Справа № 813/2662/15
Суддя: Каралюс Володимир Маріянович
Дата ухвалення: 2015-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2015 року Справа № 876/6966/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

Головуючого судді - Каралюса В.М.,

суддів: Затолочного В.С., Матковської З.М.,

за участі секретаря судового засідання Бєлкіної Н.І.,

та за участі осіб:

від позивача - Глод І.В.,

від відповідача - Костецької Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Залізничному районі Головного управління ДФС у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 17 червня 2015 року у справі за позовом приватного акціонерного товариства «Авікос» до Державної податкової інспекції у Залізничному районі Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

В травні 2015 року позивач приватне акціонерне товариство «Авікос» звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Залізничному районі Головного управління ДФС у Львівській області, в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 07.05.2015 року № про нарахування фінансових санкцій в розмірі 1726,53 грн.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 17 червня 2015 року адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Залізничному районі Головного управління ДФС у Львівській області від 07.05.2015 року № .

Не погодившись із таким рішенням суду, його оскаржив відповідач, який в поданій апеляційній скарзі, покликаючись на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин справи та порушення норм матеріального права, просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, посадовою особою Державної податкової інспекції у Залізничному районі Головного управління ДФС у Львівській області проведено камеральну перевірку своєчасності сплати до бюджету самостійно визначеного податкового зобов'язання у декларації.

За результатами проведеної перевірки складено акт №773/15-03/14308405 від 07.05.2014 року, згідно якого встановлено, що позивачем порушено терміни сплати (перерахування) податкового зобов'язання, визначеного ПрАТ «Авікос» у податковій декларації з податку на прибуток за період 2014 р., чим порушено вимоги п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України, а саме: Підприємством сплачено узгоджену суму податкового зобов'язання за платежем - податок на прибуток із затримкою до 30 календарних днів у сумі 17 267,00 грн.

На підставі зазначеного акту перевірки ДПІ у Залізничному районі м.Львова ГУ ДФС у Львівській області було винесено податкове повідомлення-рішення № від 07.05.2015 року, яким на підставі ст.126 Податкового кодексу України за затримку на 1 календарний день сплати суми грошового зобов'язання в розмірі 17 265,30 грн. зобов'язано Підприємство сплатити штраф у розмірі 10 % у сумі 1 726,53 грн. за платежем податок на прибуток.

Відповідно до п.46.1 ст.46 Податкового кодексу України, податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Положеннями п.49.1 ст.49 Податкового кодексу України передбачено, що податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Відповідно до п.49.18 ст.49 Податкового кодексу України, податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює: календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця; календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя); календарному року, крім випадків, передбачених підпунктами 49.18.4 та 49.18.5 цього пункту - протягом 60 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року.

Як вбачається з матеріалів справи, податкова декларація з податку на прибуток підприємств за податковий звітний період 2014 р. була подана позивачем 02.03.2015 року до контролюючого органу. При цьому, останній календарний день звітного року для подання податкової декларації припав на 01.03.2015 року. Тож, оскільки цей день був вихідним, тому останнім днем подання податкової декларації з податку на прибуток було визначено 02.03.2015 року.

Згідно з вимогами п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 126.1 статті 126 зазначеного Кодексу закріплено, що у разі, якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

З наведеного випливає, що граничним терміном сплати позивачем податкового зобов'язання, згідно податкової декларації з податку на прибуток за період 2014 р. є 11 березня 2015 року.

Як свідчать матеріали справи, 11 березня 2015 року позивачем фактично здійснено сплату грошового зобов'язання з податку на прибуток за 2014 р. в розмірі 17 267,00 грн. через банківську установу - Західне ГРУ ПАТ КБ «Приватбанк» (м.Львів), підтвердженням чого є копія платіжного доручення №65 від 11.03.2015 року та копія банківської виписки по рахунку позивача за 11 березня 2015 року.

Згідно ч.4 ст.45 Бюджетного кодексу України, податки і збори (обов'язкові платежі) та інші доходи державного бюджету зараховуються безпосередньо на єдиний казначейський рахунок і не можуть акумулюватися на рахунках органів, що контролюють справляння надходжень бюджету.

