Справа № 826/18200/13-а
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2015-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" вересня 2015 р. м. Київ К/800/22923/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України

в складі: головуючий - Стародуб О.П.,

судді - Ємельянова В.І., Рецебуринський Ю.Й.,

секретар судового засідання - Шаманська І.В.,

розглянувши в судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову окружного адміністративного суду м. Києва від 27.01.2014р. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 10.04.2014р. у справі за її позовом до Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, оперативного уповноваженого відділу кримінальної міліції в справах дітей Дніпровського районного управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві капітана міліції Манільчука Юрія Андрійовича, треті особи - Служба в справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, Центр захисту дітей «Наші Діти» про визнання дій протиправними,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2012 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом про визнання протиправними дій Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації по відібранню 31.01.2013р. малолітньої дитини ОСОБА_3 та передачі її до Центру захисту дітей «Наші діти», визнання протиправними дій оперативного уповноваженого відділу кримінальної міліції у справах дітей Дніпровського районного управління Головного управління МВС України в м. Києві Манільчука Ю.А. по відібранню дитини та передачі її до Центру захисту дітей «Наші діти».

Постановою окружного адміністративного суду м. Києва від 27.01.2014р., яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 10.04.2014р., в задоволенні позову відмовлено.

З такими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій не погодилась позивач, подала касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати постановлені судами рішення та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позов.

Заслухавши доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та касаційну скаргу, колегія суддів приходить до висновку, що вона підлягає частковому задоволенню з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Так, вирішуючи спір по суті, суди попередніх інстанцій виходили з того, що справа, яка розглядається, є справою адміністративної юрисдикції. Проте такий висновок не можна визнати обґрунтованим.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем оскаржуються дії відповідачів щодо відібрання малолітньої дитини, опікуном якої її було призначено, та передачі дитини до Центру захисту дітей «Наші діти».

Відповідно до пункту першого частини першої статті 15 ЦПК України справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із сімейних відносин, суди розглядають в порядку цивільного судочинства.

Статтею другою Сімейного кодексу України передбачено, що він регулює сімейні особисті немайнові та (або) майнові відносини між членами сім'ї. Правовідносини щодо встановлення опіки та піклування над дітьми врегульовано Главою 19 Сімейного кодексу та Цивільним кодексом України.

Відповідно до статті 18 СК України одним із способів захисту сімейних прав та інтересів є визнання незаконними рішень, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб.

Крім того, статтею 249 СК України передбачено право опікуна або піклувальника вимагати повернення дитини від будь-якої особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду.

В свою чергу, відповідно до частини 2 статті 2 КАС України передбачено, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Частиною 2 статті 4 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Таким чином, сімейні правовідносини, в т.ч. у сфері опіки та піклування, а також захист сімейних прав та інтересів врегульовано нормами Сімейного кодексу України, що виключає можливість розгляду даної справи за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до статті 157 КАС України суд закриває провадження, зокрема, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до пункту 1 статті 228 КАС України суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі з підстав, встановлених статтями 155, 157 цього Кодексу.

Керуючись статтями 157, 210, 220, 221, 223, 228, 230, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову окружного адміністративного суду м. Києва від 27.01.2014р. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 10.04.2014р. скасувати і провадження у справі закрити.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку передбаченому главою 3 розділу IV КАС України.

Головуючий: О.П. Стародуб

Судді: В.І. Ємельянова

Ю.Й. Рецебуринський