Справа № 11539/10/2070
Суддя: Біленський О.О.
Дата ухвалення: 2010-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

14 грудня 2010 р. № 2-а- 11539/10/2070

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Біленського О.О.,

при секретарі судового засідання Лишняк І.В.,

за участі:

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом

Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3
до Державної податкової інспекції в Орджонікідзевському районі міста Харкова
проскасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 (далі - ФО-П ОСОБА_3В.) звернулась до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції в Орджонікідзевському районі міста Харкова (далі - ДПІ в Орджонікідзевському районі м.Харкова) про скасування податкового повідомлення-рішення №/0 від 02 вересня 2010 року, яким ФО-П ОСОБА_3 було визначено податкове зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 645348,00 грн., в тому числі 430232,00 грн. за основним платежем та 215116,00 грн. - за штрафними фінансовими санкціями.

В обґрунтування своїх позовних вимог ФО-П ОСОБА_3 посилається на те, що зазначене податкове повідомлення-рішення було прийнято ДПІ у Орджонікідзевському районі м.Харкова з порушенням норм чинного в Україні законодавства, зокрема Конституції України, Закону України «Про податок на додану вартість»від 3 квітня 1997 року №168/97-ВР з наступними змінами та доповненнями (далі - Закон України №168/97-ВР). При цьому позивач посилається на те, що ним було правомірно включено суми ПДВ за податковими накладними виписаними: ТОВ «Торгівельний будинок «Харківхліб», ФО-П ОСОБА_4, ФО-П ОСОБА_5, ФО-П ОСОБА_6, ТОВ «Світанок-Плюс», ТОВ «Терра-Агро-Транс-Івест»до складу податкового кредиту у тому звітного періоду, в якому було отримано зазначені податкові накладні, так як згідно положень Закону України №168/97-ВР право на податковий кредит виникає у платника податків лише після одержання податкової накладної.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Представник відповідача у запереченнях на адміністративний позов та у судовому засіданні проти задовлення позовних вимог заперечував, посилаючись на матеріали перевірки. При цьому в судовому засіданні вказав, що викладені в акті перевірки обставини свідчать про те, що позивачем було порушено п.п. 7.2.6 п. 7.2 і підп. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону України №168/97-ВР, внаслідок включення до складу податкового кредиту звітного періоду (жовтень-грудень 2008 року) сум ПДВ за податковими накладними виписаними в інший ніж звітний період. Зазначені дії позивача призвели до заниження податку на додану вартість на суму 430232,00 грн. Представник відповідача також зазначив, що податкове повідомлення-рішення №/0 від 02 вересня 2010 року цілком відповідає вимогам чинного законодавства України, в зв'язку з чим просить в задоволені позовних вимог відмовити.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, встановив наступне.

В період з 30.06.2010 року по 27.07.2010 року ДПІ у Орджонікідзевському районі м.Харкова на підставі ч.11 ст.111 Закону України Про державну податкову службу в Україні від 04.12.1990 року за №509-XІІ з наступними змінами та доповненнями (далі - Закон України №509-XІІ), відповідно до направлень №245 від 30.06.2010 року та №266 від 14.07.2010 року, виданих ДПІ у Орджонікідзевському районі м.Харкова, було проведено виїзну планову перевірку ФО-П ОСОБА_3 (іден. номер НОМЕР_1) з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства за період з 01.10.2008 року по 31.03.2010 року, результати якої було оформлено актом перевірки №1920/17- від 30.07.2010 року. В ході здійснення зазначеної перевірки посадовими особами податкової інспекції було встановлено порушення ФО-П ОСОБА_3 п.п. 7.2.6 п. 7.2 та п.п. 7.4.5 п.7.4. ст.7 Закону України №168/97-ВР, що призвело до заниження позивачем податку на додану вартість на 430232,00 грн.

