Справа № 2а/537/94/13 (537/2449/13-а)
Суддя: Кочан В.М.
Дата ухвалення: 2015-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" вересня 2015 р. м. Київ К/800/34201/15

Вищий адміністративний суд України у складі: суддя-доповідач Кочан В.М., судді Пасічник С.С. , Швець В.В. , розглянувши в письмовому провадженні касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Кременчуці Полтавської області на постанову Крюківського районного суду м. Кременчука від 15.05.2013р. та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 08.07.2013р. у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Кременчуці Полтавської області про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці,

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Кременчуці Полтавської області з вимогами про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Постановою Крюківського районного суду м. Кременчука від 15.05.2013р. задоволено позов. Визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Кременчуці Полтавської області щодо відмови ОСОБА_2 у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання з 01.12.2012р. та з 01.01.2013р. Скасовано рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Кременчуці Полтавської області від 22.03.2013р. №148 та №149 про відмову в перерахунку позивачу щомісячного довічного грошового утримання. Зобов'язано управління ПФУ здійснити перерахунок та виплату позивачу щомісячного довічного грошового утримання з 01.12.2012р. та з 01.01.2013р. і в подальшому проводити нарахування, виходячи з довідок ТУ ДСА від 05.12.2012р. та 08.01.2013р., 88% від суддівської винагороди працюючого на відповідній посаді голови суду без обмежень максимальним розміром. Стягнено з відповідача заборгованість у вигляді різниці між фактично виплаченим позивачу щомісячним довічним грошовим утриманням та щомісячним довічним грошовим утриманням, яке йому мали виплатити з 01.12.2012р. по день фактичного виконання рішення суду без обмежень максимальним розміром.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 08.07.2013р. апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Кременчуці Полтавської задоволено частково, змінено постанову суду першої інстанції і викладено абзац четвертий та п'ятий резолютивної частини в наступній редакції: "Зобов'язати УПФУ в м. Кременчуці Полтавської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 щомісячного довічного грошового утримання з 01.12.2012р. та з 01.01.2013р., виходячи з довідок ТУ ДСА України в Полтавській області від 05.12.2012р. №2437 і від 08.01.2013р. № 38 в розмірі 88% від суддівської винагороди працюючого на відповідній посаді голови суду без обмежень максимального розміру щомісячного довічного грошового утримання. Зобов'язати УПФУ в м. Кременчуці нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_2 заборгованості у вигляді різниці між фактично виплаченим йому щомісячним довічним грошовим утриманням та щомісячним довічним грошовим утриманням, яке повинно було йому виплачене з 01.12.2012р. по день фактичного виконання рішення суду без обмежень максимального розміру щомісячного довічного грошового утримання", в іншій частині постанову Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 15.05.2013р. залишено без змін.

Постановою Вищого адміністративного суду України від 29.01.2015р. касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Кременчуці Полтавської області задоволено частково, постанову суду першої інстанції змінено.

Постановою Верховного Суду України від 09.06.2015р. постанову Вищого адміністративного суду України від 29.01.2015р. скасовано, справу направлено на новий касаційний розгляд.

У касаційній скарзі представник Управління Пенсійного фонду України в м.Кременчуці Полтавської області з посиланням на порушення норм матеріального і процесуального права, допущених судами, просить судові рішення скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову.

З'ясувавши обставини справи в межах, передбачених ст. 220 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення касаційної скарги з урахуванням наступного.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_2 має 24 роки стажу на посаді судді, перед виходом на пенсію працював на посаді судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області, з березня 2006 року є суддею у відставці та відповідно до Закону України "Про статус суддів" отримував щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 88% грошового забезпечення працюючого судді міськрайонного суду.

ТУ ДСА України в Донецькій області у зв'язку з підвищенням середньої заробітної плати діючим суддям видало позивачу довідки від 05.12.2012р. №2437 і від 08.01.2013р. №38 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

На звернення позивача про перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання УПФУ в м. Кременчуці Полтавської області рішеннями від 22.03.2013р. № 148 та № 149 відмовлено в перерахунку та виплаті щомісячного довічного грошового утримання з 01.12.2012р. і з 01.01.2013р., виходячи з довідок ТУ ДСА України в Полтавській області.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 Конституції України визначено, що незалежність і недоторканність суддів гарантуються Конституцією і законами України.

Згідно з п. 8 ч. 4 ст. 47 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010р. № 2453-VI (був чинним на час виникнення спірних відносин) незалежність суддів забезпечується незалежним матеріальним та соціальним забезпеченням суддів. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу визначених Конституцією України гарантій незалежності суддів (частина шоста статті 47).

Визначений Законом України "Про статус суддів" від 15.12.1992р. № 2862-ХІІ (був чинним на час виходу судді у відставку) порядок нарахування щомісячного довічного грошового утримання суддів було змінено у зв'язку із набранням чинності Законом № 2453-VІ. Разом з тим, залишивши незмінним зміст права на щомісячне довічне грошове утримання суддів, Закон № 2453-VІ у редакції Закону № 3668-VI звузив обсяг цього права, встановивши обмежену базу для нарахування суддям щомісячного довічного грошового утримання, та скасував право суддів на одержання щомісячного довічного грошового утримання без обмеження граничного розміру.

