Справа № 2а-6872/12/1370
Суддя: Багрій Василь Миколайович
Дата ухвалення: 2015-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2015 року Справа № 876/2304/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Багрія В.М.,

суддів Рибачука А.І., Старунського Д.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Перемишлянському районі Львівської області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 20.01.2015 року у справі за позовом управління Пенсійного фонду України у Перемишлянському районі Львівської області до фізичної особи адвоката Тимошика Ігоря Ярославовича про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2012 року управління Пенсійного фонду України у Перемишлянському районі Львівської області звернулося з позовом до фізичної особи адвоката Тимошика І.Я. про стягнення заборгованості.

Позивач посилався на те, що відповідно до особової картки розрахунку зі сплати внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за відповідачем рахується недоїмка по сплаті таких внесків за період з 31.03.2005 року по 24.03.2011 року на загальну суму 1339,42 грн.

Оскільки у добровільному порядку сума заборгованості не погашена позивач звернувся до суду та просив стягнути з відповідача 1339,42 грн. боргу на користь УПФ України у Перемишлянському районі.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 20.01.2015 року позивачу у задоволенні позову відмовлено.

Постанову суду першої інстанції оскаржило управління Пенсійного фонду України у Перемишлянському районі Львівської області, подавши на неї апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційних вимог вказує на те, що відповідач є платником страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, тому зобов'язаний вчасно сплачувати страхові внески. Оскільки відповідач несвоєчасно здійснив сплату страхових внесків, тому органом Пенсійного фонду правомірно прийнято вимогу про сплату боргу від 05.01.2012 року №ф-31у розмірі 640,90 грн., рішення від 15.02.2012 року №1 про застосування фінансової санкцій у розмірі 266,96 грн. та нарахована пеня у розмірі 432,67 грн.

Апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою позов задовольнити.

Позивач подав заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження, а інші особи, які беруть участь в справі, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, проте в судове засідання не прибули, що є підставою для її розгляду в порядку письмового провадження за наявними в ній матеріалами.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Відносини у сфері загальнообов'язкового державного пенсійного страхування частково регулювалися Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 №1058-ІУ.

Згідно п. 3 ст. 11 Закону фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, у тому числі ті, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок, придбали спеціальний торговий патент), та члени сімей зазначених фізичних осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності є застрахованими особами.

Пунктом 5 ст. 14, ч. 1 ст. 15 Закону передбачено, що зазначені особи є страхувальниками та платниками страхових внесків до Пенсійного фонду.

01 січня 2011 року набрав чинності Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» №2464-VІ від 08 липня 2010 року, який визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

Так, відповідно до статті 4 вказаного Закону платниками єдиного внеску, зокрема, є фізичні особи, які забезпечують себе роботою самостійно, та фізичні особи, які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту).

Відповідно п. 1 ч. 2 ст. 6 цього Закону платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

У справі встановлено, що відповідач зареєстрований в управлінні Пенсійного фонду України в Перемишлянському районі Львівської області як платник внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до особової картки розрахунку зі сплати внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування у відповідача виникла недоїмка по сплаті внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування період з 31.03.2005 року по 24.03.2011 року.

Згідно розрахунку недоїмки по збору на обов'язкове державне пенсійне страхування за період з 31.03.2005 року по 24.03.2011 року станом на 27.07.2012 рік становить 1 339,42 грн.

Відповідачу на загальну суму боргу надіслано рішення №1 від 15.02.2012 року на суму 699,63 грн. та відповідно до вимог ч.3 ст.106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» 19.03.2012 позивачем було направлено відповідачу вимогу про сплату боргу №Ф-3/3 на суму 640,90 грн., що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення .

Разом з тим, з матеріалів справи видно, що постановою Перемишлянського районного суду Львівської області від 20.11.2012 року по справі №2а-927/2012 задоволено позов Тимошика І.Я. до управління Пенсійного фонду України в Перемишлянському районі Львівської області про визнання рішення неправомірним та скасування його, визнання вимоги про сплату боргу - недійсною. Рішення №1 про застосування фінансових санкцій та нарахування або несвоєчасну сплату страхових внесків від 15.02.2012 року на суму 699,63 грн. визнано протиправним та скасовано. Визнано нечинною вимогу про сплату боргу від 19.03.2012 року на суму 640,90 грн.

В силу ч. 1 ст. 254 КАС України постанова суду першої інстанції набрала законної сили 03.12.2012 року, оскільки у строки визначені ч. 2 ст. 186 КАС України оскаржена не була.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно ст. 255 КАС України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про безпідставність позовних вимог, оскільки рішення та вимога, на підставі яких орган Пенсійного фонду звернувся із позовом про стягнення боргу, скасовані у судовому порядку.

За таких обставин, судова колегія вважає, що суд першої інстанцій прийшов до вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позову, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Статтею 200 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Перемишлянському районі Львівської області залишити без задоволення.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 20.01.2015 року у справі №2а-6872/12/1370 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: В.М. Багрій

Судді : А.І. Рибачук

Д.М.Старунський