Справа № 1915/10309/12
Суддя: Левицька Наталія Георгіївна
Дата ухвалення: 2015-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.09.2015р. Справа № 876/7251/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Левицької Н.Г.,

судді Обрізка І.М.,

судді Сапіги В.П.,

за участю секретаря судового засідання Мартинишина Р.С.,

за участю представників:

апелянтів (позивачів у справі): ОСОБА_1, ОСОБА_2,

відповідача у справі: ОСОБА_3,

третіх осіб у справі: ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові

апеляційні скарги ОСОБА_6 та ОСОБА_7, м.Тернопіль

на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19.06.2015р. про закриття провадження у справі №1915/10309/2012

за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_9, м.Тернопіль

до Тернопільської міської ради, м.Тернпіль

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Приватне підприємство Перлина, Відділ Держземагенства у м.Тернополі Тернопільської області, Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Тернопільській області, м.Тернопіль

про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

19.06.2012р. позивачі: ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_1, ОСОБА_9 звернулись до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до Тернопільської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватне підприємство Перлина, відділ Держземагенства у м.Тернополі Тернопільської області, управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Тернопільській області, про визнання протиправним та скасування рішення, просили визнати протиправним та скасувати рішення Тернопільської міської ради №6/21/71 від 17.05.2012р. Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для обслуговування закладу громадського харчування Майдан з реконструкцією входу та влаштуванням літнього майданчика за адресою: вул.Кардинала Сліпого, 1, приватному підприємству Перлина та надання в оренду терміном на три роки; зобовязати Тернопільську міську раду утриматись в майбутньому в прийнятті рішень, що стосуються передачі земельної ділянки між будинками №1 та №3 по вул.Кардинала Йосипа Сліпого в оренду; зобовязати Тернопільську міську раду компенсувати судові витрати позивача в розмірі, передбаченому законодавством.

В подальшому Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області замінено позивача ОСОБА_1 належним позивачем ОСОБА_7.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19.06.2015р. провадження у справі №1915/10309/2012 закрито. Рішення суду мотивовано тим, що вказану справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, його оскаржили позивачі у справі: ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які у поданих апеляційних скаргах, посилаючись на те, що при винесенні даного рішення судом неповністю зясовано обставини, які мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи та порушено норми процесуального права, просили скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 зводяться до того, що земельні спори фізичних чи юридичних осіб з органом місцевого самоврядування як субєктом владних повноважень, повязані з оскарженням його рішень, дій чи бездіяльності, належать до публічно-правових спорів, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_7 обґрунтовано тим, що позивачі не є субєктами земельних відносин, оскільки ними оскаржуються виключно розпорядчі повноваження Тернопільської міської ради, внаслідок здійснення яких унеможливлено користування елементами благоустрою на земельній ділянці 0,0111га, на якій розташовано багатоквартирний будинок №1 по вул.Кардинала Сліпого, а також належні йому споруди, прибудинкова територія, яка орендується третьою особою ПП Перлина з проведенням будівництва між будинками №№1, 3 по вул.Кардинала Сліпого.

02.09.2015р. на адресу Львівського апеляційного адміністративного суду від приватного підприємства Перлина надійшло заперечення на апеляційні скарги ОСОБА_6 та ОСОБА_7, в якому третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача зазначено, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, просила апеляційні скарги залишити без задоволення, оскаржуване рішення залишити без змін.

28.09.2015р. на адресу Львівського апеляційного адміністративного суду від представника ОСОБА_6 ОСОБА_1 надійшло письмове пояснення, в якому зазначено, що приймаючи рішення про закриття провадження Тернопільський міськрайонний суд не врахував того, що Тернопільська міська рада станом на 17.05.2012р. не могла здійснювати повноважень власника землі, оскільки спірна земельна ділянка належала до земель державної форми власності; КЖЕП Залізничник не набув права користування земельною ділянкою площею 0,0111га по вул.Кардинала Сліпого, 1, у м.Тернополі, тому не міг дати згоди на її вилучення на користь третьої особи ПП Перлина; позивачі не є субєктами земельних відносин, у звязку з чим не виникав та не міг виникнути спір про право цивільне. Крім того, ОСОБА_1 зазначив, що суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області не є судом в контексті ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки в матеріалах справи відсутнє мотивоване розпорядження керівника апарату Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області, передбачене ч.7 ст.15 Закону України Про судоустрій і статус суддів, з якого вбачається неможливість продовження розгляду справи суддею Дуда О.О., у звязку з чим справа передана для повторного автоматичного розподілу.

В судове засідання Львівського апеляційного адміністративного суду 28.09.2015р. зявились представники ОСОБА_6 ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які доводи, викладені в апеляційній скарзі та письмовому поясненні, підтримали у повному обсязі, просили апеляційні скарги задоволити, оскаржувану ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На підтвердження своєї позиції ОСОБА_1 зазначив, що в матеріалах справи відсутнє мотивоване розпорядження керівника апарату Тернопільського міськрайонного суду про повторний автоматичний розподіл справи, у звязку із закінченням терміну повноважень судді Дуди О.О., що суперечить ч.7 ст.15 Закону України Про судоустрій і статус суддів, відтак, представник позивача вважає, що справу розглянув неналежний склад суду.

