника (суми нарахованого та сплаченого платежів, пені, штрафних (фінансових) санкцій, процентів за користування розстроченням (відстроченням) грошових зобов'язань (податкового боргу), суми податкового боргу, недоїмки із сплати єдиного внеску, надміру та/або помилково сплачені, заявлені до відшкодування тощо) за податками, зборами, єдиним внеском, митними платежами, операції, що проводяться з коштами передоплати. На лицьовому боці інтегрованої картки відображається додаткова інформація щодо стану розрахунків платника за податками, зборами, єдиним внеском, митними платежами та передоплатою.

Відповідно до п. 1 і 2 розд. ІІІ Порядку нарахуванню в інтегрованій картці платника підлягають: зобов'язання, штрафнісанкції та пеня за податками, зборами, митними платежами, самостійно визначені платником; суми до сплати єдиного внеску, самостійно визначені платником; зобов'язання, штрафні санкції та пеня за податками, зборами, митними платежами, суми до сплати єдиного внеску, визначені територіальним органом Міндоходів та узгоджені відповідно до чинного законодавства; пеня за порушення встановлених строків погашення узгоджених сум зобов'язань за податками, зборами, митними платежами, єдиним внеском; пеня на суму заниження податкового зобов'язання, нарахованого територіальним органом Міндоходів або платником; проценти за користування розстроченням (відстроченням).

Зобов'язання, штрафні санкції, пеня за податками, зборами, митними платежами, суми до сплати єдиного внеску, самостійно визначені платником у звітності, відображаються територіальним органом Міндоходів вінтегрованій картці платника.

Також пунктом 4 розділу ІІІ цього Порядку передбачено, що нарахування податків, зборів та сум єдиного внеску в інтегрованій картці платника здійснюються відповідно до звітності, що подається платником до територіального органу Міндоходів, а також митних та інших платежів - на підставі оформленої митної декларації. Нарахування узгоджених сум грошових зобов'язань за податками, зборами, митними платежами та сум єдиного внеску, нарахованих до сплати, в інтегрованій картці платника здійснюється датою граничного строку сплати таких нарахувань. При поданні уточнюючого розрахунку, що збільшує або зменшує грошові зобов'язання минулих податкових періодів платника та ліквідаційної звітності, нарахування в інтегрованій картці платника проводиться датою його подання.

Як вбачається зі змісту Декларації ТОВ «Індустріалізація» за 2013 рік (від 28.01.2014 року), позивач самостійно визначив до сплати податкове зобов'язання з податку на прибуток підприємств в сумі 310 877 грн., разом з тим в інтегрованій картці платника податку (позивача) з цього ж податку станом на 11.03.2014 року було нарахована більша сума грошового зобов'язання - 504 212 грн. (тобто, 310 877 грн. + 193 335 грн.).

Судом першої інстанції установлено, що при перенесенні показників з Декларації позивача за 2013 рік до інтегрованої картки платника податку контролюючий орган керувався листом Міністерства доходів і зборів України від 07.02.2014 року № 3194/7/99-99-19-03-01-17 «Про подання податкової звітності з податку на прибуток за 2013 рік», зі змісту якого вбачається, що центральний контролюючий орган виклав своє бачення порядку відображення в податковій звітності фінансових результатів від операцій з торгівлі цінними паперами, зазначивши, що відповідно до пункту 153.8 статті 153 Податкового кодексу України прибуток від операції з торгівлі у 2013 році цінними паперами оподатковується за ставкою 10 відсотків.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставність посилання відповідача на лист Міністерства доходів і зборів України від 07.02.2014, як на підставу для визначення з власної ініціативи платнику податку (позивачу) суми податку на прибуток, оскільки цей лист не є нормативним документом, в той час, як порядок визначення контролюючим органом сум грошових зобов'язань платникам податків з тих чи інших податків чітко регламентований нормами ст.ст. 54, 58, 75 - 79 ПК України та здійснюється за результатами проведення перевірок (документальних та/або камеральних) з винесенням відповідних податкових повідомлень-рішень (окрім випадків, коли обов'язок по визначенню податку в силу закону покладається безпосередньо на контролюючий орган).

Крім того, у відповідності до абз. 3 і 4 п. 153.8 ст. 153 розд. ІІІ «Податок на прибуток підприємств» ПК України,якщо за результатами звітного період узагальна сума прибутків від операцій із цінними паперами, що перебувають в обігу на фондовій біржі, перевищуєз агальну суму збитків від таких операцій, сума перевищення включається до об'єкта оподаткування за такими операціями та оподатковується за ставкою, визначеною пунктом 151.4 статті 151 цього Кодексу. Якщо за результатами звітного періоду загальна сума прибутків від операцій з цінними паперами, що не перебувають в обігу на фондовій біржі, перевищує загальну суму збитків від таких операцій, за кожним видом цінних паперів, сума перевищення включається до об'єкта оподаткування за такими операціями та оподатковується за ставкою, визначеною пунктом 151.4 статті 151 цього Кодексу.

Таким чином, обставини щодо правильності обрахунку позивачем суми податку за підсумками господарської діяльності в 2013 році (в тому числі від операцій з торгівлі цінними паперами) мали бути з'ясовані саме за наслідками проведення перевірок, в той час, як контролюючий орган всупереч вимог норм чинного законодавства визначив позивачу додатково до сплати суму грошового зобов'язання з податку в розмірі 193 335 грн. без проведенняп еревірок та без винесення податкового повідомлення-рішення.

Пунктом 57.1 ст. 57 ПК України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановленихцим Кодексом.

Згідно п. 59.1 ст. 59 ПК України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податковувимогув порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Оскільки під час розгляду справи не встановлено наявності у позивача законним шляхом узгодженої суми грошового зобов'язання, у відповідача не було підстав для формування спірної податкової вимоги.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції справу вирішено правильно, у відповідності до норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому підстав для скасування постанови не вбачається.

Керуючись ст.ст.195,196,198,200,205,206,211,212,254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у місті Києві - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 28 липня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: Л.В.Губська

Судді: Ю.А.Ісаєнко

О.М.Оксененко

.

Головуючий суддя Губська Л.В.

Судді: Оксененко О.М.

Ісаєнко Ю.А.