Відповідно до ч.5 ст.45 БК України, податки і збори (обов'язкові платежі) та інші доходи державного бюджету визнаються зарахованими до державного бюджету з дня зарахування на єдиний казначейський рахунок.

Отже, аналіз норм БК України дає підстави для висновку, що усі податкові надходження, справляння яких передбачено законодавством України, є доходами бюджету. Податки і збори (обов'язкові платежі) визнаються зарахованими до державного бюджету з дня зарахування на єдиний казначейський рахунок.

Більш того, відповідно до ст.22 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ініціювання переказу здійснюється за платіжним дорученням.

Під час використання розрахункового документа ініціювання переказу є завершеним для платника - з дати надходження розрахункового документа на виконання до банку платника.

Пунктом 8.1 статті 8 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» визначено, що банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження.

Порядок прийняття, реєстрації банками платіжних доручень, списання коштів з рахунків платника та виконання платіжних доручень встановлені Інструкцією про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженою постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 року №22, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 29 березня 2004 року за №377/8976.

Відповідно до п.2.14 Інструкції, банк платника на всіх примірниках прийнятих розрахункових документів і на реєстрах обов'язково заповнює реквізити «Дата надходження» і «Дата виконання», а банк стягувача - «Дата надходження в банк стягувача» (якщо ці реквізити передбачені формою документа), засвідчуючи їх підписом відповідального виконавця та відбитком штампа банку. На документах, прийнятих банком після закінчення операційного часу, крім того, ставиться штамп «Вечірня».

Відміткою про дату реєстрації банком платіжного доручення платника про сплату платежів до бюджету є заповнення в ньому реквізиту «Дата надходження», який банк заповнює незалежно від дати складання платником цього платіжного доручення.

У розрахункових документах дата, зазначена в реквізиті «Дата виконання», має відповідати: даті списання коштів з рахунку платника та зарахування на рахунок отримувача в разі їх обслуговування в одному банку; даті списання коштів з рахунку платника та з кореспондентського рахунку банку платника в разі обслуговування отримувача в іншому банку.

Розрахункові документи, що надійшли до банку протягом операційного часу, банк виконує в день їх надходження. Розрахункові документи, що надійшли після операційного часу, банк виконує наступного операційного дня (п. 2.19).

З копії платіжного доручення №65 та банківської виписки вбачається, що воно прийняте банком протягом операційного дня 11 березня 2015 року, що, в свою чергу, дає підстави вважати, що позивач сплатив податкове зобов'язання з податку на прибуток за період 2014 р. в межах граничного терміну сплати.

Крім того, відповідно до п.129.6 ст.129 Податкового кодексу України, за порушення строку зарахування податків до бюджетів або державних цільових фондів, установлених Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», з вини банку (або органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку), такий банк (орган) сплачує пеню за кожний день прострочення, включаючи день сплати, та штрафні санкції у розмірах, встановлених цим Кодексом, а також несе іншу відповідальність, встановлену цим Кодексом, за порушення порядку своєчасного та повного внесення податків, зборів, платежів до бюджету або державного цільового фонду. При цьому платник податків звільняється від відповідальності за несвоєчасне або перерахування не в повному обсязі таких податків, зборів та інших платежів до бюджетів та державних цільових фондів, включаючи нараховану пеню або штрафні санкції.

Таким чином, враховуючи вищезазначені правові норми та сплату позивачем податку на прибуток у встановлений Податковим кодексом України термін сплати, беручи до уваги те, що відповідачем не наведено жодних доказів на спростування своєчасної сплати, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення № від 07.05.2015 року є протиправним та підлягає скасуванню.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст. 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Залізничному районі Головного управління ДФС у Львівській області залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 17 червня 2015 року у справі № 813/2662/15 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя В.М. Каралюс

суддя В.С. Затолочний

суддя З.М. Матковська

повний текст ухвали виготовлений 06.10.15