Справа № 569/6635/15-а
Суддя: Бондарчук І.Ф.
Дата ухвалення: 2015-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Харечко С.П.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"29" вересня 2015 р. Справа № 569/6635/15-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Бондарчука І.Ф.

суддів: Моніча Б.С.

ОСОБА_2,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Рівне Рівненської області на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від "22" травня 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в м.Рівне Рівненської області про визнання дій протиправними та зобов'язання здійснити перерахунок коштів ,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2015 року позивачка звернулась з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Рівне, в якому просила визнати дій протиправними та зобов'язати здійснити перерахунок пенсії

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що перебуває на обліку в Управління Пенсійного фонду України в м. Рівне та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу». На виконання постанови Рівненського окружного адміністративного суду від 17.03.2015 року №817/509/15 вона отримала довідку від Рівненського обласного центру зайнятості від 16.04.2015 року № 10-1276, яка є підставою для перерахунку її пенсії. Однак відповідач пенсію згідно вищевказаної довідки не перерахував.

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 22 травня 2015 року позов задоволено.

Визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України щодо відмови перерахунку та виплаті пенсії ОСОБА_4 починаючи з 01.04.2015 року, виходячи із 90 % від заробітної плати у сумі 5 453 грн. 18 коп., згідно довідки від 16.04.2015 року № 10-1276.

Зобов'язано управління Пенсійного фонду України здійснити перерахунок та виплату пенсії починаючи з 01.04.2015 року виходячи із 90 % від заробітної плати у сумі 5 453 грн. 18 коп., додатково включивши до вже нарахованих сум заробітної плати для обчислення пенсії матеріальну допомогу для оздоровлення та матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань в розмірі 2987, 47 грн., згідно довідки від 16.04.2015 року № 10-1276.

Згідно ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України постанову суду в частині стягнення грошового утримання за один місяць допущено до негайного виконання.

В апеляційній скарзі Управління Пенсійного фонду України в м.Рівне Рівненської області посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи та просить скасувати постанову суду першої інстанції із ухваленням нової про відмову в задоволенні позову.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги відповідно до ст.195 КАС України, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Встановлено, що пенсія державного службовця ОСОБА_3 обчислювалась із розрахунку 90 відсотків заробітної плати з урахуванням набутого стажу державної служби повних 22 років.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 17 березня 2015 року задоволено позов ОСОБА_4, зобов'язано Рівненський обласний центр зайнятості видати ОСОБА_4 довідку про заробітну плату встановленого зразка, затвердженого постановою Пенсійного фонду України № 15-1 від 04.09.2013, з відображенням суми виплат матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально побутових питань, які були виплачені за посадою головного спеціаліста Рівненського обласного центру зайнятості протягом 2008 року.

На виконання вищевказаної постанови ОСОБА_4 отримала довідку № 10-1276 від 16.04.2015 року.

У квітні 2015 позивачка звернулась до відповідача із заявою про перерахунок пенсії відповідно до довідки № 10-1276 від 16.04.2015 року.

Листом від 28 квітня 2015 року № 153/10 Управління Пенсійного фонду України в м. Рівне Рівненської області було відмовлено позивачу у задоволенні заяви .

Суд першої інстанції, перевіряючи спірне рішення суб'єкта владних повноважень на відповідність вимогам частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України дійшов висновків, що його прийнято протиправно.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з вказаним висновком, виходячи з наступного.

Призначення та перерахунок пенсії державним службовцям проводиться відповідно до Закону України "Про державну службу" № 3723-XII від 16.12.1993 (далі Закону №3723) та постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 №865 "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії" (далі Постанова №865).

При цьому частиною 2 статті 37-1 Закону №3723 (в редакції на час виникнення права на перерахунок пенсії) визначалось, що перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Натомість відповідно до положень пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 №865 "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії" (далі Постанова 865), у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України після набрання чинності Законом України від 16 січня 2003 р. N 432-IV "Про внесення змін до Закону України "Про державну службу" заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України "Про державну службу", визначається на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

Співставляючи наведені вище норми закону №3723 та Постанови №865 колегія суддів відзначає, що підзаконним нормативно-правовим актом Постановою №865 не передбачено можливості врахування всіх виплат, з яких сплачуються страхові внески для проведення перерахунку пенсії, що прямо суперечить ч.2 ст.37-1 Закону України №3723.

Згідно з п. 1 ст. 14 Закону "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. № 1058-IV (зі змінами та доповненнями, за текстом Закон № 1058) юридичні особи суб'єкти підприємницької діяльності (включаючи тих, які обрали особливий спосіб оподаткування) є страхувальниками (роботодавцями) для фізичних осіб, що працюють у них на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру, а згідно зі ст. 15 платниками страхових внесків.

