Справа № 2а-1165/12/2670
Суддя: Борисюк Л.П.
Дата ухвалення: 2015-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а-1165/12/2670 Головуючий у 1-й інстанції: Арсірій Р.О. Суддя-доповідач: Борисюк Л.П.
У Х В А Л А

Іменем України

07 жовтня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді суддів за участю секретаря представника позивача представника відповідачаБорисюк Л.П., Петрика І.Й., Собківа Я.М. Приходько К.М. Безручко В.В. Глотової С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація» на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 01 вересня 2015 року у справі за позовом Державної фінансової інспекції України в м. Києві до Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація» про стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

В січні 2012 року Державна фінансова інспекція України в м. Києві звернулася до Окружного адміністративного суду м. Києва із позовом до КП «Київжитлоспецексплуатація» в якому просила стягнути з відповідача кошти в сумі 524 944 грн. до бюджету м. Києва.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 13 травня 2013 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 05 грудня 2013 року скасовано постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 13 травня 2013 року та ухвалено нову, якою позов задоволено.

Стягнуто з КП «Київжитлоспецексплуатація» кошти в сумі 524 944 грн. до бюджету м. Києва.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 21 квітня 2015 року скасовано постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 13 травня 2013 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 05 грудня 2013 року, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 01 вересня 2015 року позов задоволено.

Стягнуто з КП «Київжитлоспецексплуатація» кошти в сумі 524 944 грн. до бюджету м. Києва.

Відповідач, не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, звернувся з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що оскаржувана постанова суду не відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а саме, судом першої інстанції неповно з'ясовано та не доведено обставини, що мають значення для справи, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, в зв'язку з чим просить скасувати постанову суду та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, які з'явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, Державною фінансовою інспекцією України в м. Києві на підставі постанов Апеляційного суду м. Києва від 13.08.2011 та від 13.09.2011 проведено позапланову ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності КП «Київжитлоспецексплуатація» за період з 23.05.2008 по 01.09.2011, за результатами якої складено акт від 26.09.2011 №09-30/1533, згідно висновків якого встановлено порушення ст. 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України в частині не виконання зобов'язань за договорами від 24.03.2008 №3/69 та від 16.07.2008 №16/4-12, укладеними з субпідрядною організацією ПП «Росток Будтранс» щодо не виконання робіт та не здійснення перевірки відповідності обсягів фактично виконаних робіт з ремонту асфальтного покриття дворових територій та між квартальних проїздів на об'єктах Шевченківського та Дарницького районів м. Києва, що призвело до завищення вартості робіт та обсягів виконаних ПП «Росток-Будтранс» робіт на загальну суму 524 944,00 грн. та матеріальної шкоди (збитків) підприємства на вказану суму.

Державною фінансовою інспекцією в м. Києві у відповідності до п. 7 ст. 10 Закону України «Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) на адресу КП «Київжитлоспецексплуатація» надіслано лист №26-09-14-14/11319 від 11.10.2011 про результати ревізії та вжиття заходів по усуненню порушень, яким зобов'язано: вжити заходів щодо усунення виявленого порушення та притягнути до відповідальності винних осіб; провести претензійно-позовну роботу з ПП «Росток-Будтранс» щодо відшкодування зайвих виплат шляхом повернення коштів в сумі 524 944,00 грн. або виконання відповідного обсягу робіт.

Так як, на думку позивача, відповідачем не було виконано вимоги листа №26-09-14-14/11319 від 11.10.2011 в частині проведення претензійно-правової роботи з ПП «Росток-Будтранс» щодо відшкодування зайвих виплат шляхом повернення коштів в сумі 524 944,00 грн. або виконання відповідного обсягу робіт, Державна фінансова інспекція України в місті Києві звернулася до суду із даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що станом на час розгляду даного позову бюджету м. Києва не відшкодовано збитки в розмірі 524 944,00 грн., завданих в результаті господарських взаємовідносин відповідача з ПП «Росток-Будтранс».

З таким висновком суду колегія суддів погоджується, виходячи з наступного.

Згідно з Положенням про Державну фінансову інспекцію України, затвердженого Указом Президента України від 23 квітня 2011 року №499/2011 (далі - Положення), Державна фінансова інспекція України (Держфінінспекція України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Держфінінспекція України відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальність винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших підконтрольних установ усунення виявлених порушень законодавства; звертається до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів (підпункт 4 пункту 4 Положення).

Відповідно до пункту 6 Положення, Держфінінспекція України для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку, зокрема, пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Також, Положенням установлено, що у разі, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів Держфінінспекція України має право звернутися до суду в інтересах держави.

Зазначені норми кореспондуються з положеннями пункту 7 статті 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» від 26 січня 1993 року №2939-ХІІ, згідно з якими, державній контрольно-ревізійній службі надано право пред'являти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджету та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

Наведена правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права була висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постанові від 15 квітня 2014 року (справа № 21-40а14) та постанові від 13 травня 2014 року (справа № 21-89а14), винесених за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах.

