Справа № 818/1058/15
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2015-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2015 р.Справа № 818/1058/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Перцової Т.С.

Суддів: Жигилія С.П. , Дюкарєвої С.В.

за участю секретаря судового засідання Мороз Є.В.

представника відповідача - Савченка В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Сумської митниці Державної фіскальної служби на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 02.07.2015р. по справі № 818/1058/15

за позовом ОСОБА_2

до Конотопської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області , Сумської митниці Державної фіскальної служби

про визнання незаконними дій, скасування висновку та наказу про звільнення,поновлення на роботі і стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

ВСТАНОВИЛА

Позивач, ОСОБА_2 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_2.) звернувся з адміністративним позовом до Конотопської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області (далі по тексту - відповідач-1, Конотопська ОДПІ), Сумської митниці Державної фіскальної служби (далі по тексту - відповідач-2, Сумська митниця ДФС), в якому просив суд:

- визнати незаконним проведення перевірки, передбаченої ст. 6 Закону України «Про очищення влади»;

- визнати незаконним висновок Конотопської ОДПІ про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 5 Закону України «Про очищення влади» в частині встановлення недостовірності даних, вказаних у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2013 рік;

- визнати протиправним та скасувати Наказ Сумської митниці ДФС від 12.03.2015 р. № 196-о про звільнення позивача з займаної посади;

- поновити позивача на посаді старшого державного інспектора відділу митного оформлення «Пасажирський» митного поста «Конотоп» Сумської митниці ДФС;

- стягнути з відповідача-2 середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 02.07.2015р. по справі № 818/1058/15 адміністративний позов ОСОБА_2 до Конотопської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області, Сумської митниці ДФС про визнання незаконними дій, скасування висновку та наказу про звільнення, поновлення на роботі і стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано наказ Сумської митниці ДФС від 12.03.2015 р. № 196-о "Про звільнення з роботи ОСОБА_2.".

Поновлено ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ід.н. НОМЕР_1) на посаді старшого державного інспектора відділу митного оформлення "Пасажирський" митного поста "Конотоп" Сумської митниці ДФС.

Стягнуто з Сумської митниці ДФС (40020, м. Суми, вул. Воровського, 24, код 39420037) на користь ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ід.н. НОМЕР_1) середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 13.03.2015 р. по 02.07.2015 р. в розмірі 11028, 00 (одинадцять тисяч двадцять вісім) грн. 00 коп.

Постанову в частині поновлення на роботі та стягнення втраченого заробітку за один місяць в розмірі 3 234, 81 (три тисячі двісті тридцять чотири) грн. 81 коп. звернуто до негайного виконання.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Другий відповідач, не погодившись із вказаною постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Сумського окружного адміністративного суду від 02.07.2015р. по справі № 818/1058/15 в частині визнання протиправним та скасування наказу Сумської митниці ДФС від 12.03.2015 р. № 196-о "Про звільнення з роботи ОСОБА_2.", поновлення ОСОБА_2 на посаді старшого державного інспектора відділу митного оформлення "Пасажирський" митного поста "Конотоп" Сумської митниці ДФС, стягнення з Сумської митниці ДФС на користь ОСОБА_2 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 13.03.2015 р. по 02.07.2015 р. в розмірі 11028,00 грн. та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на те, що висновки суду, викладені в судовому рішенні, не відповідають фактичним обставинам справи та суперечать нормам матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Апелянт зазначив, що згідно з Висновком від 23.01.2015 року № 725/17-03 Конотопської ДПІ, складеного за результатами перевірки відомостей, визначених п. 2 ч. 5 ст. 5 Закону України "Про очищення влади", встановлено. що ОСОБА_2 у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2013 рік вказав недостовірні відомості щодо наявності майна, набутого ОСОБА_3 за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини 1 статті 2 Закону України «Про очищення влади», які не відповідають наявній податковій інформації про майно позивача.

