Справа № 808/2134/15
Суддя: Дадим Ю.М.
Дата ухвалення: 2015-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

808/2134/15

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

07 жовтня 2015 року

справа № 808/2134/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Дадим Ю.М.

суддів: Богданенка І.Ю. Уханенка С.А.

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Комунального підприємства «Облводоканал» Запорізької обласної ради на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 19 травня 2015 року у справі за адміністративним позовом Державної податкової інспекції в Орджонікідзевському районі м.Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області до Комунального підприємства «Облводоканал» Запорізької обласної ради про стягнення коштів за податковим боргом, -

В С Т А Н О В И В :

Не погодившись із судовим рішенням, Комунального підприємства «Облводоканал» Запорізької обласної ради подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції, а в задоволенні позовної заяви позивача відмовити.

Сторони в судове засідання не з’явились, були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, тому у відповідності до положення ст. 41 КАС України фіксування судового процесу не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Комунальне підприємство «Облводоканал» Запорізької обласної ради як суб’єкт підприємницької діяльності юридична особа зареєстроване 23.04.1999, що підтверджується копією Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців № 19728901 від 08.12.2014, який міститься в матеріалах справи.

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України визначено, що платник податків зобов’язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно даних обліку та звітності ДПІ в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області, відповідач має податковий борг з податку на додану вартість у сумі 512999 грн. 67 коп., який виник на підставі наступного.

Відповідачем було самостійно визначено суму грошового зобов’язання з податку на додану вартість шляхом подання податкових декларації з податку на додану вартість:

- від 19.01.2015 за грудень 2014 року, якою відповідачем самостійно визначено суму грошового зобов’язання з податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету у розмірі 213987 грн.;

- від 19.02.2015 за січень 2015 року, якою відповідачем самостійно визначено суму грошового зобов’язання з податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету у розмірі 118462 грн.;

- від 23.03.2015 за лютий 2015 року, якою відповідачем самостійно визначено суму грошового зобов’язання з податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету у розмірі 148936 грн.

Крім того, 27.02.2015 відповідачем подано уточнюючий розрахунок податкових зобов’язань з податку на додану вартість у зв’язку з виправленням самостійно виявлених помилок за січень 2015 року, яким відповідачем додатково визначено суму грошового зобов’язання з податку на додану вартість у сумі 342 грн. та суму штрафу у розмірі 10 грн.

Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача з податку на додану вартість становить 512999 грн. 67 коп.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції посилався на те, що згідно пункту 15.1 статті 15 Податкового кодексу України, платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

У відповідності до підпункту 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податкове зобов'язання – сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Відповідно до пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно підпункту 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України, після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня. Нарахування пені розпочинається: а) при самостійному нарахуванні суми грошового зобов'язання платником податків - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного цим Кодексом; б) при нарахуванні суми грошового зобов'язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного у податковому повідомленні - рішенні згідно із цим Кодексом.

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податковий борг – сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Отже, сума податкового зобов’язання з податку на додану вартість у розмірі 512999 грн. 67 коп., що самостійно визначена відповідачем згідно поданої до ДПІ податкової звітності, нарахована пеня, проте не сплачена відповідачем у строки, що передбачені Податковим кодексом України, є податковим боргом.

Пунктами 59.1 та 59.3 статті 59 Податкового кодексу України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов’язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов’язання.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов’язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов’язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Як видно, з метою погашення податкового боргу, ДПІ в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області, вжила заходи передбачені статтею 59 Податкового кодексу України та відповідачу була направлена рекомендованим листом з повідомленням про вручення податкова вимога форми “Ю” № 845-25 від 10.10.2014, яка отримана бухгалтером Комунального підприємства «Облводоканал» Запорізької обласної ради 10.10.2014.

Згідно з підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

У відповідності до пунктів 95.1-95.3 статті 95 Податкового кодексу України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності – шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Як передбачено пунктом 95.4 статті 95 Податкового кодексу України, контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, наявні матеріали справи свідчать про те, що відповідачем в порушення вимог Податкового кодексу України, не сплачено суму податкового боргу з податку на додану вартість в сумі 512999 грн. 67 коп., у зв’язку з чим позовні вимоги про стягнення податкового боргу є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Суд першої інстанції правомірно вважає необґрунтованими посилання відповідача на те, що позивачем невірно визначено суму податкового боргу та те, що сума податкового боргу не є узгодженою.

Так, згідно положень пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно пункту 87.9 статті 87 Податкового кодексу України, у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов'язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Отже, податкові зобов’язання, які визначені КП «Облводоканал» ЗОР самостійно згідно з поданими до ДПІ в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області податковими деклараціями з податку на додану вартість та уточнюючого розрахунку податкових зобов’язань є узгодженим, які у зв’язку з їх несплатою набули статусу податкового боргу.

Також, як вбачається з облікової картки платника податків, у відповідача наявний податковий борг з податку на додану вартість у загальному розмірі 1460014 грн., тож у випадку сплати відповідачем суми заборгованості, зарахування сплачених сум здійснювалось в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати.

У зв’язку з викладеним, суд першої інстанції правомірно вважає вимоги ДПІ в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

За таких обставин, суд вважає, що рішення суду першої інстанції викладене достатньо повно, обґрунтовано та мотивовано з посиланням на конкретні пункти законів України, які регулюють спірні правовідносини, що свідчить про відсутність підстав для його скасування.

З огляду на встановлені судом першої інстанції фактичні обставини справи та обрану правову позицію, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись п.1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Облводоканал» Запорізької обласної ради – залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 19 травня 2015 року – залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України та може бути оскаржена відповідно до ст. 212 КАС України.

Головуючий: Ю.М. Дадим

Суддя: І.Ю. Богданенко

Суддя: С.А. Уханенко