Відповідно до частини першої ст. 19 Закону № 1058 об'єктом для нарахування страхових внесків для роботодавців є суми фактичних витрат на оплату праці працівників, що включають витрати на виплату основної, додаткової заробітної плати та інших заохочувальних і компенсаційних виплат, які визначаються згідно з нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Закону "Про оплату праці" від 24.03.95 р. № 108/95-ВР (зі змінами та доповненнями, за текстом Закон № 108/95-ВР), виплату винагород фізичним особам за виконання робіт (послуг) за угодами цивільно-правового характеру, що підлягають обкладанню податком з доходів фізичних осіб, а також суми оплати перших п'яти днів тимчасової непрацездатності, яка здійснюється за рахунок коштів роботодавця, та допомоги по тимчасовій непрацездатності.

Застраховані особи сплачують страхові внески із сум доходу у вигляді заробітної плати, інших виплат і винагород, нарахованих (виплачених) платнику відповідно до умов трудового або цивільно-правового договору, що включаються до складу загального оподаткованого доходу.

Враховуючи вищезазначене, базою для нарахування страхових внесків є виплати, які:

по-перше, належать до фонду оплати праці, а також суми оплати перших п'яти днів тимчасової непрацездатності, яка здійснюється за рахунок коштів роботодавця, та допомоги по тимчасовій непрацездатності;

по-друге, підлягають обкладанню податком з доходів фізичних осіб.

Єдиним нормативним документом, розробленим відповідно до Закону № 108/95-ВР, що визначає складові фонду оплати праці, є Інструкція зі статистики заробітної плати, затверджена наказом Держкомстату України від 13.01.2004 р. № 5 (зареєстровано в Мін'юсті України 27.01.2004 р. за № 114/8713, за текстом Інструкція № 5), згідно з пп. 2.3.2 п. 2.3 якої одноразові заохочення, не пов'язані з конкретними результатами праці (наприклад, до ювілейних та пам'ятних дат як у грошовій, так і в натуральній формі), входять до фонду оплати праці у складі інших заохочувальних та компенсаційних виплат.

Таким чином, виплати, що належать до разових заохочень, а саме: у зв'язку з ювілейною датою, укладанням шлюбу та народженням дитини, які визначено колективним договором, є об'єктом для нарахування та утримання страхових внесків до Пенсійного фонду.

Одноразова допомога працівникам, які виходять на пенсію, надана згідно з чинним законодавством та колективними договорами, відповідно до п. 3.6 Інструкції № 5 не належить до фонду оплати праці та не є об'єктом для нарахування страхових внесків.

Згідно з пп. 2.3.3 п. 2.3 Інструкції № 5 матеріальна допомога, що має систематичний характер, надана всім або більшості працівників у розмірах, передбачених нормативно-правовими актами або визначена у колективному договорі підприємства, що надається працівникам як за умови подання заяви, так і без неї (на оздоровлення, у зв'язку з екологічним станом, крім сум, зазначених у п. 3.31), входить до складу фонду оплати праці та є об'єктом для нарахування страхових внесків.

Відповідно до п. 3.31 Інструкції № 5 матеріальна допомога разового характеру, що надається підприємством окремим працівникам за сімейними обставинами, на оплату лікування, оздоровлення дітей, поховання, а саме допомога, що була надана у непередбачених (екстрених) випадках, коли необхідність її отримання виникла раптово, за умови подання заяви, а її розмір визначався адміністрацією підприємства, не належить до фонду оплати праці.

Враховуючи зазначене, ці виплати не є об'єктом для нарахування та утримання страхових внесків до Пенсійного фонду.

Кабінет Міністрів України постановою від 06.02.2008 року № 34 "Про внесення зміни до деяких постанов Кабінету Міністрів України" з урахуванням розмірів підвищення заробітної плати працівників бюджетної сфери, визначених за Єдиною тарифною сіткою, а також мінімальної заробітної плати постановив внести зміни з 01.02.2008 року щодо підвищення на 45 відсотків посадових окладів керівних працівників, спеціалістів і службовців до постанови від 9 березня 2006 р. № 268 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів", якою регулювалися питання заробітної плати позивачки.

З 01.02.2008 року позивачу проведено перерахунок пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 06.02.2008 №34 з урахуванням довідки про заробітну плату від 26.03.2008 №10-1232, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, на момент виникнення права на перерахунок.