Так, згідно податкової інформації, за позивачем на праві власності зареєстрована частина житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2. При цьому, в декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2013 рік вказаний житловий будинок не зазначений. На підставі вищевказаного висновку начальник Сумської митниці ДФС був зобов'язаний звільнити ОСОБА_2 із займаної посади, що й було зроблено наказом Сумської митниці ДФС від 12.03.2015 р. № 196-0. З огляду на викладене вважає, що Сумська митниця ДФС діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Законом України «Про очищення влади», а тому відсутні підстави для визнання протиправним та скасування наказу Сумської митниці ДФС від 12.03.2015 р. № 196-0 «Про звільнення з роботи ОСОБА_4», поновлення ОСОБА_4 на посаді старшого державного інспектора відділу митного оформлення «Пасажирський» митного поста «Конотоп» Сумської митниці ДФС, стягнення з Сумської митниці ДФС на користь ОСОБА_4 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 13.03.2015 по 02.07.2015 в розмірі 11028,00 грн.

В судовому засіданні представник другого відповідача вимоги апеляційної скарги підтримав з підстав, викладених в останній, та просив суд апеляційної інстанції їх задовольнити.

Позивач та представник першого відповідача в судове засідання не прибули, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неприбуття до суду не повідомили.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

З огляду на наведену норму, враховуючи, що позивач та перший відповідач по справі належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, колегія суддів вважає за можливе розглянути адміністративну справу за їх відсутності.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, пояснення представника другого відповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 проходив публічну службу в митних органах з 10 травня 1995 року та з 24 листопада 2014 року обіймав посаду старшого державного інспектора відділу митного оформлення "Пасажирський" митного поста "Конотоп". В зв'язку з реорганізацією Сумської митниці Міндоходів шляхом приєднання до Сумської митниці ДФС, керуючись пунктами 41-47 Порядку проведення перевірки достовірності відомостей щодо застосування заборон, передбачених ч. 3, 4 ст. 1 закону України "Про очищення влади", затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 16.10.2014 р. № 563, відповідачем-2 був прийнятий Наказ № 6 від 20.11.2014 р. (а.с. 32) "Про початок проведення перевірки".

На виконання вказаного наказу, згідно п. 2 ч. 5 ст. 5 Закону України "Про очищення влади", Конотопською ОДПІ щодо ОСОБА_2 було проведено перевірку достовірності відомостей, визначених пунктом 2 частини 5 статті 5 Закону України "Про очищення влади".

Під час проведення перевірки відповідачем-1 було встановлено, що за позивачем на праві власності зареєстровано 3/25 частини житлового будинку за адресою: Сумська область, АДРЕСА_2. В той же час, у розділі ІІІ "Відомості про нерухоме майно" декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2013 рік, у якому зазначається нерухоме майно, що перебуває у власності, в оренді чи на іншому праві користування декларанта, та витрати декларанта на їх придбання (користування), позивачем вказаний житловий будинок не вказаний (а.с. 99-104).

У письмових поясненнях, наданих Конотопській ОДПІ, ОСОБА_2 зазначив, що частина житлового будинку в АДРЕСА_2 була отримана ним у спадщину від бабусі. В декларації цей будинок не був зазначений через те, що фактично в ньому проживає матір та брат з сім'єю, які несуть всі витрати на його утримання (а.с. 107).

За результатами перевірки достовірності відомостей, визначених пунктом 2 частини 5 статті 5 Закону України "Про очищення влади", 23.01.2015 року Конотопською ОДПІ складений висновок № 725/17-03 (а.с. 9-10), згідно якого встановлена недостовірність відомостей щодо майна, вказаного у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2013 рік, наявній податковій інформації. Крім того, за результатами перевірки Конотопською ОДПІ зроблений висновок про неможливість встановлення відповідності чи невідповідності вартості майна, вказаного у декларації, отриманим із законних джерел доходам.

За результатами додаткової перевірки (а.с. 145-148), які 10.03.2015 року були доведені до відома Сумської митниці ДФС листом від 23.02.2015 року, Конотопською ОДПІ встановлено, що вартість майна, вказаного ОСОБА_2 у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2013 рік, відповідає доходам, отриманим із законних джерел.

