Справа № 820/18911/14
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2015-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2015 року м. Київ К/800/10043/15

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

Олендера І.Я. (доповідача), Карася О.В., Рибченка А.О.,

провівши в порядку касаційного провадження попередній розгляд адміністративної справи за позовом ОСОБА_4 до Харківської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області про скасування наказу, провадження в якій відкрито за касаційною скаргою Харківської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2014 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2015 року,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2014 року ОСОБА_4 (далі - позивач) звернувся до суду першої інстанції із позовом в якому просив визнати протиправним та скасувати наказ Харківської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області (далі - відповідач), про проведення позапланової документальної невиїзної перевірки платника податків ОСОБА_4 за період провадження ним підприємницької діяльності як Фізичної особи-підприємця з 01.01.2011 року по 31.12.2013 року.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2015 року, адміністративний позов задоволено.

Суди попередніх інстанцій мотивували свої рішення тим, що відповідачем порушено порядок проведення документальної позапланової невиїзної перевірки позивача, а тому оскаржуваний наказ підлягає скасуванню.

Не погоджуючись із судовими рішеннями у справі, відповідач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить про скасування рішень судів попередніх інстанцій, як таких, що постановлені із порушенням норм матеріального та процесуального права, ухвалення нової постанови про відмову в задоволенні позовних вимог. У доводах касаційної скарги зазначає, що відповідачем дотримано порядок перевірки позивача, зокрема копія наказу про проведення такої та направлення на проведення перевірки були надіслані позивачу до проведення перевірки, а тому ним виконано вимоги п. 79.2 ст. 79 Податкового кодексу України (далі - ПК України).

Касаційний розгляд справи проведено в попередньому судовому засіданні, відповідно до ст. 220-1 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Судами попередніх інстанцій встановлено наступні обставини.

ОСОБА_4 був зареєстрований Реєстраційною службою Харківського районного управління юстиції Харківської області у якості Фізичної особи-підприємця 30.09.1999 року, його взято на облік до Харківської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області 05.07.2007 року за номером 19649.

27.03.2014 року було внесено запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та Фізичних осіб - підприємців про припинення Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4

28.03.2014 року Фізичну особу-підприємця ОСОБА_4 було знято з податкового обліку Харківської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області.

03.11.2014 року відповідачем було винесено наказ № 1037 про проведення документальної позапланової перевірки платника податків ОСОБА_4 відповідно до пп. 78.1.11 п. 78.1 ст. 78 ПК України. Підставою для проведення перевірки визначено постанову слідчого Слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління Міндоходів у Харківській області майора податкової міліції Гиренко Н.А. від 30.10.2014 року, складену за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000081 від 29 березня 2013 року за ознаками ч. 3 ст. 212 Кримінального кодексу України.

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального і процесуального права, колегія суддів приходить до висновку, що зазначена касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних мотивів.

Згідно з п. 75.1 ст. 75 ПК України, органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться органами державної податкової служби в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, а також отриманих в установленому законодавством порядку органом державної податкової служби документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності обставин, зокрема отримано судове рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки або постанову органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчого, прокурора, винесену ними відповідно до закону (пп. 78.1.11 п. 78.1 ст. 78 ПК України).

Згідно з п. 78.4 ст. 78 ПК України, про проведення документальної позапланової перевірки керівник органу державної податкової служби приймає рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Стаття 79 ПК України визначає особливості проведення документальної невиїзної перевірки, п. 79.2 якої передбачено, що документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки. Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

З огляду на зазначене, суд касаційної інстанції приходить до висновку, що аналізованими нормами ПК України встановлені умови та порядок прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок, зокрема документальних позапланових невиїзних. Лише їх дотримання може бути належною підставою наказу про проведення перевірки. З наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку. Невиконання вимог п. 78.1 ст. 78 та п. 79.2 ст. 79 ПК України призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Право платника оскаржувати рішення контролюючого органу про проведення перевірки стосовно нього не залежить від виду такої. Реалізація такого права за відсутності обов'язку у контролюючого органу повідомляти про перевірку до її проведення була б неможливою.

Окрім того, незважаючи на проголошену пп. 79.3 ст. 79 ПК України необов'язковість присутності платника податків під час проведення документальних невиїзних перевірок, останній має право бути присутнім. Такий висновок узгоджується з приписами пп. 17.1.6 п. 17.1 ст. 17 ПК України.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 27.01.2015 року у справі № 21-425а14.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що наказ № 1037 та письмове повідомлення про дату її початку та місце проведення перевірки отримано позивачем лише 18.11.2014 року (а.с 120-122), тоді як перевірка розпочата 05.11.2014 року, за наслідками якої було складено акт від 18.11.2014 року.

З огляду на зазначене, суд касаційної інстанції вважає правильним висновок судів попередніх інстанцій, що дії відповідача з проведення документальної позапланової невиїзної перевірки позивача є протиправними, оскільки позивач невчасно отримав наказ та повідомлення про перевірку, а тому перевірка була проведена з порушенням порядку встановленого ПК України та оскаржуваний наказ підлягає скасуванню.

Доводи касаційної скарги спростовуються викладеними вище нормами права та встановленими обставинами справи, у зв'язку з чим відсутні підстави для її задоволення та скасування оскаржуваних судових рішень.

За змістом ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим - ухвалене судом на підставі повного та всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 3 ст. 220-1 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 220, 220-1, 230, 231 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Харківської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області відхилити, а постанову Харківського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2014 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2015 року у справі № 820/18911/14 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили протягом п'яти днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та оскарженню не підлягає, може бути переглянута в порядку передбаченому ст.ст. 235-244-2 КАС України.

Судді: І.Я. Олендер О.В. Карась

А.О. Рибченко