Справа № 2а-17246/09/2670
Суддя: Маруліна Л.О.
Дата ухвалення: 2010-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

26 листопада 2010 року № 2а-17246/09/2670

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Маруліної Л.О., при секретарі судового засідання Крупічко Ю.Ю., розглянувши заяви про розяснення судового рішення по справі

за позовомОСОБА_1
до про Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації визнання дій протиправними, скасування наказу, зобовязання вчинити дії

за участю представників:

позивача: ОСОБА_2,

відповідача: ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.07.2010 р. адміністративний позов задоволено частково, визнано протиправним та скасовано розпорядження Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації від 30.11.2009 р. №229-к про звільнення ОСОБА_1, зобов'язано Дарницьку районну в місті Києві державну адміністрацію вирішити питання щодо працевлаштування ОСОБА_1 в порядку статті 492 Кодексу законів про працю України, стягнуто на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період 01.12.2009 по 14.07.2010 відповідно до чинного законодавства у розмірі 55 166,88 грн., а також вирішено допустити негайне виконання постанови суду в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі стягнення за один місяць.

19.11.2010 р. та 22.11.2010 р. на адресу Окружного адміністративного суду міста Києва відповідачем подано заяви аналогічного змісту про розяснення постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.07.2010 р.

Позивач, Відповідач в судове засідання прибули.

Виходячи з меж заявленого клопотання, системного аналізу положень чинного законодавства України і матеріалів справи, Окружний адміністративний суд міста Києва приходить до наступних висновків.

Відповідно до статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або державного виконавця ухвалою розяснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Окружний адміністративний суд міста Києва звертає увагу на те, що дана стаття передбачає можливість розяснення судом ухваленого ним рішення з метою усунення такого недоліку, як незрозумілість судового рішення (наприклад, можливість неоднакового тлумачення висновків суду), що перешкоджає його належному виконанню.

Незрозумілість судового рішення є оцінним поняттям, а доцільність розяснення судового рішення приймається за розсудом суду, який має відштовхуватись від раціональних критеріїв (здоровий глузд, зрозумілість для звичайної розумної людини без юридичної освіти тощо).

Виходячи з системного тлумачення положень статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України, розяснено може бути постанову чи ухвалу суду у разі, якщо без такого розяснення її важко виконати, оскільки високою є ймовірність неправильного виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

Як вбачається зі змісту заяв, Відповідач фактично просить розяснити судове рішення в частині вирішення питання про працевлаштування гр. ОСОБА_1 та про визначення, з яких коштів (державного або місцевого бюджету) та по якому коду бюджетної класифікації повинні бути виплачені кошти гр. ОСОБА_1 З приводу зазначеного суд виходив з наступного.

Відповідно до частини 1 ст. 207 Кодексу адміністративного судочинства України у резолютивній частині постанови зазначаються висновки суду апеляційної інстанції по суті вимог апеляційної скарги і позовних вимог, розподіл судових витрат, строк і порядок набрання постановою законної сили та її оскарження, встановлений судом строк для подання суб'єктом владних повноважень - відповідачем до суду першої інстанції звіту про виконання постанови, якщо вона вимагає вчинення певних дій.

В резолютивній частині рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.07.2010 р. визначено, що вирішення питання щодо працевлаштування ОСОБА_1 має відбуватись в порядку статті 492 Кодексу законів про працю України, в свою чергу, стаття 492 Кодексу законів про працю України містить чіткий перелік дій, що мають бути вчинені при вивільненні працівників. Крім того, зазначені дії Відповідача аналізувались судом в мотивувальній частині постанови.

Що стосується визначення в постанові джерел коштів, з яких має бути стягнуто на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період 01.12.2009 по 14.07.2010 відповідно до чинного законодавства у розмірі 55 166,88 грн., суд зазначає наступне.

Під час прийняття постанови суд відповідно до статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України вирішує: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин; чи належить задовольнити позовні вимоги або відмовити в їх задоволенні; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання постанови; чи є підстави для скасування заходів забезпечення адміністративного позову.

Повноваження суду при вирішенні справи визначені в статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про: 1) визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; 2) зобов'язання відповідача вчинити певні дії; 3) зобов'язання відповідача утриматися від вчинення певних дій; 4) стягнення з відповідача коштів; 5) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; 6) примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 7) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; 8) визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень. Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Таким чином, законодавець не встановив, що до повноважень адміністративного суду входить вирішення питання про встановлення джерел коштів, з яких мають бути стягнуті заявлені в позовних вимогах кошти. Крім того, дане питання не було предметом розгляду цієї адміністративної справи.

Таким чином, суд дійшов висновку про необґрунтованість заяв Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації щодо роз'яснення судового рішення, відтак відсутні підстави для роз'яснення постанови суду від 14.07.2010 р.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 165, 170 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяв Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації про роз'яснення постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.07.2010 р. відмовити.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ч. 1 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у порядку та строки встановлені ст.ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Л.О. Маруліна