Справа № 806/4501/14
Суддя: Шевчук С.М.
Дата ухвалення: 2015-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Токарева М.С.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

іменем України

"29" вересня 2015 р. Справа № 806/4501/14

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Шевчук С.М.

суддів: Майора Г.І.

ОСОБА_2,

при секретарі Витрикузі В.П. ,

за участю сторін: представників: від позивача ОСОБА_3; від відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "27" травня 2015 р. у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Житомиробленерго" до Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області про визнання недійсною та скасування податкової вимоги та зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 27.05.2015року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Житомиробленерго" задоволено частково.

Визнано протиправною та скасовано податкову вимогу Житомирської об'єднаної державна податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області від 4 вересня 2014 року №6533-25 на суму податкового боргу з авансових внесків з податку на прибуток приватних підприємств 730611, 47 грн.

Зобовязано Житомирську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Житомирській області здійснити коригування даних в картці особового рахунку позивача шляхом виключення з неї відомостей про наявність податкового боргу за авансовими внесками з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 730611,47.

Зобовязано Житомирську об'єднану державну податкову інспекці Головного управління Міндоходів у Житомирській області зарахувати частину суми переплати з податку на прибуток у розмірі 103227 грн. в рахунок авансового внеску з податку на прибуток приватних підприємств за серпень 2014 року.

В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати обумовлену постанову в частині вимог що були задоволені та прийняти цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову. В обґрунтування апеляційної скарги відповідач вказує, що судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема зазначає, що вимога від 04.09.2014 року №6533-25 була анульована 26.092014року у зв'язку із сплатою суми боргу, а відтак скасування анульованої вимоги є безпідставним. Водночас вказує, що сума переплати з податку на прибуток при виплаті дивідендів у розмірі 103 227 грн. не підлягає зарахуванню у рахунок сплати авансового внеску з податку на прибуток за серпень 2014року, оскільки включена позивачем до річної декларації за 2014рік, показники якої відображені за даними особового рахунку. Також вказує, що на дату винесення рішення судом першої інстанції за даними особового рахунку були проведені відповідні корегування щодо зменшення боргу позивача.

Керуючись ст. 55 КАС України, Постановою КМ України від 06.08.2014року № 311, колегією суддів ухвалила рішення про заміну відповідача Житомирської об'єднаної державна податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області на її правонаступника- Житомирську об'єднану державну податкову інспекцію ДФС у Житомирській області.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 04.09.2014року відповідачем винесено податкову вимогу №6533-25 про сплату податкового боргу за авансовими внесками з податку на прибуток приватних підприємств за серпень 2014року у розмірі 730611,47грн. - основний платіж. Підставою для такої сплати була річна податкова декларація позивача з податку на прибуток за 2013рік у якій позивач задекларував 1202892грн - щомісячних авансових платежів. Отож, за даними податкового органу борг у розмірі 730611,47грн. утворився внаслідок несплати авансових внесків за серпень 2014року (а.с.165-169 т.1).

При цьому, як слідує із тексту самої вимоги, заперечень відповідача та листа №5747/3110 від 11.09.2015року, до вказаної суми податкового боргу жодна заборгованість із пені та штрафів не ввійшла (а.с. 21, 157 т.1).

За таких обставин, доводи позивача та висновки суду першої інстанції з приводу того, що вказана вимога включає штрафну санкцію у розмірі 60044,79грн. та пеню у розмірі 2309, 67грн. не підтверджено жодними наявними у справі доказами.

Водночас, з матеріалів справи вбачається, що платіжним дорученням №128 від 14.01.2014року на суму 687600грн. та платіжним дорученням №6527 від 12.08.2014року на суму 103227грн. позивач перерахував авансові платежі з податку на прибуток з суми виплачених дивідендів.

Листом від 29.09.2014року №04/12115-006689, позивач просив відповідача за рахунок сказаних сум сплати авансових платежів з податку на прибуток з сум виплачених дивідендів зменшити авансові платежі по податку на прибуток відповідно за січень та серпень 2014року.

Листом №29106/8/20-01-18 від 11.09.2014року, відмовив позивачу у вказаному коригуванні, та повідомив, що законодавством не передбачений механізм коригування суми щомісячних авансових внесків за рахунок авансових внесків, сплачених при виплаті дивідендів.

Проте з такими висновками відповідача колегія суддів не погоджується, оскільки з системного аналізу п. 57.1 ст. 57, пп. 153.3.1-153.3.4 п. 153.3 ст. 153 Податкового кодексу України, Закону України від 04.07.2013 року №403-VII, що набрав чинності 04.08.2013 року, вбачається, що до Податкового кодексу України внесено зміни, які дозволяють платникам податків враховувати сплату авансового внеску під час виплати дивідендів в оплату щомісячних авансів з податку на прибуток.

Отож, відповідач зобов'язаний був враховувати сплату авансового внеску під час виплати дивідендів в оплату щомісячних авансів з податку на прибуток.

Натомість, відповідач обумовлених положень законодавства не врахував та своєчасно не здійснив зарахування сплаченого позивачем авансового внеску під час виплати дивідендів в оплату щомісячного авансового внеску з податку на прибуток, а як наслідок неправомірно обліковував в картці особового рахунку податковий борг з авансового внеску з податку на прибуток за серпень 2014року.

Стосовно ж прийнятого судом першої інстанції рішення про визнання протиправним та скасування названої податкової вимоги, то колегія суддів з рішенням суду у названій частині не погоджується, оскільки на момент звернення позивача з позовом (07.10.2014року) та на момент прийняття судом першої інстанції рішення (27.05.2015року) оскаржувана вимога від 4 вересня 2014 року №6533-25 не могла бути предметом судового оскарження, оскільки така вимога не породжувала жодних правових наслідків (зобов'язань) для позивача у зв'язку з її відкликанням та погашенням боргу.