На підставі висновків Конотопської ОДПІ про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини 5 статі 5 Закону України "Про очищення влади", 12.03.2015 р. начальником Сумської митниці ДФС прийнятий наказ № 196-о (а.с.8), яким ОСОБА_2 згідно п. 14 ст. 5 Закону України "Про очищення влади", п. 72 ст.36 Кодексу законів про працю України звільнено з посади старшого державного інспектора відділу митного оформлення "Пасажирський" митного поста "Конотоп" Сумської митниці ДФС.

Не погодившись з висновком Конотопської ОДПІ від 23.01.2015 року, проведеної перевіркою, наказом Сумської ДФС про звільнення ОСОБА_2, позивач звернувся до суду з даним позовом про їх скасування, поновлення на посаді, виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог в частині визнання незаконним проведення перевірки, передбаченої ст.6 Закону України «Про очищення влади», відносно ОСОБА_2, суд першої інстанції дійшов висновку про їх необґрунтованість, оскільки Сумська митниця ДФС мала право проводити перевірку стосовно позивача.

Також, суд зазначив про необґрунтованість позову в частині визнання незаконним висновку Конотопської ОДПІ про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 5 Закону України «Про очищення влади», щодо встановлення недостовірності даних, вказаних у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2013 рік.

Задовольняючи позов в частині визнання протиправним та скасування наказу Сумської митниці ДФС від 12.03.2015 р. № 196-о "Про звільнення з роботи ОСОБА_2.", поновленння ОСОБА_2 на посаді старшого державного інспектора відділу митного оформлення "Пасажирський" митного поста "Конотоп" Сумської митниці ДФС та стягнення з Сумської митниці ДФС (40020, м. Суми, вул. Воровського, 24, код 39420037) на користь ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ід.н. НОМЕР_1) середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 13.03.2015 р. по 02.07.2015 р. в розмірі 11028, 00 (одинадцять тисяч двадцять вісім) грн. 00 коп. суд першої інстанції виходив з відсутності у Сумській митниці ДФС підстав для звільнення позивача з займаної посади за наслідками перевірки, проведеної на виконання Закону України «Про очищення влади».

Відповідно до ч.1 ст.195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, отже, перегляду підлягає рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, з огляду на таке.

Правові та організаційні засади проведення очищення влади (люстрації) для захисту та утвердження демократичних цінностей, верховенства права та прав людини в Україні визначаються Законом України "Про очищення влади" (далі - Закон).

Згідно з ч. 1, 2 ст. 1 згаданого Закону очищення влади (люстрація) - це встановлена цим Законом або рішенням суду заборона окремим фізичним особам обіймати певні посади (перебувати на службі) (далі - посади) (крім виборних посад) в органах державної влади та органах місцевого самоврядування.

Очищення влади (люстрація) здійснюється з метою недопущення до участі в управлінні державними справами осіб, які своїми рішеннями, діями чи бездіяльністю здійснювали заходи (та/або сприяли їх здійсненню), спрямовані на узурпацію влади Президентом України ОСОБА_5, підрив основ національної безпеки і оборони України або протиправне порушення прав і свобод людини, і ґрунтується на принципах: верховенства права та законності; відкритості, прозорості та публічності; презумпції невинуватості; індивідуальної відповідальності; гарантування права на захист.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про очищення влади" особа, яка претендує на зайняття посади, визначеної пунктами 1 - 10 частини першої статті 2 цього Закону, подає власноручно написану письмову заяву, якою повідомляє про те, що до неї не застосовуються заборони, визначені частинами третьою або четвертою статті 1 цього Закону, та про згоду на проходження перевірки, згоду на оприлюднення відомостей стосовно неї відповідно до цього Закону. Відомості, зазначені у заяві перевіряються під час проведення спеціальної перевірки відповідно до статті 11 Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції" у порядку та строки, визначені цим Законом.

Встановлення перевіркою факту належності особи до переліку осіб, щодо яких застосовуються заборони, визначені частинами третьою або четвертою статті 1 цього Закону, є підставою для відмови у призначенні такої особи на посаду, на яку вона претендує.

