Справа № 345/5225/14-а
Суддя: Ільчишин Надія Василівна
Дата ухвалення: 2015-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2015 року Справа № 876/1758/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ільчишин Н.В.,

суддів Пліша М.А., Глушко І.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Калуші та Калуському районі на постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 21.01.2015 року у справі за позовом Управління Пенсійного фонду України в м. Калуші та Калуському районі до Відділення державної виконавчої служби Калуського міськрайонного управління юстиції про скасування постанови про накладення штрафу,-

ВСТАНОВИВ:

УПФ України в м. Калуші та Калуському районі 17.12.2014 року звернулося до суду з позовом до Відділення державної виконавчої служби Калуського міськрайонного управління юстиції про визнання протиправних дій та скасування постанову від 05.12.2014 року про накладення штрафу про накладення штрафу у розмірі 1360,00 грн..

Постановою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 21.01.2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції УПФ України в м. Калуші та Калуському районі подало апеляційну скаргу. В якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, а тому просить постанову скасувати та прийняти нову, якою задовольнити позов повністю.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання апеляційного суду не зявилися, а відтак на підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 30.04.2014 року головним державним виконавцем ВДВС Калуського МРУЮ ОСОБА_1 було винесено розпорядження № 5213 про зобов'язання проведення нарахування та виплати ОСОБА_1 підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, передбачене ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» починаючи з 22.04.2011 року і проводити негайно, постійно та без встановлення будь-якого обмеження кінцевим терміном або строком, на який призначається пенсія.

22.05.2014 року УПФУ в м. Калуші та Калуському районі листом повідомило головного державного виконавця відділу ДВС Калуського міськрайоного управління юстиції ОСОБА_1 про проведення перерахунку відповідно до розпорядження № 115057 від 12.05.2014 року. Однак даний перерахунок було проведено не на підставі розпорядження державного виконавця № 5213 від 30.04.2014 року, яке стосується виконавчого провадження щодо виконання виконавчого листа № 2-а-4723/2011р. який звернутий до негайного виконання, а на підставі: постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 20.06.2013 року, яка набула законної сили та згідно ухвали Калуського міськрайонного суду від 05.08.2011року про роз'яснення постанови Калуського міськрайонного суду від 22.04.2011 року, яка була залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 20.06.2013 року та з врахуванням проведеного перерахунку на підставі постанови Калуського міськрайонного суду від 22.04.2011 року, яка була звернута до негайного виконання, перерахунок було проведено за період з 23.04.2011 року до 23.07.2011 року. Сума перерахунку складає 498,87 грн., а виплата донарахованої суми, яка перевищує бюджетні призначення на поточний рік, буде здійснена за наявності відповідного фінансування з Державного бюджету України.

Тобто УПФУ в м. Калуші та Калуському районі виконало розпорядження головного державного виконавця ВДВС Калуського МРУЮ ОСОБА_1 від 30.04.2014 року не в повному обсязі, провівши перерахунок пенсії тільки до 23.07.2011 року.

24.07.2014 року постановою головного державного виконавця відділу ДВС Калуського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області ОСОБА_1 накладено штраф на юридичну особу - УПФУ в м. Калуші та Калуському районі у розмірі 680 грн. за невиконання розпорядження від 30.04.2014 року.

01.09.2014 року Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області виніс рішення, яким відмовив у задоволенні позову Управління пенсійного фонду України в м. Калуші та Калуському районі до Відділення державної виконавчої служби Калуського міськрайонного управління юстиції, про скасування постанови від 24.07.2014 року про накладення штрафу у розмірі 680,00 грн. Дане рішення було залишено в силі ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 06.11.2014 року.

12.09.2014 року державним виконавцем головного відділу ДВС Калуського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області ОСОБА_1 винесено постанову про накладення штрафу на юридичну особу - УПФУ в м. Калуші та Калуському районі у подвійному розмірі 1360,00 грн.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку регулюється Законом України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року № 606-XІV.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом; надає сторонам виконавчого провадження та їх представникам можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядає заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження і їхні клопотання; заявляє в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз'яснює сторонам їхні права і обов'язки.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів, визначених цим законом, зокрема підлягають до виконання виконавчі листи, що видаються судами, накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду.

Cтаття 30 вказаного Закону передбачає обов'язок державного виконавця щодо невідкладного початку примусового виконання, якщо боржник у встановлений державним виконавцем строк добровільно не виконав рішення.

Згідно із частинами першою та другою статті 75 цього Закону після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

Відповідно до частини першої статті 89 вищенаведеного Закону у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу - від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Враховуючи викладене, постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише при умові, що судове рішення не виконано без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість, у тому числі і фінансову, виконати судове рішення, проте не зробив цього.

Відповідно до статей 23 та 116 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України. Взяття зобов'язань без відповідних бюджетних асигнування та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

Отже, невиконання судового рішення УПФ в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Апеляційний суд встановив, що оскільки у позивача були поважні причини невиконання судового рішення, то постанова про накладення штрафу від 05.12.2014 року про накладення штрафу про накладення штрафу в розмірі 1360 грн. є передчасною та підлягає скасуванню.

Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, яка викладена в постанові від 24 березня 2015 року у справі № 21-66а15.

А відповідно до ч. 1 ст. 244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, оскільки суд неповно з'ясував обставин, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, постанова прийнята з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Калуші та Калуському районі задовольнити.

Постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 21.01.2015 року у справі №345/5225/14-а скасувати та прийняти нову, якою позов Управління Пенсійного фонду України в м. Калуші та Калуському районі до Відділення державної виконавчої служби Калуського міськрайонного управління юстиції про скасування постанови про накладення штрафу задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця ДВС Калуського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_1 щодо винесення постанови про накладення штрафу від 05.12.2014 року у розмірі 1360,00 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі, може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Н.В. Ільчишин

Судді М.А. Пліш

ОСОБА_2