Справа № 804/1090/13-а
Суддя: Цвіркун Ю.І.
Дата ухвалення: 2015-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" вересня 2015 р. м. Київ К/800/36665/14

Вищий адміністративний суд України у складі суддів:

головуючого - Цвіркуна Ю.І. (суддя-доповідач),
Ланченко Л.В.,
Пилипчук Н.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за касаційною скаргою Криворізької південної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.02.2013 року

та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 05.09.2013 року

у справі № 804/1090/13-а

за позовом Криворізької південної міжрайонної державної податкової інспекції Дніпропетровської області Державної податкової служби

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс Метал Груп»

про накладення арешту на кошти платника податків, що знаходяться у банку,

встановив:

Криворізька південна міжрайонна державна податкова інспекція Дніпропетровської області Державної податкової служби звернулась до суду з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс Метал Груп» про накладення арешту на кошти платника податків, що знаходяться у банку.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.02.2013 року у справі № 804/1090/13-а, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 05.09.2013 року, у задоволенні позову відмовлено у повному обсязі.

Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, позивач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить рішення судів попередніх інстанцій скасувати, прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Заперечення на касаційну скаргу не надходили, що не перешкоджає її розгляду по суті.

Враховуючи положення пункту 1 частини першої ст. 222 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглянута судом касаційної інстанції в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин справи, колегія суддів встановила наступне.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що за даними Криворізької південної міжрайонної державної податкової інспекції Дніпропетровської області Державної податкової служби станом на 17.12.2012 року за ТОВ «Альянс Метал Груп» рахується податковий борг в розмірі 2 208, 23 грн., який виник у зв'язку із прийняттям податковим органом податкового повідомлення-рішення від 07.04.2010 року № /0.

Позивач з посиланням на пп. 20.1.17 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до ТОВ «Альянс Метал Груп» про накладення арешту на кошти платника податків, що знаходяться у банку.

Відмовляючи у задоволені адміністративного позову, суди першої та апеляційної інстанції виходили з того, що з матеріалів справи не вбачається наявності обставин, передбачених п. 94.2 ст. 94 Податкового кодексу України, за яких може бути застосовано арешт коштів на рахунках відповідача.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком судів попередніх інстанцій, враховуючи наступне.

Підстави для застосування як адміністративного арешту майна, так і арешту коштів на рахунках платника податків, є універсальними та визначені в п. 94.2 ст.94 Податкового кодексу України. Обидва види арешту, за загальним правилом, застосовуються з однакових підстав, але розрізняються процедурою застосування - або за рішенням керівника податкового органу (щодо майна, відмінного від коштів), або за рішенням суду (арешт коштів).

Проте, судами першої та апеляційної інстанцій не враховано, що водночас Податковим кодексом України передбачені також інші, додаткові випадки накладення арешту на кошти платника податків, крім тих, що визначені статтею 94 цього Кодексу.

Відповідно до пп. 20.1.17 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності такого платника податків, що знаходяться в банку, у разі, якщо у платника податків, який має податковий борг, відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

Дані положення визначають як право податкового органу на звернення до суду з вимогою про накладення арешту на кошти платника податків, так і підстави для реалізації цього повноваження. Такими підставами є: 1) відсутність майна, за рахунок якого може бути погашений податковий борг; 2) недостатність такого майна для погашення суми податкового боргу через те, що балансова вартість цього майна менша за відповідну суму податкового боргу; 3) майно не може бути джерелом погашення податкового боргу у відповідній сумі.

Відсутність підстав для застосування арешту коштів платника податків, передбачених підпунктом 20.1.17 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, серед підстав для застосування адміністративного арешту, що входять до переліку, встановленого пунктом 94.2 статті 94 Податкового кодексу України (сформульованого як вичерпний), не повинна розглядатися судами як перешкода для застосування арешту коштів на рахунках платника податків у відповідних випадках.

Умовою застосування норми пп. 20.1.17 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України є відсутність у платника податків майна, яке може бути використане для погашення податкового боргу.

В обґрунтування позовних вимог податковий орган зазначає, що з метою встановлення майна, яке може бути джерелом погашення податкового боргу було направлено запити до КП «Криворізьке бюро технічної інвентаризації», Криворізького гірничопромислового територіального управління, ДАІ та Інспекції державного технічного нагляду, з відповідей на які вбачається, що у ТОВ «Альянс Метал Груп» відсутнє майно, яке може бути джерелом погашення податкового боргу.

Для вирішення спору щодо накладення арешту на кошти, що знаходяться в банку на суму податкового боргу необхідно дослідити питання наявності на час судового розгляду майна, яке може бути джерелом погашення податкового боргу у відповідній сумі, проте вказані обставини судами не встановлювались, доводи позивача з цього приводу залишені поза увагою.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що на підставі частини другої ст. 227 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення у справі підлягають скасуванню, як такі, що прийняті з порушенням норм процесуального права.

Під час нового розгляду суду першої інстанції слід врахувати викладене, розглянути спір з підстав, визначених у позові, застосувати при оцінці доводів сторін норми матеріального права, які повинні бути застосовані, і вирішити спір згідно із законодавством.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Касаційну скаргу Криворізької південної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області задовольнити частково.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.02.2013 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 05.09.2013 року у справі № 804/1090/13-а скасувати.

Справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили у порядку та строки, передбачені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Ю.І.Цвіркун

Судді Л.В.Ланченко

Н.Г.Пилипчук