Справа № 2а-1970/4239/11
Суддя: Заверуха Олег Богданович
Дата ухвалення: 2015-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2015 р. Справа № 65997/12/9104

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Заверухи О.Б.,

суддів - Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Тернопільського обласного центру зайнятості на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 10 січня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Тернопільського обласного центру зайнятості про зобов'язання виплатити грошову допомогу при звільненні,-

В С Т А Н О В И В:

27.12.2011 року ОСОБА_1 звернулася в суд з адміністративним позовом до Тернопільського обласного центру зайнятості, в якому просила зобов'язати відповідача виплатити їй грошову допомогу в розмірі 10 місячних посадових окладів відповідно до посади, яку вона займала до звільнення в сумі 9600, 00 грн.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що 19.12.2011 року вона подала заяву директору Тернопільського обласного центру зайнятості з проханням виплатити їй грошову допомогу в розмірі десяти місячних посадових окладів у зв'язку з виходом на пенсію державного службовця. Однак, відповідач листом № ОЦ-06/5147/0/11-08-18 від 21.12.2011 року відмовив їй у виплаті грошової допомоги у розмірі 10 посадових окладів. Таку відмову позивач вважає протиправною, оскільки вона має стаж державної служби 13 років 3 місяці 5 днів, загальний страховий стаж становить 29 років 4 місяці 23 дні та на день звільнення їй виповнилося повних 54 роки 11 днів, а тому відповідно до Закону України «Про державну службу» вона має право на грошову допомогу при виході на пенсію в розмірі 10 місячних посадових окладів.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 10 січня 2012 року адміністративний позов задоволено. Зобов'язано Тернопільський обласний центр зайнятості нарахувати і виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу при виході на пенсію в розмірі 10 місячних посадових окладів відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» з врахуванням раніше виплачених сум та утримання всіх передбачених чинним законодавством податків і зборів.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що позивач на момент звільнення мав не менше 10 років стажу державної служби та вийшов на пенсію як державний службовець, тобто набув права на грошову допомогу, передбачену ст. 37 Закону України «Про державну службу».

Не погодившись з вищенаведеною постановою, Тернопільський обласний центр зайнятості подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою, прийнята з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

У зв'язку з неприбуттям у судове засідання представників осіб, що беруть участь у справі, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки таку може бути вирішено на основі наявних у ній доказів (п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України із змінами і доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 07.07.2010 року № 2453-VI), що є достатнім для розгляду даної справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, наказом № 130 «К» від 11.05.2004 року ОСОБА_1 12.05.2004 року призначена на посаду спеціаліста І категорії відділу надання соціальних послуг Козівського районного центру зайнятості(а.с.6-9).

У зв'язку із скороченням чисельності працівників наказом Тернопільського обласного центру зайнятості від 23.09.2011 року № 194-к позивача було звільнено з посади головного спеціаліста відділу надання соціальних послуг Козівського районного центру зайнятості, відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України(а.с.11).

З матеріалів справи слідує, що на день звільнення позивачу виповнилося повних 54 роки 11 днів та позивач має стаж державної служби 13 років 3 місяці 5 днів, загальний страховий стаж становить 29 років 4 місяці 23 дні.

27.09.2011 року ОСОБА_1 призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», що підтверджується довідкою № 2572/05 від 14.12.2011р., виданою управлінням Пенсійного фонду України в Козівському районі(а.с.12).

19.12.2011 року позивач звернулася із заявою до Тернопільського обласного центру зайнятості з проханням виплатити їй грошову допомогу в розмірі десяти місячних посадових окладів у зв'язку з виходом на пенсію державного службовця(а.с.10).

Листом № ОЦ-06/5147/0/11-08-18 від 21.12.2011 року Тернопільським ОЦЗ відмовлено позивачу у виплаті грошової допомоги у розмірі 10 посадових окладів(а.с.13).

Приймаючи оскаржувану постанову суд першої інстанції прийшов до висновку про неправомірність дій відповідача.

Колегія суддів погоджується з обґрунтованістю такого висновку суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII (далі Закон № 3723-XII) державна служба в Україні - це професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів. Ці особи є державними службовцями і мають відповідні службові повноваження.