Механізм проведення перевірки достовірності відомостей, що подаються посадовими і службовими особами органів державної влади та органів місцевого самоврядування, а також особами, які претендують на зайняття відповідних посад, щодо застосування заборон, передбачених частинами третьою і четвертою статті 1 Закону України "Про очищення влади" визначається Порядком проведення перевірки достовірності відомостей щодо застосування заборон, передбачених частинами третьою і четвертою статті 1 Закону України "Про очищення влади", затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 563 від 16.10.2014 р.

Згідно з п. 49 вказаного Порядку у разі призначення особи на іншу посаду в межах одного органу державної влади (у тому числі в разі призначення особи з територіального органу в апарат центрального органу виконавчої влади і навпаки) чи органу місцевого самоврядування, призначення в порядку переведення на посаду з одного органу державної влади чи органу місцевого самоврядування до іншого органу державної влади чи органу місцевого самоврядування, призначення в порядку переведення особи, яка перебуває на посаді в органі державної влади, що припиняється, на посаду до іншого органу державної влади, до якого переходять повноваження та функції органу державної влади, що припиняється, проводиться перевірка у строки та в порядку, визначені пунктами 41 - 47 цього Порядку.

Так, пунктами 41, 42, 45, 46, 47 Порядку встановлено, що особа, яка претендує на зайняття посади, передбаченої підпунктами 1 - 10 пункту 2 цього Порядку, разом з документами, необхідними для її призначення на посаду, подає до відповідного органу власноручно написану заяву за формою згідно з додатком 1. Відповідальний структурний підрозділ протягом десяти днів з дня надходження заяви особи, яка претендує на зайняття посади, перевіряє достовірність відомостей, зазначених у заяві такої особи, щодо незастосування до неї заборон, передбачених частиною третьою статті 1 Закону, на основі критеріїв, визначених частиною першою, пунктами 1 - 8 частини другої та пунктами 1 і 2 частини четвертої статті 3 Закону.

У разі невиявлення відповідальним структурним підрозділом підстав для застосування щодо особи заборон, передбачених частиною першою, пунктами 1 - 8 частини другої та пунктами 1 і 2 частини четвертої статті 3 Закону, керівник органу може прийняти рішення про призначення такої особи на відповідну посаду. При цьому, не пізніше ніж на третій день після призначення особи на посаду, керівник органу одночасно надсилає до органів перевірки у порядку, передбаченому пунктами 17 - 19 цього Порядку, запити.

Щодо особи, яка призначена на посаду, передбачену підпунктами 1 - 10 пункту 2 цього Порядку, проводиться перевірка у строки та в порядку, визначені пунктами 20 - 24, 27 - 37, 39 - 40 цього Порядку.

В разі надходження відповіді/висновку/копії судового рішення, якими встановлено недостовірність відомостей, зазначених у пунктах 1 та/або 2 частини п'ятої статті 5 Закону, керівник органу не пізніше ніж на третій день з дня надходження, приймає рішення про звільнення особи.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що в разі призначення особи, яка перебуває на посаді в органі державної влади, що припиняється, в порядку переведення на посаду до іншого органу державної влади, до якого переходять повноваження та функції органу державної влади, що припиняється, керівник такого органу може прийняти рішення про призначення особи на відповідну посаду, якщо відповідальним структурним підрозділом не виявлено підстав для застосування щодо особи заборон, передбачених частиною першою, пунктами 1 - 8 частини другої та пунктами 1 і 2 частини четвертої статті 3 Закону України "Про очищення влади". При цьому, після прийняття особи, не пізніше ніж на третій день, керівник органу зобов'язаний направити запити відповідним органам для проведення перевірки стосовно такої особи.

Матеріалами справи підтверджено, що у зв'язку з утворенням відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 160 від 21.05.2014 р. Державної фіскальної служби України та реорганізацією Сумської митниці Міндоходів шляхом приєднання до Сумської митниці ДФС, позивачем, як кандидатом на вакантну посаду, була подана заява про незастосування заборон, передбачених частиною третьою або четвертою статті 1 Закону України "Про очищення влади", та надання згоди на проходження перевірки (а.с. 51).