02 вересня 2010 року ДПІ у Орджонікідзевському районі м. Харкова було складено податкове повідомлення-рішення №/0, яким ФО-П ОСОБА_3 було визначено податкове зобовязання з податку на додану вартість у сумі 645348,00 грн., в тому числі 430232,00 грн. за основними платежем та 215116,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

В податковому повідомленні-рішенні ДПІ у Орджонікідзевському районі м.Харкова від 02.09.2010 року №/0 зазначено, що його прийнято згідно підп.«б»підп.4.2.2 п.4.2 ст.4, підп.17.1.3 п.17.1 ст.17 Закону України Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетом та державними цільовими фондами від 21.12.2000 року за №2181-ІІІ з наступними змінами та доповненнями (далі - Закон України №2181-ІІІ) на підставі акта перевірки №1920/17- від 30.07.2010року, яким було встановлено порушення позивачем підп.7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону України №168/97-ВР.

В п.2.4.2 «Податковий кредит»акта перевірки від 30.07.2010 року №1920/17- зазначено, що за період з 01.10.2008 року по 31.03.2010 року позивачем було завищено податковий кредит на загальну суму 430232,00 грн., в тому числі за жовтень 2008 року на суму 150000,00 грн., за листопад 2008 року на суму 168686,00 грн., за грудень 2008 року на суму 111546,00 грн.

Окрім цього, в акті перевірки зазначено, що податковий кредит було завищено на загальну суму 430232,00 грн. внаслідок включення до складу податкового кредиту звітного періоду (жовтень, листопад, грудень 2008 року) сум ПДВ за податковими накладними виписаними в інший ніж звітний період, а саме:

- у жовтні 2008 року суму ПДВ у розмірі 150000,00 грн. за податковою накладною №57 від 29.07.2008 року, виписаною ТОВ «Торгівельний будинок «Харківхліб»;

- у листопаді 2008 року суму ПДВ за податковою накладною №42 від 31.07.2008 року, виписаною ФО-П ОСОБА_4 у розмірі 6822,00 грн., за податковою накладною №19 від 31.08.2008 року, виписаною ФО-П ОСОБА_5 у розмірі 18641,80 грн., за податковою накладною №35 від 31.07.2008 року, виписаною ФО-П ОСОБА_6 у розмірі 7483,80 грн., за податковою накладною №30 від 26.08.2008 року, виписаною ТОВ «Світанок-Плюс»у розмірі 135738,35 грн.

- у грудні 2008 року - суму ПДВ за податковою накладною №31 від 27.08.2008 року, виписаною ТОВ «Світанок-Плюс»у розмірі 99764,33 грн., та за податковими накладними №3 від 08.08.2008 року і №4 від 11.08.2008 року, виписаними ТОВ «Терра-Агро-Транс-Інвест»у розмірі 11782,50 грн.

Згідно акту перевірки, включення позивачем до складу податкового кредиту сум ПДВ за податковими накладними, виписаними в інший ніж звітний період, призвело до порушення підп.7.2.6 п.7.2 та підп.7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону України №168/97-ВР на заниження податку на додану вартість на 430232,00 грн.

В судовому засіданні представник позивача також зазначив, що єдиною підставою для зменшення позивачу податкового кредиту з ПДВ на суму 430232,00 грн. (визначення податкового зобовязання з ПДВ) є неправомірне включення позивачем до складу податкового кредиту звітного періоду (жовтень, листопад, грудень 2008 року) сум ПДВ за податковими накладними виписаними в інший ніж звітний період.

При цьому представник відповідача визнав, що в ході проведення перевірки позивачем були надані всі первинні бухгалтерські та податкові документи, які підтверджують взаємозвязок позивача з наступними контрагентами: ТОВ «Торгівельний будинок «Харківхліб», ФО-П ОСОБА_4, ФО-П ОСОБА_5, ФО-П ОСОБА_6, ТОВ «Світанок-Плюс», ТОВ «Терра-Агро-Транс-Івест». Суми ПДВ за спірними податковими накладними були сплачені позивачем зазначеним контрагентам в ціні товару (послуг).

Судом встановлено, що 01 січня 2007 року між ФО-П ОСОБА_3 та ФО-П ОСОБА_7 було укладено договір №3 про надання транспортних послуг, згідно умов якого ФО-П ОСОБА_7 зобовязалася надати позивачу послуги з перевезення вантажу по Україні та інші транспортні послуги. Строк дії договору до 31.12.2010 року.