Згідно з ч. 1 ст. 37 Закону № 3723-ХII на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

Відповідно до ч. 13 ст. 37 Закону № 3723-XII державним службовцям у разі виходу на пенсію при наявності стажу державної служби не менше 10 років виплачується грошова допомога в розмірі 10 місячних посадових окладів.

Передбачена ч. 13 ст. 37 Закону № 3723-XII грошова допомога є одноразовою, входить до матеріального та соціально-побутового забезпечення державних службовців і є складовою частиною трудового договору (контракту) (розділ VII зазначеного Закону). Іншими нормами (крім ч. 13 ст. 37) цього ж розділу окремо врегульовані питання пенсійного забезпечення державних службовців.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 30 Закону № 3723-XII крім загальних підстав, передбачених КЗпП, державна служба припиняється у разі досягнення державним службовцем граничного віку проходження держслужби (для жінок - 55 років згідно зі статтею 23 цього ж Закону), що по суті є виходом на пенсію.

Водночас статтею 38 КЗпП вихід на пенсію визначається як підстава для розірвання трудового договору з ініціативи працівника.

Норми Закону № 3723-XII, якими врегульовані питання пенсійного забезпечення державних службовців, не передбачають права на достроковий вихід на пенсію чи скорочення пенсійного віку.

Разом із тим така можливість передбачена Законом № 3721-XII, який визначає основні засади державної політики щодо ветеранів праці, інших громадян похилого віку і спрямований на формування в суспільстві гуманного, шанобливого ставлення до них і забезпечення їх активного довголіття.

Відповідно до частини першої статті 21 Закону № 3721-XII особам передпенсійного віку, трудовий договір з якими було розірвано з ініціативи власника або уповноваженого ним органу, зокрема у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідацією, реорганізацією, перепрофілюванням підприємств, установ, організацій, скороченням чисельності або штату працівників, а також у зв'язку із виявленою невідповідністю працівника займаній посаді за станом здоров'я, гарантується право на достроковий вихід на пенсію за півтора року до встановленого законодавством строку, якщо вони мають страховий стаж для чоловіків - 25 років, для жінок - 20 років, а для осіб, які мають право на пенсію на пільгових умовах, - стаж роботи, який дає право на цей вид пенсії.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 40 Кодексу законів про працю України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

26.11.2013 року Конституційний Суд України у справі № 1-14/2013 прийняв Рішення та надав висновки щодо офіційного тлумачення положення ч. 13 ст. 37 Закону № 3723-XII у системному зв'язку з положеннями п. 2 ч. 1, 2 ст. 40 КЗпП України, ст. 21 Закону № 3721-XI, у якому зазначив, що грошова допомога в розмірі 10 місячних посадових окладів виплачується державному службовцю за умов виходу на пенсію з посади державного службовця та наявності страхового стажу, в тому числі стажу державної служби не менше 10 років. Жодних додаткових умов для виплати грошової допомоги державному службовцю у разі виходу його на пенсію в ч. 13 ст. 37 Закону № 3723-XII не встановлено.

Тобто, грошова допомога, передбачена вказаним законодавчим положенням, має разовий характер. Право на її одержання пов'язане з певним стажем роботи особи на посаді державного службовця та припиненням цієї роботи у зв'язку з виходом на пенсію державного службовця.

Отже, у разі дострокового виходу на пенсію державного службовця з посади в органах державної влади відповідно до чинного законодавства, державний службовець за наявності стажу державної служби не менше 10 років і страхового стажу, передбаченого Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», має право на отримання грошової допомоги в розмірі 10 місячних посадових окладів, яке не пов'язане з досягненням пенсійного віку, визначеного ч. 1 ст. 37 Закону № 3723-XII чи будь-якими іншими умовами.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачу протиправно відмовлено у виплаті грошової допомоги при звільненні у розмірі 10 місячних посадових окладів відповідно до ч. 13 ст. 37 Закону, оскільки при достроковому виході на пенсію державного службовця, з посади в органах державної влади, у позивача був наявний стаж державної служби більше 10 років і відповідний страховий стаж, передбачений Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, яка викладена в постанові від 26.05.2015 року у справі № 2а/0470/9130/11.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржувану постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Тернопільського обласного центру зайнятості залишити без задоволення, а постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 10 січня 2012 року у справі № 2а-1970/4239/11 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України напротязі двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: О.Б. Заверуха

Судді: О.М. Гінда

В.В. Ніколін