Справа № 2-а/441/4/2015 441/2181/14-а
Суддя: Дякович Віктор Петрович
Дата ухвалення: 2015-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2015 р. Справа № 876/2406/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді: Дяковича В.П.,
суддів: Іщук Л.П., Онишкевича Т.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Городоцькому районі Львівської області на постанову Городоцького районного суду Львівської області від 28 січня 2015 року по справі № 2-а/441/4/2015, 441/2181/14-а за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Городоцькому районі Львівської області про стягнення та перерахунок соціальних виплат, -

В С Т А Н О В И В:

16.12.2014 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом, яким просив визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України у Городоцькому районі Львівської області щодо відмови в призначенні йому державної пенсії за віком та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров`ю та зобов`язати відповідача призначити йому державну пенсію за віком та додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоров`ю, відповідно до ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 13.05.2014 року.
Постановою Городоцького районного суду Львівської області від 28 січня 2015 року адміністративний позов задоволено: визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України у Городоцькому районі Львівської області щодо відмови в призначенні позивачу державної пенсії за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю відповідно до ст. 51, 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та зобов`язано відповідача призначити державну пенсію за віком та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю, відповідно до ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 14.05.2014 року.
Управління Пенсійного фонду України у Городоцькому районі Львівської області постанову суду першої інстанції оскаржило, подало апеляційну скаргу, зазначивши, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, просить її скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.
В апеляційній скарзі покликається на те, що управління не має правових підстав для призначення позивачу пенсії із зниженням пенсійного віку, оскільки не підтверджується робота позивача у зоні відчуження до липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів та після липня 1986 року не менше 5 календарних днів.
Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з`явилися, хоча належним чином були повідомленні про місце та час розгляду справи, а тому колегія суддів вважає можливим розглянути дану справу згідно з п.2 ч.1 ст. 197 КАС України.
Суд, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає за необхідне її відхилити з наступних підстав.
Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 відноситься до осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ІІ категорії, що підтверджується копією його посвідчення серії НОМЕР_1 , виданого Львівською обласною державною адміністрацією 24.03.1993 р. (а.с.5).
Згідно копії паспорта серії НОМЕР_2 , виданого Городоцьким РВ УМВС України у Львівській області 23.12.1997 року вбачається, що позивач 13 травня 1964 року народження (а.с.29-31).
З відповіді Управління пенсійного фонду України № 4550/03 вбачається, що станом на 11.09.2014 року страховий стаж позивача становить 16 років 18 днів (а.с.32).
29.05.2014 року позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України у Городоцькому районі Львівської області з заявою про призначення йому пенсії за віком із зниженням пенсійного віку.
Відповідачем 11.09.2014 року було відмовлено позивачу в призначенні пенсії.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком відповідача з наступних підстав.
Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.14 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи: учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року - незалежно від кількості робочих днів.
Відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", особам які працювали на територіях радіоактивного забруднення , пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку , встановленого для одержання державних пенсій: учасникам ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС , які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року не менше 5 календарних днів на 10 років.
Відповідно до підпункту 5 пункту 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 документами, які засвідчують особливий статус особи є посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року № 122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").
На виконання цього положення позивачем подано копії архівної довідки, виданої Галузевим державним архівом Міністерства оборони України (а.с.6), архівної довідки № 7387 від 16.11.1992 р. (а.с.15), з яких вбачається, що позивач брав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в період з 10.05.1986 року по 09.09.1986 року в зоні відчуження.
Відповідно до ст. 51 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" особам, віднесеним до ІІ категорії, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.
Вказаною статтею передбачено, що особам, віднесеним до категорії ІІ, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.
Згідно п. 2 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 16.03.2012 року № 4 «Про судову практику вирішення адміністративними судами спорів, що виникають у зв`язку із застосуванням статей 39, 48, 50, 52, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», судам варто враховувати Рішення Конституційного Суду України від 25 січня 2012 року № 3-рп/2012, яким дано тлумачення, що нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України під час вирішення справ про соціальний захист підлягають застосуванню тоді, коли вони видані у межах його компетенції‚ на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України. Ураховуючи особливості дії в часі закону про Державний бюджет України на відповідний рік, нормативно-правовий акт Кабінету Міністрів України, виданий на його виконання, також діє у межах бюджетного року.
Законом України Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" від 31.07.2014 року № 1622-VII встановлено, що норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на 2014 рік.
Проте, відповідно до вказаного Закону, він набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, тобто з 03.08.2014 року.
Конституційний Суд України в своєму рішенні від 09.02.1999 № 1-рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) вказав, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.
Таким чином, до спірних правовідносин застосовується редакція Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» до внесення змін Законом від 31.07.2014 року і яка не обмежувала виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що позивач має право на призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та на додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю відповідно до статті 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком з 14 травня 2014 року.
Твердження відповідача про те, що позивач не надав усіх необхідних документів, які б підтверджували б факт перебування позивача на роботах по ліквідації наслідків аварії саме в зоні відчуження є безпідставними, оскільки не збереження первісних документів на підприємстві, де працював позивач не є виною позивача, і не можуть бути підставою для відмови позивачу у призначенні пенсії, оскільки з інших документів вбачається, що позивач має право на пенсію із зменшенням пенсійного віку.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дір бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Отже, колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції дійшов до вірних висновків, приймаючи рішення по суті спірних правовідносин.
За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржувану постанову слід залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 160, 195, 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС України, суд -
У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Городоцькому районі Львівської області залишити без задоволення, а постанову Городоцького районного суду Львівської області від 28 січня 2015 року по справі № 2-а/441/4/2015, 441/2181/14-а залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В.П. Дякович

Судді Л.П. Іщук

Т.В. Онишкевич