Згідно акту №42 від 31.07.2008 року в липні 2008 року ФО-П ОСОБА_7 надала позивачу послуги на загальну суму 40932,00 грн., в т.ч. ПДВ 6822,00 грн.

ФО-П ОСОБА_7 на суму наданих послуг виписала на імя позивача податкову накладну №42 від 31.07.2008 року, в якій було окремо визначено суму ПДВ 6822,00 грн.

Позивач повністю розрахувався з ФО-П ОСОБА_7 за надані послуги.

Податкова накладна №42 від 31.07.2008 року була отримана позивачем у листопаді 2008 року, що підтверджується реєстром отриманих та виданих податкових накладних.

17 липня 2008 року між ФО-П ОСОБА_3 та ФО-П ОСОБА_5 було укладено договір №02 про надання транспортних послуг, згідно умов якого ФО-П ОСОБА_5 зобовязався надати позивачу послуги з перевезення вантажу по Україні, та інші транспортні послуги.

Згідно акту №19 від 31.08.2008 року в серпні 2008 року ФО-П ОСОБА_5 надав позивачу послуги на загальну суму 111850,80 грн., в т.ч. ПДВ 18641,80 грн.

На суму наданих послуг ФО-П ОСОБА_5 виписав на імя ФО-П ОСОБА_3 податкову накладну №19 від 31.08.2008 року, в якій окремо було визначено суму ПДВ.

Позивач повністю розрахувався з ФО-П ОСОБА_5 за надані послуги.

Податкова накладна №19 від 31.08.2008 року була отримана позивачем у листопаді 2008 року, що підтверджується реєстром отриманих та виданих податкових накладних.

01 липня 2007 року між ФО-П ОСОБА_3 та ФО-П ОСОБА_6 було укладено договір №04, згідно умов якого ФО-П ОСОБА_6 зобовязався надати позивачу послуги з перевезення вантажу по Україні. Строк дії договору до 31.12.2008 року.

Згідно акта №34 від 31.07.2008 року загальна вартість послуг наданих ФО-П ОСОБА_6 в липні 2008 року становить 44902,80 грн., в т.ч. ПДВ 7483,80 грн.

На суму наданих послуг ФО-П ОСОБА_6 на імя ФО-П ОСОБА_3 було виписано податкову накладну №35 від 31.07.2008 року, в якій окремо було визначено суму ПДВ 7483,80 грн.

Позивач повністю розрахувався з ФО-П ОСОБА_6 за надані послуги.

Податкові накладну №35 від 31.07.2008 року позивач отримав у листопаді 2008 року, що підтверджується реєстром отриманих та виданих податкових накладних.

20 серпня 2008 року між ФО-П ОСОБА_3 (за договором - Покупець) та ТОВ «Світанок-Плюс»(за договором - Продавець) було укладено договір купівлі-продажу №20/08-08, згідно умов якого Продавець зобовязався передати у власність Покупця рож продовольчу врожаю 2007 року.

На виконання умов договору у серпні 2008 року ТОВ «Світанок-Плюс»передало ФО-П ОСОБА_3 у власність рож продовольчу на загальну суму 1413016,05 грн., в т.ч. ПДВ 235502,68 грн.

ТОВ «Світанок-Плюс»на суму переданого товару на імя ФО-П ОСОБА_3 були виписані: податкова накладна №30 від 26.08.2008 року на суму 814430,06 грн., в т.ч. ПДВ 135738,35 грн. та податкова накладна №31 від 27.08.2008 року на суму 598585,99 грн., в т.ч. ПДВ 99764,33 грн.

Позивач повністю розрахувався з ТОВ «Світанок-Плюс»за отриманий товар (рож).

Згідно реєстрів отриманих та виданих податкових накладних податкову накладну №30 від 26.08.2008 року ФО-П ОСОБА_3 отримала у листопаді 2008 року, а податкову накладну №31 від 27.08.2008 року у грудні 2008 року.

01 червня 2010 року між ФО-П ОСОБА_3 (за договором - Замовник) та ТОВ «Торгівельний будинок «Харківхліб»(за договором - Виконавець) було укладено договір про надання маркетингових послуг.

