Справа № 813/3130/15
Суддя: Кедик Марія Василівна
Дата ухвалення: 2015-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2015 року № 813/3130/15

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кедик М.В.

за участю секретаря судового засідання Харіва М.Ю.,

представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова до публічного акціонерного товариства "Львівське АТП-14630" про стягнення заборгованості,-

встановив:

управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова звернулося до Львівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до публічного акціонерного товариства "Львівське АТП-14630" (далі - ПАТ "Львівське АТП-14630"), в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах у сумі 347241,06 грн.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що ПАТ "Львівське АТП-14630" є платником збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та зобов'язане відшкодовувати фактичні витрати Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за Списком № 1 та Списком № 2 відповідно до ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення. Зазначає, що за відповідачем обліковується заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за Списком № 1 та Списком № 2 за січень-квітень 2015 року в розмірі 347241,06 грн. Понесених позивачем витрат на виплату і доставку пільгових пенсій відповідач не відшкодовував, що і зумовило появу заборгованості, про стягнення якої заявлено позов.

У судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали повністю, надали пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, подали додаткові докази в обґрунтування позовних вимог, просили позов задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечила, зазначає, що не погоджується з вимогою стягнення витрат на виплату та доставку пільгових пенсій. Просила відмовити в задоволенні позову.

Суд заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши обставини, на які сторони покликаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши письмові докази, якими такі обґрунтовуються, встановив наступні фактичні обставини справи.

Відповідно до п. 1, 2 ст. 1 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є: суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників; філії, відділення та інші відокремлені підрозділи платників податку, що не мають статусу юридичної особи, розташовані на території іншої, ніж платник збору, територіальної громади.

Згідно з п. 1 ст. 2 зазначеного Закону для платників збору об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пункту "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до вимог ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списками № 1, та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад i показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, i за результатами атестації робочих місць (далі - список № 1, список № 2).

Згідно з п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" № 1058 пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. При цьому до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди зберігається порядок покриття витрат на виплату та доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Порядок відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, встановлено розділом шостим Інструкції "Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України" (далі - Інструкція).

Відповідно до п. 6.1 Інструкції, витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини 2 Прикінцевих положень Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах підлягають повному (100%) відшкодуванню.

Згідно з п. 6.4 Інструкції, розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Відповідно до п. 6.8 Інструкції, підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. В разі зміни розміру пенсії або настання обставин, що впливають на суму відшкодування, органи Пенсійного Фонду України повідомляють про це підприємство у місячний термін з моменту виникнення цих обставин.

ПАТ "Львівське АТП-14630" зареєстроване як юридична особа з присвоєнням ідентифікаційного коду 03114744, що підтверджується відомостями з реєстру страхувальників.

Управлінням Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова було призначено та виплачено пенсії на пільгових умовах працівникам відповідача за Списком № 1, призначених відповідно до п. а ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення та за Списком № 2, призначених відповідно до п. б-з ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення.

Заборгованість відповідача - ПАТ "Львівське АТП-14630" підтверджується розрахунками фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів а, б-з ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення з 2015 року, з лютого 2015 року, з березня 2015 року, з квітня 2015 року. Докази направлення та отримання відповідачем розрахунків з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій наявні в матеріалах справи.

Управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Львова на підтвердження підстав для призначення пільгових пенсій працівникам ПАТ "Львівське АТП-14630" надано копії довідок про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, копії довідок про розмір пільгових пенсій, копії протоколів про призначення пільгових пенсій.

На час розгляду справи судом доказів погашення відповідачем заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за січень-квітень 2015 року суду не надано. Також суду не надано і доказів того, що відповідачем оскаржено у встановленому законодавством порядку рішення органу Пенсійного фонду України про призначення його працівнику пільгової пенсії та доказів оскарження розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, надісланого відповідачу.

Отримавши розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування в частині пенсій, призначених відповідно до статті 13 Закону України „Про пенсійне забезпечення, не надавши на них до позивача заперечень та не оскарживши розрахунки в суді, відповідач фактично узгодив такі розрахунки, а тому суд вважає, що ці розрахунки є обовязковими для виконання, тобто підлягають сплаті.

Наведене узгоджується із правовою позицією Вищого адміністративного суду України, викладеною в ухвалі від 25.11.2010 року у справі № 26993/09, у постанові від 22.03.2012 року № К-27305/10, у постанові від 06.09.2012 року № К/9991/63551/11, а також із позицією Верховного Суду України, викладеною у постановах від 23.03.2010 року, від 13.02.2012 року.

У той же час, правових підстав для сумнівів у правильності обчислення витрат на виплату та доставку пільгових пенсій у суду немає.

Згідно з ст. 49, 70 КАС України, сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, а відтак зобов'язані обґрунтовувати належність та допустимість доказів для підтвердження своїх вимог або заперечень.

Стаття 70 КАС України встановлює правила належності доказів, які визначають об'єктивну можливість доказу підтверджувати обставину, що має значення для вирішення справи, а також правила допустимості доказів, що визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину у справі. Предметом доказування, згідно з ч. 1 ст. 138 КАС України, є обставини (факти), якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст. 86 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Оскільки станом на дату судового розгляду справи заборгованість відповідача в сумі 347241,06 грн не погашена, позовні вимоги управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Львова є обґрунтованими, документально підтвердженими, тому підлягають до задоволення.

Щодо судових витрат, то відповідно до статті 94 КАС України, такі стягненню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 69, 70, 159-163, 167 КАС України, суд -

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з публічного акціонерного товариства "Львівське АТП-14630" (79019, м. Львів, вул. Городницька, 47; ) на користь управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Львова (79019, м. Львів, вул. Замарстинівська, 170, ) заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій у розмірі 347241 (триста сорок сім тисяч двісті сорок одна) гривня 06 копійок.

Судові витрати стягненню не підлягають.

Постанова суду першої інстанції може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Згідно ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього ж Кодексу апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду першої інстанції, набирає законної сили у порядку та строки згідно ст. 254 КАС України.

Суддя Кедик М.В.

Повний текст постанови складено 05.10.2015 р.