Так, з матеріалів справи вбачається, що постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 22.04.2014року справа 806/1472/14 (залишено без змін судами апеляційної та касаційної інстанцій) зобов'язано відповідача провести зарахування перерахованих авансових платежів з податку на прибуток із суми, виплачених дивідендів у сплату авансового платежу з податку на прибуток та відповідне коригування даних особового рахунку.

На виконання названого рішення суду відповідачем 11.03.2015року проведено зарахування авансового платежу з податку на прибуток із суми виплачених дивідендів згідно платіжного доручення №128 від 14.01.2014року в розмірі 687600грн. у сплату авансового платежу з податку на прибуток за лютий 2014року у розмірі 600444 грн. та за березень 2014року у розмірі 87156грн. у зв'язку з чим здійснено коригування даних особового рахунку. Названі обставини підтверджуються довідками відповідача №806/4501/14 від 11.09.2015року, №226/20-02 від 16.09.2015року та випискою з особового рахунку (а.с.151-156 т. 1)

Окрім того, з листа відповідача від 17.11.2014року (а.с. 36 т.1), листа від 11.09.2015року № 574619/10 та виписки з особового рахунку (а.с. 159-160 т. 1) вбачається, що станом на 26.09.2014року оскаржувана податкова вимога була відкликана у зв'язку із погашенням заборгованості.

Відповідно до п.п. 59.1. ст. 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо сума податкового боргу самостійно погашається платником податків або органом стягнення (п.п. 60.1.1. п.60.1 ст. 60 ПК України).

У випадках, визначених підпунктом 60.1.1 пункту 60.1 цієї статті, податкова вимога вважається відкликаною у день, протягом якого відбулося погашення суми податкового боргу в повному обсязі (п.60.2 ст. 60 ПК України).

Проте, вказані обставини судом першої інстанції враховані не були у зв'язку з чим, суд першої інстанції прийняв помилкове рішення у частині визнання протиправним та скасування податкової вимоги Житомирської об'єднаної державна податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області від 4 вересня 2014 року №6533-25.

Стосовно ж вимог про зобовязання відповідача здійснити коригування даних в картці особового рахунку позивача шляхом виключення з неї відомостей про наявність податкового боргу за авансовими внесками з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 730611,47грн. та зарахування частини суми переплати з податку на прибуток у розмірі 103227 грн. в рахунок авансового внеску з податку на прибуток приватних підприємств за серпень 2014 року, то як слідує з матеріалів справи, а саме з листа відповідача №806/4501/14 від 11.09.2015року, №226/20-02 від 16.09.2015року та виписки з особового рахунку (а.с.151-156 т.1) станом на дату розгляду справи у суді першої інстанції відповідачем на виконання рішення суду, винесеного у адміністративній справі №806/1472/14 проведено 11.03.2015року відповідні коригування та зменшення боргу позивача у зв'язку з чим за платником рахувалась переплата.

Поряд із зазначеним, як слідує з листа відповідача від 11.09.2015року №5745/9110 та декларації позивача з податку на прибуток за 2014рік, сума переплати з податку на прибуток у розмірі 103227 грн. була зарахована в цілому при декларуванні доходів у декларації з податку на прибуток за звітний період 2014року (а.с. 162-163 т.).

При прийнятті судом першої інстанції рішення (27.05.2015року) в частині зобов'язання здійснити коригування даних в картці особового рахунку позивача шляхом виключення з неї відомостей про наявність податкового боргу за авансовими внесками з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 730611,47 та зобовязання зарахувати частину суми переплати з податку на прибуток у розмірі 103227 грн. в рахунок авансового внеску з податку на прибуток приватних підприємств за серпень 2014 року, судом обумовлених обставин щодо проведеного коригування названих сум не враховано.

Покладення судом обов'язку на відповідача щодо названого коригування (який на момент розгляду справи був уже виконаний) призводить до повторного коригування названих сум, адже станом на дату прийняття судом першої інстанції рішення (27.05.2015року) за даними особового рахунку позивача, відповідачем такі корегування проведені.

За таких обставин, предмет спору (з приводу покладання на позивача зобов'язань щодо здійснення коригування даних картки особового рахунку позивача шляхом виключення з неї відомостей про наявність податкового боргу за авансовими внесками з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 730611,47грн. та зарахування частини суми переплати з податку на прибуток у розмірі 103227 грн. в рахунок авансового внеску з податку на прибуток приватних підприємств за серпень 2014 року) на момент прийняття судом першої інстанції рішення став відсутнім. Відтак, у задоволенні позову у названій частині слід відмовити.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції не правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено без додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак апеляційна скарга підлягає до задоволення, а рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, (201), 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області задовольнити, постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "27" травня 2015 р. скасувати. Прийняти нове рішення, яким Публічному акціонерному товариству "Енергопостачальна компанія "Житомиробленерго" у задоволенні позову до Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області про визнання недійсною та скасування податкової вимоги та зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя С.М. Шевчук

судді: Г.І. Майор

ОСОБА_2

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Публічне акціонерне товариство "Енергопостачальна компанія "Житомиробленерго" вул.Пушкінська,32/8,м. Житомир,10014

3- відповідачу/відповідачам: Житомирська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Житомирській області м-н Перемоги,2,м.Житомир,10014

4-третій особі: - ,