ТОВ «Торгівельний будинок «Харківхліб»виконало взяті на себе за договором зобовязання та надало ФО-П ОСОБА_3 маркетингові послуги на загальну суму 900000,00 грн., в т.ч. ПДВ 150000,00 грн.

ТОВ «Торгівельний будинок «Харківхліб»на суму наданих послуг було виписано на імя ФО-П ОСОБА_3 податкову накладну №57 від 29.07.2008 року, в якій окремо було визначено суму ПДВ 150000,00 грн.

Розрахунки між сторонами було здійснено в безготівковій формі.

Податкову накладну №57 від 29.07.2008 року позивач отримав у жовтні 2008 року, що підтверджується реєстром отриманих та виданих податкових накладних.

01 серпня 2008 року між ФО-П ОСОБА_3 (за договором - Покупець) та ТОВ «Терра-Агро-Транс-Інвест» (за договором - Продавець) було укладено договір купівлі-продажу №01/08/08-2, згідно умов якого Продавець зобовязався передати у власність Покупця рож озиму 2-го класу на загальну суму 72000,00 грн.

На виконання умов договору у серпні 2008 року ТОВ «Терра-Агро-Транс-Інвест»передало ФО-П ОСОБА_3 у власність рож озиму 2-го класу на загальну суму 70695,00 грн., в т.ч. ПДВ 11782,50 грн.

На суму переданого товару ТОВ «Терра-Агро-Транс-Інвест»було виписано на імя ФО-П ОСОБА_3: податкову накладну №3 від 08.08.2008 року на суму 47241,00 грн., в т.ч. ПДВ 7873,50 грн. та податкову накладну №4 від 11.08.2008 року на суму 23454,00 грн., в т.ч. ПДВ 3909,00 грн.

Позивач повністю розрахувався з ТОВ «Терра-Агро-Транс-Інвест»за отриманий товар.

Податкову накладну №3 від 08.08.2008 року та №4 від 11.08.2008 року позивач отримав у грудні 2008 року.

Проаналізувавши у сукупності надані позивачем документи, зокрема договори, акти, розрахункові документи, видаткові та податкові накладні судом встановлено, що договори укладені позивачем з ТОВ «Торгівельний будинок «Харківхліб», ФО-П ОСОБА_4, ФО-П ОСОБА_5, ФО-П ОСОБА_6, ТОВ «Світанок-Плюс», ТОВ «Терра-Агро-Транс-Івест»були укладені з додержанням норм чинного в Україні законодавства, мали реальний характер, були виконанні сторонами у повному обсязі. Спірні податкові накладні надані позивачем до податкового органу виписані ТОВ «Торгівельний будинок «Харківхліб», ФО-П ОСОБА_4, ФО-П ОСОБА_5, ФО-П ОСОБА_6, ТОВ «Світанок-Плюс», ТОВ «Терра-Агро-Транс-Івест»по реальним господарським операціям, що відбулися між позивачем та зазначеними контрагентами. Податкові накладні виписані зазначеними вище контрагентами повністю відповідають вимогам Закону України №168/97-ВР.

Також судом встановлено, що договори укладені між позивачем та ТОВ «Торгівельний будинок «Харківхліб», ФО-П ОСОБА_4, ФО-П ОСОБА_5, ФО-П ОСОБА_6, ТОВ «Світанок-Плюс», ТОВ «Терра-Агро-Транс-Івест», а також податкові накладні виписані по зазначеним договорам на момент розгляду справи є чинними і в установленому законодавством порядку судом недійсними не визнавалися. Також зазначені вище договори не є нікчемними (недійсними в силу закону).

Представник відповідача у судовому засіданні зазначив, що в ході проведення перевірки позивачем були надані перевіряючим первинні бухгалтерські та податкові документи, які підтверджують взаємозвязок позивача з наступними контрагентами: ТОВ «Торгівельний будинок «Харківхліб», ФО-П ОСОБА_4, ФО-П ОСОБА_5, ФО-П ОСОБА_6, ТОВ «Світанок-Плюс», ТОВ «Терра-Агро-Транс-Івест».