Рішенням Конституційного Суду України від 03..06.2013р. № 3-рп/2013 частину третю, перше, друге, третє речення частини п'ятої статті 138 Закону № 2453-VІ в редакції Закону № 3668-VI визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Ухвалюючи зазначене Рішення, Конституційний Суд України врахував попередні позиції стосовно гарантій незалежності суддів, викладені ним у рішеннях від 20.03.2002р. № 5-рп/2002, 01.12.2004р. № 19-рп/2004, 11.10.2005р. № 8-рп/2005, 22.05.2008р. № 10-рп/2008, згідно з якими «визначені Конституцією та законами України гарантії незалежності суддів є невід'ємним елементом їх статусу, поширюються на всіх суддів України та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом. Право судді у відставці на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією незалежного здійснення правосуддя і незалежності працюючих суддів та дає підстави висувати до суддів високі вимоги, зберігати довіру до їх компетентності і неупередженості. Щомісячне довічне грошове утримання судді спрямоване на забезпечення гідного його статусу життєвого рівня, оскільки суддя обмежений у праві заробляти додаткові матеріальні блага, зокрема обіймати будь-які інші оплачувані посади, виконувати іншу оплачувану роботу. Конституційний принцип незалежності суддів означає, в тому числі, конституційно обумовлений імператив матеріального забезпечення суддів від його скасування чи зниження досягнутого рівня без відповідної компенсації як гарантію недопущення впливу або втручання у здійснення правосуддя».

Конституційний статус судді передбачає достатнє матеріальне забезпечення судді як під час здійснення ним своїх повноважень (суддівська винагорода), так і в майбутньому у зв'язку з досягненням пенсійного віку (пенсія) чи внаслідок припинення повноважень і набуття статусу судді у відставці (щомісячне довічне грошове утримання). Статус судді та його елементи, зокрема матеріальне забезпечення судді після припинення його повноважень, є не особистим привілеєм, а засобом забезпечення незалежності працюючих суддів і надається для гарантування верховенства права та в інтересах осіб, які звертаються до суду та очікують неупередженого правосуддя.

У пункті 8 Рішення № 3-рп/2013 визначено, що частина третя статті 138 Закону № 2453-VІ у редакції Закону № 3668-VІ, яка суперечить Конституції України, не підлягає застосуванню як така, що втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. Натомість підлягає застосуванню частина третя статті 138 Закону №2453-VІ у редакції до змін, внесених Законом № 3668-VІ.

Оскільки за змістом пункту 4 Рішення № 3-рп/2013 воно має преюдиціальне значення при розгляді судами загальної юрисдикції позовів у зв'язку з правовідносинами, що виникли внаслідок дії положень законів України, визнаних неконституційними, то право на одержання щомісячного довічного грошового утримання без обмеження граничного розміру виникає з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. За таких обставин з 03.06.2013р. у позивача виникло право на перерахунок призначеного щомісячного грошового довічного утримання.

Таким чином, суди дійшли правильного висновку про необхідність перерахунку з 01.12.2012р. щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_2 у розмірі 88 % заробітної плати працюючого судді у зв'язку з підвищенням розміру суддівської винагороди.

Разом з тим, суди помилково не обмежили довічне грошове утримання позивача максимальним розміром, який підлягав виплаті позивачу за період із 01.12.2012р. до ухвалення Рішення № 3-рп/2013 відповідно до законодавства, діючого на час ухвалення судових рішень.

Також слід звернути увагу на те, що у пункті 8 Рішення № 3-рп/2013 визначено, що частина третя статті 138 Закону № 2453-VI у редакції Закону № 3668-VI, яка суперечить Конституції України, не підлягає застосуванню як така, що втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. Натомість підлягає застосуванню частина третя статті 138 Закону № 2453-VI у редакції до змін, внесених Законом № 3668-VI.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 223, ст. 225 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право змінити судове рішення суду першої інстанції, скасувавши судове рішення суду апеляційної інстанції, якщо у справі немає необхідності досліджувати нові докази або встановлювати обставини, а судове рішення, яке змінюється, є помилковим тільки в частині.

За наведених обставин рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині визначення розміру щомісячного довічного грошового утримання позивача у відповідні періоди, із скасуванням рішення суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 220, 229, 230, 232 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Кременчуці Полтавської області задовольнити частково

Постанову Крюківського районного суду м. Кременчука від 15.05.2013р. змінити, виклавши абзац четвертий і п'ятий резолютивної частини в наступній редакції:

"Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Кременчуці Полтавської області здійснити перерахунок і виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_2 в розмірі 88% заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді, але не більше десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, починаючи з 01 грудня 2012 року по 03.06.2013р. та виплатити заборгованість, що виникне на день такого перерахунку, з урахуванням раніше проведених виплат.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Кременчуці Полтавської області здійснити перерахунок і виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_2 в розмірі 88% заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді починаючи з 03.06.2013р. без обмеження граничного розміру та виплатити заборгованість, що виникне на день такого перерахунку, з урахуванням раніше проведених виплат".

В іншій частині постанову Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 15.05.2013р. залишити без змін.

Постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 08.07.2013р. у справі скасувати.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав і в порядку, встановлених статтями 237-244 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач Кочан В.М.

судді

Пасічник С.С.

Швець В.В.