Відповідно до положень статті 244-2 КАС України, рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

На підставі наведеного, колегія суддів дійшла висновку про наявність у органу державного фінансового контролю права заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

Як вбачається з матеріалів справи, між Головним управлінням житлового господарства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (Замовник) та КП «Київжитлоспецексплуатація» (Підрядник) було укладено Договір підряду від 23.05.2008 №92, згідно умов якого, Підрядник за завданням Замовника зобов'язується на свій ризик виконати роботи з ремонту асфальтного покриття дворових територій та між квартальних проїздів міста Києва. Також між сторонами було укладено додаткові угоди № 1, 2, 3, 4, 5 до даного договору.

Управлінням житлово-комунального господарства Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації (Замовник) з КП «Київжитлоспецексплуатація» (Підрядник) укладено договір підряду від 01.04.2008 №12/А.

Відповідно до умов даного договору, Підрядник за завданням Замовника зобов'язується на свій ризик виконати роботи з ремонту асфальтного покриття дворових територій та між квартальних проїздів Шевченківського району міста Києва.

24.03.2008 КП «Київжитлоспецексплуатація» укладено договір субпідряду №3/69 з ПП «Росток-Будтранс» (Субпідрядник), за яким Субпідрядник за завданням замовника зобов'язується на свій ризик виконати роботи з ремонту асфальтного покриття дворових територій та між квартальних проїздів Шевченківського району міста Києва та договір субпідряду від 16.07.2008 №16/4-12, предметом якого є те, що Субпідрядник за завданням Замовника зобов'язується на свій ризик виконати роботи з ремонту асфальтного покриття дворових територій та між квартальних проїздів на об'єктах Дарницького району міста Києва.

За наслідкам проведеної позивачем позапланової ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності КП «Київжитлоспецексплуатація» за період з 23.05.2008 по 01.09.2011, контролюючим органом встановлено порушення ст. 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України в частині не виконання зобов'язань за договорами від 24.03.2008 №3/69 та від 16.07.2008 №16/4-12, укладеними з субпідрядною організацією ПП «Росток-Будтранс» щодо не виконання робіт та не здійснення перевірки відповідності обсягів фактично виконаних робіт з ремонту асфальтного покриття дворових територій та між квартальних проїздів на об'єктах Шевченківського та Дарницького районів м. Києва, що призвело до завищення вартості робіт та обсягів виконаних ПП «Росток-Будтранс» робіт на загальну суму 524 944,00 грн. та матеріальної шкоди (збитків) підприємства на вказану суму.

На підставі вказаного, позивачем на адресу КП «Київжитлоспецексплуатація» направлено вимогу №26-09-14-14/11319 від 11.10.2011 якою, зокрема, зобов'язано: вжити заходів щодо усунення виявленого порушення та притягнути до відповідальності винних осіб; провести претензійно-позовну роботу з ПП «Росток-Будтранс» щодо відшкодування зайвих виплат шляхом повернення коштів в сумі 524 944,00 грн. або виконання відповідного обсягу робіт. При цьому, інформацію про вжиті заходи та виконання цих вимог начальника КП «Київжитлоспецексплуатація» було зобов'язано надіслати на адресу позивача в термін до 01.11.2011.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, фактично позивачем проведено претензійно-правову роботу з ПП «Росток-Будтранс» щодо відшкодування зайвих виплат шляхом повернення коштів в сумі 524 944,00 грн. або виконання відповідного обсягу робіт, однак вже після звернення позивача із даним позовом.

При цьому, відповідачем не заперечується наявність завданих ПП «Росток-Будтранс» збитків, а також їх розмір.

Наявність таких збитків та їх розмір встановлено також рішенням Господарського суду Київської області, а також наявною в матеріалах справи копією Висновку експертного будівельно-технічного дослідження №2686/11-15 від 28.04.2011.

Так, рішенням Господарського суду Київської області від 10.10.2012 у справі №14/070-12 за позовом КП «Київжитлоспецексплуатація» до ПП «Росток-Будтранс» про стягнення 524 944,00 грн. позовні вимоги КП «Київжитлоспецексплуатація» задоволено. Стягнуто з ПП «Росток-Будтранс» заборгованість в розмірі 524 944,00 грн.

Зазначене рішення Господарського суду Київської області набрало законної сили 20.11.2012 та було передано на виконання до міського відділу Державної виконавчої служби Білоцерківського міського управління юстиції.

Постановою головного державного виконавця міського відділу Державної виконавчої служби Білоцерківського міського управління юстиції від 29.12.2014 Наказ №14/070-12 виданий 21.11.2012 Господарським судом Київської області повернуто стягувачеві без виконання на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47, 50 Закону України «Про виконавче провадження» у зв'язку із встановленням відсутності у боржника (ПП «Росток-Будтранс») майна на яке може бути звернено стягнення, а здійснені заходи із розшуку такого майна виявились безрезультатними.

Станом на час розгляду даного позову судом першої інстанції бюджету міста Києва не відшкодовано збитків в розмірі 524 944,00 грн., завданих в результаті господарських взаємовідносин відповідача з ПП «Росток-Будтранс».

З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірність заявлених позивачем вимог та стягнення з КП «Київжитлоспецексплуатація» коштів у сумі 524 944,00 коп. до бюджету міста Києва.

Згідно зі ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація» на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 01 вересня 2015 року - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 01 вересня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя суддя суддя Л.П. Борисюк І.Й. Петрик Я.М. Собків

Повний текст ухвали складено та підписано - 09.10.2015

Головуючий суддя Борисюк Л.П.

Судді: Петрик І.Й.

Собків Я.М.