Крім цього, представник відповідача у судовому засіданні пояснив, що відповідач визнає ті обставини, що позивач повністю сплатив контрагентам: ТОВ «Торгівельний будинок «Харківхліб», ФО-П ОСОБА_4, ФО-П ОСОБА_5, ФО-П ОСОБА_6, ТОВ «Світанок-Плюс», ТОВ «Терра-Агро-Транс-Івест»ціну придбаного товару (наданих послуг) з урахуванням сум ПДВ та має належним чином оформлені первинні документи, зокрема виписані контрагентами податкові накладні.

Вищезазначені обставини підтверджуються даними здійсненої відповідачем перевірки і матеріалами справи.

Зазначені обставини визнаються й позивачем.

Законом України №168/97-ВР визначено платників ПДВ, обєкти, базу та ставки оподаткування, перелік неоподатковуваних та звільнених від оподаткування операцій, особливості оподаткування експортних та імпортних операцій, поняття податкової накладної, порядку обліку, звітування та внесення податку до бюджету.

Згідно п.1.7 ст.1 Закону України №168/97-ВР, податковий кредит це сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобовязання звітного періоду, визначена згідно з цим Законом.

Відповідно до п.п.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України №168/97-ВР, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг) та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 6.1 ст. 6 та ст. 81 цього Закону, у звязку з: придбанням або виготовленням товарів та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів, у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання у виробництві та/або поставці товарів (послуг) для оподатковуваних операцій у межах господарської діяльності платника податку.

Датою виникнення права платника податку на податковий кредит згідно підп. 7.5.1 п. 7.5 ст. 7 Закону України №168/97-ВР, вважається дата здійснення першої з подій:

- або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків;

- або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

Відповідно до підп.7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону України №168/97-ВР не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у звязку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту).

Аналіз наведених вище норм права дає підстави зробити висновок, що Законом України №168/97-ВР передбачено єдину підставу для формування податкового кредиту, а саме наявність у платника податку-покупця належно оформленої податкової накладної. Датою виникнення права у платника податків на податковий кредит є дата фактичного отримання податкової накладної.

З огляду на зазначене вбачається, що податкові накладні одержані із запізненням, включаються до реєстру отриманих податкових накладних того звітного періоду, в якому їх отримано, а суми податку на додану вартість по таких накладних відображаються в загальній сумі податкового кредиту звітного податкового періоду, в якому фактично було отримано податкові накладні.

Судом встановлено, що спірні податкові накладні були виписані контрагентами: ТОВ «Торгівельний будинок «Харківхліб», ФО-П ОСОБА_4, ФО-П ОСОБА_5, ФО-П ОСОБА_6, ТОВ «Світанок-Плюс», ТОВ «Терра-Агро-Транс-Івест»в період з липня 2008 року по серпень 2008 року.

Фактично податкові накладні виписані: ТОВ «Торгівельний будинок «Харківхліб», ФО-П ОСОБА_4, ФО-П ОСОБА_5, ФО-П ОСОБА_6, ТОВ «Світанок-Плюс», ТОВ «Терра-Агро-Транс-Івест», були отримані позивачем в період з жовтня 2008 року по грудень 2008 року, що підтверджується реєстрами отриманих та виданих податкових накладних.

Позивачем, суми ПДВ за податковими накладними виписаними: ТОВ «Торгівельний будинок «Харківхліб», ФО-П ОСОБА_4, ФО-П ОСОБА_5, ФО-П ОСОБА_6, ТОВ «Світанок-Плюс», ТОВ «Терра-Агро-Транс-Івест», були включені до складу податкового кредиту у тому звітному періоді, в якому були отримані податкові накладні.

На підставі зазначених вище обставин суд приходить до висновку, про додержання позивачем вимог підп.7.4.5 п.7.4 та підп.7.5.1 п.7.5 ст.7 Закону України №168/97-ВР, щодо періоду формування податкового кредиту та, як наслідок, про відсутність порушення позивачем зазначених положень Закону України №168/97-ВР.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що позивачем було правомірно включено суми ПДВ за податковими накладними виписаними: ТОВ «Торгівельний будинок «Харківхліб», ФО-П ОСОБА_4, ФО-П ОСОБА_5, ФО-П ОСОБА_6, ТОВ «Світанок-Плюс», ТОВ «Терра-Агро-Транс-Івест»в період з липня 2008 року по серпень 2008 року до складу податкового кредиту у тому звітному періоді, в якому вони були отримані, а саме у жовтні, листопаді, грудні 2008 року.