Враховуючи те, що відповідальним структурним підрозділом Сумської митниці ДФС не було виявлено підстав для застосування щодо ОСОБА_2 заборон, передбачених Законом України "Про очищення влади", Наказом № 63-о від 11.11.2014 р. (а.с. 22) позивач був переведений з посади старшого державного інспектора відділу митного оформлення "Пасажирський" митного поста "Конотоп" Сумської митниці Міндоходів на посаду старшого державного інспектора відділу митного оформлення "Пасажирський" митного поста "Конотоп" Сумської митниці ДФС.

На виконання згаданих положень Порядку проведення перевірки достовірності відомостей щодо застосування заборон, передбачених частинами третьою і четвертою статті 1 Закону України "Про очищення влади", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 563 від 16.10.2014 р., керівником Сумської митниці ДФС 20.11.2014р. був прийнятий Наказ № 6 (а.с. 32) про проведення перевірки щодо осіб, які були переведені до Сумської митниці ДФС.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 5 Закону України "Про очищення влади" перевірці підлягають достовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав) та відповідність вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, поданій особою за минулий рік за формою, що встановлена Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції" (далі - декларація), набутого (набутих) за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1 - 10 частини першої статті 2 цього Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

Частиною 10 статті 5 Закону України "Про очищення влади" визначено, що у разі встановлення за результатами перевірки недостовірності відомостей, визначених пунктом 2 частини 5 статті 5, орган, який проводив перевірку, протягом трьох робочих днів з дня виявлення всіх недостовірностей та/або невідповідностей, але не пізніше ніж на тридцятий день з дня отримання запиту та копії декларації особи, повідомляє про них особу, стосовно якої проводиться перевірка. Особа, стосовно якої проводиться перевірка, не пізніше ніж на п'ятнадцятий робочий день з дня отримання нею відповідного повідомлення надає письмове пояснення за такими фактами та підтверджуючі документи, які є обов'язковими для розгляду та врахування відповідним органом при підготовці висновку про перевірку (ч. 10 ст. 5 Закону).

Процедура проведення органами Державної фіскальної служби України (далі - контролюючий орган) перевірки достовірності відомостей, визначених пунктом 2 частини 5 статті 5 Закону України "Про очищення влади", зазначених особами у деклараціях про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру (далі - декларація) визначається Порядком проведення перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України "Про очищення влади", затвердженим Наказом Міністерства фінансів України № 1100 від 03.11.2014 р., зареєстрований в Міністерстві юстиції України 04.11.2014 р. за № 1385/26162 (далі - Порядок).

Згідно п. 3 згаданого Порядку загальний алгоритм проведення органами Державної фіскальної служби України перевірки включає такі складові:

1) отримання від керівника відповідного органу, передбаченого частиною четвертою статті 5 Закону, запиту про проведення перевірки достовірності відомостей щодо особи, стосовно якої проводиться перевірка, а також копії декларації цієї особи;

2) одержання у разі необхідності та в межах повноважень, визначених Податковим кодексом України, від державних органів, органів місцевого самоврядування, банків, інших юридичних осіб публічного права, а також платників податків інформації, копій підтвердних документів, які стосуються відомостей, зазначених у декларації;

3) проведення перевірки, що фактично полягає в:

аналізі наявної в контролюючого органу податкової інформації щодо доходів, отриманих особою, стосовно якої проводиться перевірка, з метою з'ясування джерел їх отримання, в тому числі щодо повноти їх відображення в декларації;

порівнянні відомостей про вказане в декларації майно (майнові права), набуте (набуті) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1 - 10 частини першої статті 2 Закону, з наявною в контролюючого органу податковою інформацією про майно (майнові права) такої особи з метою з'ясування достовірності відомостей щодо його (їх) наявності;

порівняльному аналізі наявної інформації з метою з'ясування відповідності вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, набутого (набутих) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1 - 10 частини першої статті 2 Закону, доходам, отриманим із законних джерел;

4) повідомлення особі, стосовно якої проводиться перевірка, про виявлення перевіркою всіх недостовірностей та/або невідповідностей;

5) одержання від особи, стосовно якої проводиться перевірка, письмового пояснення та підтвердних документів щодо виявлених перевіркою недостовірностей та/або невідповідностей з метою обов'язкового їх розгляду та врахування при підготовці висновку про перевірку;

6) підготовка висновку про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України "Про очищення влади", за встановленою формою та надсилання його відповідному органу, від якого отримано запит про перевірку та копію декларації особи, стосовно якої проводилася перевірка.