Крім того, ОСОБА_1 заявив клопотання про необхідність дослідження матеріалів справи, а саме: аркуш 9 Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, копію якого долучено до письмових пояснень, інша копія знаходиться в т.3 а.с.82, яким підтверджується державна форма власності земельної ділянки за адресою: м.Тернопіль, вул.Й.Сліпого, 1.

Вказане клопотання представника позивача було задоволено та досліджено в судовому засіданні, аркуш 9 Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою: м.Тернопіль, вул.Кардинала Йосипа Сліпого, 1 (т.3 а.с.82).

Представники відповідача у справі: ОСОБА_3 та третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проти доводів апеляційних скарг заперечили, зазначили, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, просили апеляційні скарги залишити без задоволення, оскаржуване рішення залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача у справі, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційних скарг та заперечення на апеляційну скаргу у їх сукупності, встановивши обставини справи та відповідні їм правовідносини, колегією суддів встановлено наступне:

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, рішенням сесії Тернопільської міської ради від 17.05.2012р. за №6/21/71 Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для обслуговування закладу громадського харчування Майдан з реконструкцією входу та влаштуванням літнього майданчика за адресою: вул.Кардинала Сліпого, 1, приватному підприємству Перлина затверджено ПП Перлина проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0111га для обслуговування закладу громадського харчування Майдан з реконструкцією входу та влаштуванням літнього майданчика за адресою: вул.Кардинала Сліпого, 1. Цим же рішенням вказану земельну ділянку вилучено з користування КЖЕП Залізничник та надано ПП Перлина в оренду терміном на три роки.

На виконання вказаного рішення між Тернопільською міською радою та ПП Перлина укладено договір оренди земельної ділянки площею 0,0111га для обслуговування закладу громадського харчування Майдан з реконструкцією входу та влаштуванням літнього майданчика від 20.06.2012р.

Відповідно до вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950р. (далі Конвенція), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі Zand v. Austria від 12.10.1978р. вказав, що словосполучення встановлений законом поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття суд, встановлений законом у частині першій статті 6 Конвенції передбачає усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…). З огляду на це не вважається судом, встановленим законом орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Відповідно до вимог ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін субєкт владних повноважень позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший субєкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС України).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Статтею 80 Земельного кодексу України (далі ЗК) встановлено, що субєктами права власності на землю є, зокрема, територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності.

За змістом ст.ст.2 та 5 ЗК, рада при здійсненні повноважень власника землі є рівноправним субєктом земельних відносин.

Конституційний Суд України в пункті 5 мотивувальної частини Рішення від 16.04.2009р. №7-рп/2009 (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) зазначив, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До ненормативних належать акти, які передбачають конкретні приписи, звернені до окремого субєкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію фактом їхнього виконання. У звязку з прийняттям цих рішень виникають правовідносини, повязані з реалізацією певних субєктивних прав та охоронюваних законом інтересів, у тому числі отримання державного акта на право власності на земельну ділянку, укладення договору оренди землі.

Таким чином, колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду прийшла до висновку про те, що у разі прийняття субєктом владних повноважень рішення про передачу земельних ділянок у власність чи оренду (тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після його реалізації), подальше оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою спірної земельної ділянки має вирішуватися у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про право цивільне.

Суд апеляційної інстанції враховує те, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного зясування всіх обставин у справі і обовязок субєкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін, суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися судом, встановленим законом у розумінні частини першої статті 6 Конвенції.

Вказана позиція апеляційного суду узгоджується з рішеннями Верховного Суду України, зокрема, з постановами від 11.11.2014р. у справі №21-405а14, від 11.11.2014р. у справі №21-493а14 та від 16.12.2014р. у справі №21-544а14.

Відповідно до вимог ч.1 ст.244-2 КАС України, рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України.

Відтак, колегія апеляційного суду вважає, що доводи апеляційної скарги та доводи, наведені в усних та письмових поясненнях представника апелянта (позивача у справі), висновків суду першої інстанції не спростовують, ухвала суду першої інстанції ґрунтується на правильно встановлених обставинах справи та прийнята з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Відповідно до вимог ч.1 ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись вимогами ч.3 ст.160, ст.ст.195, 196, 199, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

суд,

УХВАЛИВ:

1. Апеляційні скарги ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19.06.2015р. про закриття провадження у справі №1915/10309/2012 за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_9 до Тернопільської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Приватне підприємство Перлина, Відділ Держземагенства у м.Тернополі Тернопільської області, Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Тернопільській області, про визнання протиправним та скасування рішення, - залишити без задоволення.

2. Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19.06.2015р. про закриття провадження у справі №1915/10309/2012, - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга подається безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції.

Касаційна скарга на судові рішення подається протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя Н.Г. Левицька

Суддя І.М. Обрізко

Суддя В.П. Сапіга

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 29.09.2015р.