Що стосується посилань відповідача про порушення позивачем підп.7.2.6 п.7.2 ст.7 Закону України №168/97-ВР судом встановлено наступне:

Підпунктом 7.2.6 п.7.2 ст.7 Закону України №168/97-ВР передбачено, що податкова накладна видається платником податку, який поставляє товари (послуги), на вимогу їх отримувача, та є підставою для нарахування податкового кредиту.

У разі відмови з боку постачальника товарів (послуг) надати податкову накладну або при порушенні ним порядку її заповнення отримувач таких товарів (послуг) має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву зі скаргою на такого постачальника, яка є підставою для включення сум цього податку до складу податкового кредиту. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку внаслідок придбання таких товарів (послуг).

В акті перевірки відповідач зазначає, що позивачем в порушення п.п.7.2.6 п.7.2 ст.7 Закону України №168/97-ВР не було надано до податкової інспекції скарги на контрагентів: ТОВ «Торгівельний будинок «Харківхліб», ФО-П ОСОБА_4, ФО-П ОСОБА_5, ФО-П ОСОБА_6, ТОВ «Світанок-Плюс», ТОВ «Терра-Агро-Транс-Івест».

Суд зазначає, що абз.2 п.п.7.2.6 п.7.2 ст.7 Закону України №168/97-ВР встановлено право платника податків на подання такої скарги, а не обовязок.

Крім цього, судом встановлено, що жодний з зазначених вище контрагентів не відмовився надати позивачу податкові накладні на проданий товар (надані послуги).

На підставі зазначеного, суд приходить до висновку, що позивачем не було порушено положення підп.7.2.6 п.7.2 ст.7 Закону України №168/97-ВР.

Відсутністю порушень з боку позивача положень Закону України №168/97-ВР свідчить про безпідставність нарахування позивачу податкового зобовязання з податку на додану вартість у сумі 430232,00 грн.

В звязку з тим, що відповідач не мав належних підстав для визначення позивачу податкового зобовязання з податку на додану вартість, то згідно положень Закону України №2181-ІІІ відповідач не мав підстав для визначення позивачу штрафних (фінансових) санкцій у сумі 215116,00 грн.

Судом встановлено, що податкове повідомлення-рішення №/0 від 02 вересня 2010 року, було прийнято відповідачем з порушенням норм чинного законодавства, зокрема Конституції України та Закону України №168/97-ВР.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України: з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам, відповідач, як субєкт владних повноважень не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності прийнятого ним рішення, щодо нарахування позивачу податкового зобовязання з податку на додану вартість, а також висновків акту перевірки позивача.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача документально і нормативно обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійсненні нею документально підтверджені судові витрати з державного бюджету України.

Отже, суд присуджує позивачу всі здійснені документально підтверджені судові витрати в розмірі 3,40 грн.

Керуючись ст.ст. 8-14, 71, 159, 160-163, 167, 185, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції в Орджонікідзевському районі міста Харкова про скасування податкового повідомлення-рішення №/0 від 02 вересня 2010 року, яким ФО-П ОСОБА_3 було визначено податкове зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 645348,00 грн., в тому числі 430232,00 грн. за основним платежем та 215116,00 грн. - за штрафними фінансовими санкціями - задовольнити в повному обсязі.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в Орджонікідзевському районі міста Харкова №/0 від 02 вересня 2010 року у відношенні Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3 про визначення податкового зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 645348,00 грн., в тому числі 430232,00 грн. за основним платежем та 215116,00 грн. - за штрафними фінансовими санкціями.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 витрати зі сплати судового збору у розмірі 3 грн. 40 коп. (три грн. 40 коп.).

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення протягом десяти днів з дня її проголошення, у разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Апеляційна скарга, подана після закінчення строків, установлених цією статтею, залишається без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлено 17.12.2010 року.

Суддя Біленський О.О.