Справа № 826/3572/13-а
Суддя: Каракашьян С.К.
Дата ухвалення: 2014-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

14 липня 2014 року 16:14 № 826/3572/13-а

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Каракашьяна С.К., при секретарі судового засідання Бабич Г.Ю., за участю представників сторін: представника позивача Дрозденко К.В., Недибалюк В.Д., представника відповідача Вільгельм А.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Підприємства з іноземними інвестиціями «Лукойл - Україна»

до Інспекції державного архітектурно - будівельного контролю у місті Києві

про визнання протиправною та скасування постанови від 28.02.2013 р. №51/13.

На підставі ч. 3 ст. 160 КАС України в судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Підприємство з іноземними інвестиціями «Лукойл - Україна» з позовом до Інспекції державного архітектурно - будівельного контролю у місті Києві про скасування постанови від 28.02.2013р. №51/13.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 15.04.2013р., яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 30.07.2013р., у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 27.05.2014р. постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 15.04.2013р та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 30.07.2013р. по справі №826/3572/13а скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Мотивом скасування постанови Окружного адміністративного суду міста Києва та скасування в частині постанови Київського апеляційного адміністративного суду у вказаній ухвалі зазначено, що судам попередніх інстанцій не встановлено дійсний характер спірних правовідносин, що виникли між сторонами, від чого залежить висновок про правомірність застосування норм матеріального права до їх вирішення.

Також зазначено, що під час нового розгляду суду необхідно повно та всебічно з'ясувати всі обставини справи, вірно застосувати норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини та ухвалити законне і обґрунтоване рішення.

З огляду на приписи частини 5 статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України, справа слухається з врахуванням вказівок суду касаційної інстанції.

Позовні вимоги ґрунтуються на тому, що оскаржувана постанова про накладення штрафу є неправомірною та підлягає скасуванню, оскільки вказаною постановою позивача притягнуто до відповідальності відповідно до абз. 6 п. 6 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» у редакції, яка не діяла на час вчинення встановленого правопорушення.

Відповідачем позовні вимоги заперечуються з огляду на правомірність своїх дій та винесеного рішення.

Розглянувши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Головним державним інспектором інспекційного відділу №2 Демченко JI.A. відповідно до статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та згідно з Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553, на підставі вимоги Служби безпеки України у м. Києві від 04.02.2013 року №51/2/2-40548, наказу Інспекції архітектурно - будівельного контролю у м. Києві від 23.07.2012 року №52 "з", направлення проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил на проспекті Перемоги, 38, у м. Києві АЗС "Лукойл".

За результатами перевірки складено акт перевірки від 19.02.2013р., яким встановлено, що на автозаправній станції «Лукойл» №1113, а саме у приміщенні літери "Б", позивачем виконано будівельні роботи із реконструкції АЗС без документів, які надають право на виконання таких робіт, а вказане приміщення експлуатується без прийняття в експлуатацію, що є порушенням ч. 8 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Відповідно до акту від 19 травня 2000 року № 115 про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта, на АЗС розташовано паливно-роздавальні колонки з можливістю заправки трьома видами палива, однак, на час проведення перевірки на АЗС використовуються паливно-роздавальні колонки з можливістю заправки чотирма видами палива, що свідчить про здійснення позивачем робіт з реконструкції АЗС в частині зміни технологічного обладнання без наявності необхідних документів, що є порушенням ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», та протокол від 20.02.2013р. б/н про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

На підставі вищезазначених обставин, приписом від 20.02.2013р. про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил б/н, позивачу заборонено експлуатацію АЗС починаючи із 20 лютого 2013 року, та зобов'язано позивача усунути виявлені у ході перевірки порушення законодавства у сфері містобудівної діяльності у встановленому законодавством порядку.

Постановою про накладення штрафу за правопорушення сфері містобудування від 28.02.2013р. №51/13 притягнено до відповідальності Підприємства з іноземними інвестиціями «Лукойл - Україна», передбаченої абз.3 п.5 ч.2 ст.2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудування» та накладено штраф у сумі 1032300,00 грн.

Суд не погоджується з притягненням позивача до відповідальності, з огляду на наступне.

Згідно положень статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Орган державного архітектурно-будівельного контролю розглядає відповідно до закону справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Відповідно до статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року №553 затверджено Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, який визначає процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил та ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов'язаної з будівництвом об'єкта архітектури, який за складністю архітектурно-будівельного рішення та (або) інженерного обладнання належить до IV і V категорії складності (далі - Порядок №553).

Відповідно до пункту 1 зазначеного Порядку державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється Держархбудінспекцією та її територіальними органами (далі - інспекції).