Таким чином, заходи з очищення влади (люстрації) здійснюються на підставі визначених статтею 3 Закону України "Про очищення влади" критеріїв, за умови відповідності яким до особи можуть бути застосовані такі заборони.

Відповідно до п. 4, 6 Порядку при проведенні перевірки використовується наявна в інформаційних ресурсах контролюючих органів податкова інформація, інформація, що міститься в податкових деклараціях платників податків (у разі їх подання відповідно до законодавства), інша інформація, що надійшла до контролюючих органів.

При перевірці контролюючим органом використовується інформація, надана особою, стосовно якої проводиться перевірка, з власної ініціативи чи за запитом контролюючого органу, а також інформація, що надходить від суб'єктів інформаційних відносин та платників податків (фізичних та юридичних осіб) в установленому законом порядку.

Отримана та узагальнена податкова інформація порівнюється на предмет її достовірності з даними, вказаними в декларації. За результатами такого порівняння встановлюється відсутність/наявність недостовірностей та/або невідповідностей між податковою інформацією та вказаними в декларації відомостями, а також відсутність/наявність невідповідності вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, набутого (набутих) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1 - 10 частини першої статті 2 Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

Недостовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, вказується у висновку про проведення перевірки у разі, якщо особою, стосовно якої проводиться перевірка, не вказано або вказано неповну інформацію про таке майно (майнові права) у декларації.

Наявність невідповідності вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, набутого (набутих) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1 - 10 частини першої статті 2 Закону, доходам, отриманим із законних джерел, вказується у висновку про проведення перевірки у разі, якщо вартість такого майна (майнових прав) перевищує суму доходів, отриманих із законних джерел.

На виконання п. 12 Порядку у разі встановлення за результатами перевірки недостовірностей та/або невідповідностей у будь-якому з розділів декларації контролюючий орган, крім одержання в межах своїх повноважень від державних органів, органів місцевого самоврядування, інших юридичних осіб публічного права, а також платників податків інформації та копій необхідних документів щодо зазначених відомостей, протягом трьох робочих днів з дня виявлення таких недостовірностей та/або невідповідностей, але не пізніше ніж на тридцятий день з дня отримання запиту та копії декларації особи, стосовно якої проводиться перевірка, повідомляє про них таку особу з метою отримання пояснень причин виникнення недостовірностей та/або невідповідностей та копій документів, які підтверджують зазначені у декларації відомості.

Особа, стосовно якої проводиться перевірка, не пізніше ніж на п'ятнадцятий робочий день з дня отримання нею відповідного повідомлення надає письмове пояснення за такими фактами та підтвердні документи, які є обов'язковими для розгляду та врахування відповідним контролюючим органом при підготовці висновку про результати перевірки.

З урахуванням вищевикладеного, слід дійти висновку, що при перевірці осіб, зазначених у пунктах 1-10 частини 1 ст. 2 Закону України "Про очищення влади" органи Державної фіскальної служби України повинні перевірити достовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру та відповідність вартості майна (майнових прав), набутого за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1 - 10 частини першої статті 2 Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що за наслідками перевірки контролюючим органом встановлено, що ОСОБА_2 у розділі ІІІ "Відомості про нерухоме майно" декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2013 рік не зазначено нерухоме майно, що перебуває у власності, а саме, 3/25 частини житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2.

У письмових поясненнях, наданих на повідомлення Конотопської ОДПІ, ОСОБА_2 вказав, що вказане нерухоме майно отримано ним у спадщину від бабусі; фактично в ньому проживає матір та брат з сім'єю, які несуть всі витрати на його утримання.

