Справа № 826/17656/14
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2015-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого Бояринцевої М.А. при секретарі судового засідання Голубничій О.О., розглянувши у попередньому судовому засіданні матеріали справи

за позовом

Заступника Генерального прокурора України

до

третя особа,

Антимонопольного комітету України

яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Приватне акціонерне товариство "Фанери і плити"

про

визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

Заступник Генерального прокурора України звернувся до суду з позовом до Антимонопольного комітету України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Приватне акціонерне товариство “Фанери та плити”, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення Антимонопольного комітету України від 23.07.2013р. № 613-р “Про перегляд рішення комітету від 13.06.2012р. № 355-р”.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 16 липня 2015 року касаційну скаргу Антимонопольного комітету України задоволено частково. Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 4 лютого 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 2 червня 2015 року скасовано з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Направляючи справу на новий розгляд суд касаційної інстанції вказав, що розглядаючи справу суд першої інстанції мав перевірити чи оприлюднював відповідач оскаржене рішення (витяг) у встановленому порядку та дослідити питання строку звернення до суду та вирішити клопотання ПрАТ "Фанери та плити" про залишення позову без розгляду.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що відповідачем при прийняті спірного рішення грубо порушені приписи Закону України “Про захист економічної конкуренції”, що в свою чергу завдає шкоди інтересам держави та завдає збитків Державному бюджету України в особливо великому розмірі.

Відповідач проти задоволення позову заперечував з мотивів необґрунтованості та безпідставності, в судовому засіданні заявив клопотання про закриття провадження, оскільки спір щодо захисту економічної конкуренції необхідно розглядати в порядку господарського судочинства, а також надав відповідні докази та пояснення щодо висновків Вищого адміністративного суду України з приводу публікації своїх рішень.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ПрАТ "Фанери та плити" заявила клопотання про залишення позову без розгляду у зв’язку із пропуском позивачем строку на звернення до адміністративного суду.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких грунтується позов та заявлені клопотання відповідача та третьої особи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи в попередньому судовому засіданні, суд приходить до наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Антимонопольного комітету України від 13.06.2012р. № 355-р, у справі № 242-26.13/149-11, визнано що, ПрАТ “Шепетівський ДОК”, ТОВ “Уніплит”, ПАТ “Аверс”, ТОВ “Одек Україна”, ТОВ “Калинівський ЕЗДМ”, ТОВ “Меблевий рай”, ТОВ “Олісма”, ПрАТ “Фанери та плити”, ТОВ “ЛК Інтерплит Надвірна”, ТОВ “Свиспан Лімітед”, ТзДВ “Перечинський лісохімічний комбінат”, ТОВ “Кроноспан УА”, ТОВ “Кроно-Україна”, ТОВ “ДОК Шепетівка”, узгодивши свою поведінку під час спеціалізованих аукціонів з продажу необробленої деревини ресурсу І -IV кварталів 2011 року, вчинили порушення, передбачене пунктом 4 частини другої статті 6 та пунктом 1 статті 50 Закону “Про захист економічної конкуренції”, у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів аукціонів та накладено штраф у розмірі 15 903 000 грн.

Рішення від 13.06.2012р. № 355-р. ПрАТ “Фанери та плити” було оскаржено у судовому порядку.

29 травня 2013 року ПрАТ “Фанери та плити” звернулось до Антимонопольного комітету України із заявою про перегляд рішення № 355-р від 13.06.2012 року в частині накладення штрафу на підприємство, у зв'язку з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для розгляду справи.

За наслідками розгляду вказаної заяви, відповідачем прийнято рішення № 613-р від 23.07.2013 року, яким змінено пункт 10 резолютивної частини рішення Антимонопольного комітету України від 13.06.2012 року № 355-р у справі № 242-26.13/149-11 “Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафів”, та зменшено розмір штрафу, застосованого до Приватного акціонерного товариства “Фанери та плити” до 30 000 гривень.

Позивач, не погоджуючись із правомірністю рішення № 613-р від 23.07.2013 року, вважаючи його таким, що прийнято безпідставно, в порушення ст. ст. 58, 59 Закону України “Про захист економічної конкуренції”, у листопаді 2014 року звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Положеннями частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб’єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами встановлено інший порядок судового провадження.

Частиною другою статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» Антимонопольний комітет є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель.

За змістом пункту 3 частини першої статті 12 Господарського процесуального кодексу України господарським судам підвідомчі справи за заявами органів Антимонопольного комітету України з питань, віднесених законодавчими актами до їх компетенції.

Законом України «Про захист економічної конкуренції», який визначає правові засади підтримки та захисту економічної конкуренції, обмеження монополізму в господарській діяльності і спрямований на забезпечення ефективного функціонування економіки України на основі розвитку конкурентних відносин, саме і встановлено інший порядок судового вирішення спорів за участю органів Антимонопольного комітету України.

Зокрема, положеннями частиною першою статті 60 цього Закону передбачено право заявника, відповідача, третьої особи оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення.

З огляду на зміст цієї норми та зважаючи на положення статті 12 Господарського процесуального кодексу України, частини другої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України, справи зі спорів про оскарження рішень органів Антимонопольного комітету України підвідомчі господарським судам і підлягають розгляду за правилами Господарського процесуального кодексу України, за винятком, відповідно до положень статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України, вирішення справ щодо оскарження рішень Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері державних закупівель.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 17 червня 2015 року у справі №910/1331/14.

Згідно статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що нормами статті 12 Господарського процесуального кодексу України та статті 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції» встановлено інший порядок судового провадження щодо дії чи бездіяльності суб’єктів владних повноважень.

Відповідно до статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками підготовчого провадження суд у порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду постановляє ухвалу про: 3) закриття провадження у справі.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

З огляду на встановлене, суд задовольняє клопотання відповідача про закриття провадження у справі.

Щодо клопотання третьої особи про залишення позовної заяви без розгляду, суд зазначає, що дане клопотання підлягає вирішенню господарським судом за правилами, встановленими Господарським процесуальним кодексом України, як судом, до юрисдикції якого належить вирішення спору по суті.

Керуючись статтями 121, 157, 160, 165, 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

1. Закрити провадження у справі.

2. Попередити позивача, що повторне звернення з тією самою позовною заявою не допускається.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя М.А. Бояринцева

Повний текст ухвали складений 9 жовтня 2015 року.