Постановою Інспекції від 28 лютого 2013 року позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого абзацом 3 п. 5 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», та накладено на нього штраф у розмірі 1032300,00 грн.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, штраф застосований за виконання будівельних робіт із реконструкції автозаправної станції (об'єкт відноситься до V категорії складності відповідно до додатку "М" ДБН А.2.2-3-2012 «Склад та зміст проектної документації на будівництво», та постанови Кабінету Міністрів України №557 від 27.04.2011 року «Про затвердження порядку віднесення об'єктів будівництва до IV і V категорії складності») в частині зміни основних техніко - економічних показників, а саме: дві паливно - роздавальні колонки з можливістю заправки чотирма видами палива без документів, що надають право на виконання будівельних робіт, що є порушенням частини першої статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Відповідно до абзацу 3 пункту 5 частини 2 статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», суб'єкти містобудування, які є замовниками будівництва об'єктів (у разі провадження містобудівної діяльності), або ті, що виконують функції замовника і підрядника одночасно, несуть відповідальність у вигляді штрафу у розмірі дев'ятисот мінімальних заробітних плат за виконання будівельних робіт без отримання дозволу на їх виконання на об'єктах V категорії складності.

Відповідно до частини першої статті 34 зазначеного Закону замовник має право виконувати будівельні роботи після:

1) направлення замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю (далі - органи державного архітектурно-будівельного контролю), - щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об'єктів будівництва, затвердженим центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування;

2) реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до I - III категорій складності;

3) видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до IV і V категорій складності.

Відповідно до частини восьмої статті 39 Закону експлуатація закінчених будівництвом об'єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачено законодавством) в експлуатацію, забороняється.

Таким чином, до відповідальності позивача притягнуто за те, що він виконав будівельні роботи із реконструкції АЗС без документів, які надають право на виконання таких робіт, та здійснює експлуатацію цього об'єкта без прийняття в експлуатацію, що є порушенням ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Як вбачається з матеріалів справи, будівельні (відновлювальні) ремонтні роботи із реконструкції АЗС виконувались у 2007році (договір підряду від 27.08.2007р. №07/2044 та акту приймання виконаних робіт за вересень 2007р.).

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Всупереч наведеним вимогам, відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не довів правомірності прийнятої ним спірної постанови з урахуванням всіх встановлених фактичних обставин та вимог законодавства.

Судом ставилось на обговорення питання можливості призначення експертизи для встановлення дати виконання будівельних робіт позивачем, проте представники позивача та відповідача заперечили проти призначення експертизи.

З огляду на викладене судом приймається як доведена обставина виконання будівельних робіт позивачем у 2007 році.

Як зазначено вище, відповідач 28.02.2013р. виніс постанову №51/13 про накладання штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, якою ПІІ «Лукойл - Україна» визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого абз. 3 п.5 ч.2, ст.2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф у сумі 1032300 грн.

Згідно Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» від 14.10.1994 р., № 208/94-ВР, (зі змінами та доповненнями станом на 22.12.2011р.) встановлена відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, а саме відповідно абз. 3 п.5 ч.2, ст.2 виконання будівельних робіт без отримання дозволу на їх виконання: на об'єктах V категорії складності - у розмірі дев'ятисот мінімальних заробітних плат.

Слід зазначити, що наведена редакція Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», від 14.10.1994 р., №208/94-ВР, за якою позивач притягнений до відповідальності, набрала чинності лише з 19.01.2012р.

Отже, відповідач при винесенні спірної постанови керувався Законом України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» в редакції, яка на момент вчинення правопорушення не набула чинності.

Відповідно ч.1, ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Враховуючи те, що Закон України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», від 14.10.1994, № 208/94-ВР в редакції від 22.12.2011 р. значно посилює відповідальність за порушення у сфері містобудівної діяльності відносно редакції чинної на час вчинення правопорушення, відповідач не мав право застосовувати її норми.

Також слід зазначити, що відповідач в оскаржуваній постанові робить посилання на Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності», який вступив в силу після виконання вказаних робіт з 17 лютого 2011 року.

Виходячи з наведеного, винесена відповідачем постанова про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудування від 28.02.2013 р. за № 51/13, прийнята з порушенням вимог ч.1, ст. 58 Конституції України.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 71, 94, 97, 158-163 КАС України, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов Підприємства з іноземними інвестиціями «Лукойл - Україна» задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати постанову Інспекції державного архітектурно - будівельного контролю у місті Києві №51/13 від 28.02.2013 року.

Постанова набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя С.К. Каракашьян