Право власності на вказану частину житлового будинку позивач набув у спадщину від батька та бабусі (а.с. 24-27), тобто безкоштовно та на законних підставах.

Разом з цим, за результатами перевірки Конотопською ОДПІ зроблений висновок № 725/17-03 від 23.01.2015 року про неможливість встановлення відповідності вартості майна наявній податковій інформації про доходи, отримані ОСОБА_6 із законних джерел. Вказаний висновок в подальшому був надісланий до Сумської ДФС та слугував підставою для винесення спірного наказу про звільнення позивача з займаної посади.

Слід відмітити, що за результатами додаткової перевірки, проведеної першим відповідачем, які отримані другим відповідачем 10.03.2015 року, тобто до дати прийняття наказу Сумської митниці ДФС від 12.03.2015 р. № 196-о "Про звільнення з роботи ОСОБА_2.", Конотопською ОДПІ встановлено, що вартість майна, вказаного ОСОБА_2 у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2013 рік, відповідає доходам, отриманим із законних джерел.

З системного аналізу положень Закону України «Про очищення влади» та Порядку проведення перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України "Про очищення влади", з урахуванням визначених основних засад люстрації та цілей на досягнення яких запроваджений процес люстрації в Україні, а також беручи до уваги необхідність дотримання балансу між вчиненим порушенням та відповідальністю за це порушення, колегія суддів дійшла висновку, що недостовірність відомостей, яка може бути підставою для звільнення особи та застосування до неї відповідних заборон, повинна встановлюватись в сукупності з невідповідністю вартості майна, яке належить на праві власності особі. Тобто, саме по собі неповне декларування наявного у особи майна, не може бути підставою для застосування Закону України "Про очищення влади" в частині звільнення особи з посади в разі, якщо це майно було набуте особою на законних підставах та за рахунок коштів, отриманих із законних джерел.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

На виконання ч. 14 ст. 5 Закону України "Про очищення влади" керівник органу, до повноважень якого належить звільнення з посади особи, стосовно якої здійснюється перевірка, на підставі висновку про результати перевірки, яким встановлено недостовірність відомостей, визначених пунктами 1 та/або 2 частини п'ятої цієї статті, не пізніше ніж на третій день з дня отримання такого висновку, керуючись положеннями частини третьої або четвертої статті 1 цього Закону, звільняє таку особу із займаної посади.

Однак у спірних відносинах, Сумська митниця ДФС до дати винесення оскаржуваного наказу отримала додаткову інформацію від контролюючого органу - Конотопської ОДПІ про відповідність вартості майна, вказаного ОСОБА_2 у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2013 рік, доходам, отриманим із законних джерел.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що наказ № 196-о від 12 березня 2015 р. про звільнення ОСОБА_2 з займаної посади прийнятий Сумською митницею ДФС необґрунтовано, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), а тому наявні підстави для його скасування та задоволення позову в цій частині.

Відповідно до ст. 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу, але не більш як за один рік.

А відтак, позовні вимоги ОСОБА_2 в частині поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку, також підлягають задоволенню.

Згідно довідки Сумської митниці ДФС від 12.03.2015 р. № 05.02/110 (а.с. 53) середньомісячна заробітна плата позивача становить 3234, 81 грн., а середньочасова - 18,38 грн. Отже, розмір середнього заробітку за період з 13.03.2015 р. по 02.07.2015 р., який підлягає стягненню з відповідача-2, складає 11028,00 грн. (75 робочих днів х 8 годин х 18, 38 грн.).

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справа та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції в частині задоволення позову, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А

Апеляційну скаргу Сумської митниці Державної фіскальної служби залишити без задоволення.

Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 02.07.2015р. по справі № 818/1058/15 в частині задоволення позовних вимог залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Перцова Т.С.
Судді(підпис) (підпис) Жигилій С.П. Дюкарєва С.В.
Повний текст ухвали виготовлений та підписаний 06.10.2015 р.