При цьому до заробітної плати, з якої проведено перерахунок відповідачем включено посадовий оклад в сумі 1015,00 грн., надбавку за ранг в сумі 80,00 грн., надбавку за вислугу років державної служби 30% в сумі 328,50 грн., надбавку за високі досягнення у праці в сумі 622,21 грн., премію в сумі 420,00 грн.

Після зазначеного перерахунку розмір пенсії позивачки склав 2219,14 грн.

У позовній заяві позивачка фактично просить додатково включити до розміру її заробітної плати, з якої проводиться перерахунок у 2008 році, такі виплати матеріальну допомогу на оздоровлення та матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань.

Верховний Суд України у своїх постановах неодноразово вказував про те, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати (від 20.02.2012 р. у справі №21-430а11, від 14.05.2013 р. у справі №21-125а13).

З матеріалів справи вбачається, що позивачка просила врахувати до заробітку для перерахунку пенсії суму матеріальної допомоги та допомоги на вирішення соціально-побутових питань, які виплачувалися всім або більшості працівникам у 2008 році в зв'язку із виходом у відпустку. Як вже зазначала колегія суддів, із зазначених сум сплачувалися страхові внески, а тому вони в силу положень статті 37-1 Закону 3723 мали бути враховані відповідачем при визначенні заробітку для перерахунку пенсії.

Також позивачка обґрунтовано звертає увагу суду не те, що згідно Постанови правління Пенсійного Фонду України №15-1 від 04.09.2013 року виконані рішення Окружного адміністративного суду міста Києва по справах № 2а-8893/12/2670, № 2а-4753/09/2670, які набрали законної сили та мають преюдиціальне значення у вирішенні даної справи згідно ст.72 КАС України.

Зазначеними рішення судів також встановлено, що затверджені правлінням Пенсійного Фонду України форми довідок не враховують всіх складових заробітної плати, яка враховується при обчисленні пенсії.

Зі змісту акту зустрічної звірки № 1575 від 18.05.2015 року щодо правильності нарахування заробітної для призначення (перерахунку) пенсії, яку проведено Управління Пенсійного фонду України в м.Рівне Рівненської області вбачається, що в довідку № 10-1276 від 16.04.2015 року незаконно включено матеріальну допомогу на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань, що в лютому 2008 року не були нараховані, та відповідно не виплачені жодному з працівників центру, а страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця на момент виникнення права на перерахунок пенсії, тобто в лютому 2008 року, на суми матеріальної допомоги на оздоровлення та на соціально-побутові потреби не нараховувались.

Зазначені висновки, викладені у акті, не мають правового значення, оскільки ґрунтуються на хибному тлумаченні норм матеріального права. Крім того, сторонами не заперечуються, що суми матеріальної допомоги на оздоровлення та на соціально-побутові потреби виплачувалися працівникам Рівненського обласного центру зайнятості при виході у щорічну відпустку у різні періоди протягом 2008 року і саме тоді з них сплачувалися страхові внески.

Саме така особливість виплати зазначених видів матеріальної допомоги та допомоги на вирішення соціально-побутових питань визначена Постановою Кабінету міністрів від 9 березня 2006 р. № 268 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів" (надавати працівникам матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та допомогу для оздоровлення при наданні щорічної відпустки у розмірі, що не перевищує середньомісячної заробітної плати працівника.

Отже, на момент виникнення у позивачки права на перерахунок пенсії (з 01.02.2008 року), посадова особа на посаді головного спеціаліста за підсумками роботи за рік при виході у відпустку отримувала матеріальну допомогу на оздоровлення та допомогу для вирішення соціально-побутових питань, з яких були сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування із суми матеріальних допомог. За таких обставин відповідач повинен був врахувати ці суми виплат, розрахувавши їх частину, що припадала на місячний фонд заробітної плати (1/12).

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Усталені правила ділового обороту та документообігу передбачають таку процедуру, однак з урахуванням проведеної управлінням Пенсійного фонду зустрічної звірки, що відображено в акті, такі дії колегія суддів вважає такими, що суперечать вимогам ст.2 КАС України.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Суд першої інстанції дав належну оцінку обставинам справи, вірно застосував Законодавство, яке регулює ці правовідносини та ухвалив правильне рішення, яке відповідає вимогам матеріального і процесуального права.

Згідно ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Рівне Рівненської області залишити без задоволення, а постанову Рівненського міського суду Рівненської області від "22" травня 2015 р. - без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її постановлення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.Ф.Бондарчук

судді: Б.С. Моніч

ОСОБА_2

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу: ОСОБА_3 вул.Гаврилівська,17,с.Велика Омеляна,35360

3- відповідачу: Управління Пенсійного фонду України в м.Рівне Рівненської області вул.Відінська,41,м.Рівне,33018

- ,