Справа № 461/14222/14а,2а/461/9/15
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2015-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2015 року Справа № 876/4811/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.

суддів: Пліша М.А., Святецького В.В.,

за участі секретаря судового засідання: Кудєрової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління юстиції у Львівській області на постанову Галицького районного суду м. Львова від 18 березня 2015 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області до Головного управління юстиції у Львівській області, управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області, третя особа ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2014 року позивач - Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі ГУПФУ у Львівській області) звернулося в суд до Головного управління юстиції у Львівській області, управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області, третя особа ОСОБА_1, в якому просило визнати дії протиправними та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №45347488 від 07.11.2014 року.

В обґрунтування своїх позовних вимог покликалося на те, що головним державним виконавцем відділу ПВР УДВС ГУЮ у Львівській області ОСОБА_2 відкрито виконавче провадження ВП №45347488 з порушенням ст.ст. 20, 21 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки ГУ ПФУ у Львівській області, як юридична особа, є територіальним органом центрального органу виконавчої влади - Пенсійного фонду України, а не його територіальним підрозділом. Тому, вважає, що виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого листа №461/8909/13 не підвідомче відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ у Львівській області. Крім того ГУ ПФУ у Львівській області, як юридична особа є територіальним органом центрального органу виконавчої влади Пенсійного фонду України, а не територіальним підрозділом центрального органу виконавчої влади як визначено у ст. 21 Закону, тому виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого листа №1304/277/2012, виданого 22.05.2013 року Галицьким районним судом м. Львова не підвідомче ВПВР. Просить суд визнати неправомірними дії ГУЮ у Львівській області щодо нездійснення керівництва УДВС ГУЮ у Львівській області та координування та контролю за їх діяльністю, визнати дії державного виконавця УДВС ГУЮ у Львівській області протиправними при винесенні постанови від 07.11.2014 року ВП №45347488 про відкриття виконавчого провадження та скасувати оскаржувану постанову.

Постановою Галицького районного суду м. Львова від 18 березня 2015 року адміністративний позов задоволено; визнано неправомірними дії ГУЮ у Львівській області щодо нездійснення керівництва УДВС ГУЮ у Львівській області та координування та контролю за їх діяльністю; визнано дії державного виконавця УДВС ГУЮ у Львівській області протиправними при винесенні постанови від 07.11.2014 року ВП №45347488 про відкриття виконавчого провадження та скасовано оскаржену постанову; скасовано постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 07.11.2014 року ВП №45347488.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, Головним управлінням юстиції у Львівській області подано апеляційну скаргу на неї, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції і прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, а Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області є його територіальним утворенням, а тому твердження суду про непідвідомчість виконавчого провадження відділу примусового виконання рішення УДВС ГУЮ у Львівській області є безпідставними.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, постановою державного виконавця відділу ПВР УДВС ГУЮ у Львівській області ОСОБА_2 від 07.11.2014 року відкрито виконавче провадження ВП №45347488 про примусове виконання виконавчого листа №1304/277/2012, виданого Галицьким районним судом м. Львова 22.05.2013 року про зобов»язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1, 1967 народження, пенсію, виходячи з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством відповідно до вимог частини 3 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (в редакції Закону від 04 квітня 2006 року №3591-IV) з 29 вересня 2011 року та виплатити недоплачену різницю пенсії з урахуванням раніше виплачених сум.).

Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженим постановою управління ПФУ №11-2 від 27.06.2002 року не визначено, що Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області є територіальним підрозділом центрального органу виконавчої влади, а тому постанова відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області про відкриття виконавчого провадження ВП №45347488 від 07.11.2014 року винесена з порушенням Закону України «Про виконавче провадження», є незаконною та підлягає скасуванню.

Такий висновок суду першої інстанції, на думку колегії суддів, не відповідає нормам матеріального права та фактичним обставинам справи і є помилковим, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення, зазначеного в ст. 17 цього Закону.

Згідно зі ст. 25 вказаного Закону передбачено, що державний виконавець зобов»язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо: 1) не закінчився строк пред»явлення такого документа до виконання; 2) він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом; 3) пред»явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Статтею 20-1 «Про виконавче провадження» встановлено підвідомчість виконавчих проваджень, а саме: на відділ примусового виконання рішень управлінь державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головного управління юстиції в області, містах Києві та Севастополі покладається виконання рішень, за якими: 1) боржниками є територіальні підрозділи центральних органів виконавчої влади, місцеві суди, міські, районні або селищні ради чи районні державні адміністрації та їх структурні підрозділи, міські, районні, міжрайонні, інші прирівняні до них прокуратури, військові прокуратури гарнізонів, інші територіальні підрозділи органів державної влади та їх посадові особи; 2) сума зобов»язання становить від трьох до десяти мільйонів гривень або еквівалентну суму в іноземній валюті.

Оцінюючи покликання апелянта на підвідомчість справи ППВР ВДВС ГУЮ у Львівській області, суд керується ст. 21 Закону України «Про виконавче провадження», за якою саме на відділ примусового виконання рішень управлінь державної виконавчої служби Головного управління юстиції покладається виконання рішень, за якими боржниками є, зокрема територіальні підрозділи центральних органів державної влади, а також інші територіальні підрозділи органів державної влади.

Відповідно до п. 1 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 жовтня 2007 року № 1261 Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра праці та соціальної політики. У п. 15 Передбачено, що Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку головні управління Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, м. Києві та Севастополі, управління в районах, містах і районах у містах.

Згідно з п.п. 1.1 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 27 червня 2002 року № 11-2 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 25 лютого 2008 року № 5-5) головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - Управління) утворюють систему органів Пенсійного фонду України (далі - Фонд), який є центральним органом виконавчої влади.

Таким чином, Головне Управління Пенсійного фонду України у Львівській області є територіальним підрозділом центрального органу виконавчої влади, а тому виконання рішень, за яким боржником є зазначене Управління у відповідності до вимог ст. 20-1 Закону України «Про виконавче провадження» підвідомче саме підрозділу примусового виконання рішень відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції Львівської області.

Таким чином, державний виконавець виніс оскаржувану постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №45347488 від 07 листопада 2014 року з дотриманням вимог ч. 2 ст. 20-1 Закону України «Про виконавче провадження».

Щодо посилання позивача на те, що виконавче провадження відкрите з пропуском строку встановленого п. 2 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 23 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено переривання строку давності пред»явлення виконавчого документа до виконання.

Однією з підстав для переривання строку давності пред»явлення виконавчого документа до виконання є пред»явленням виконавчого документа до виконання (п. 1 ч. 1 ст. 23 Закону).

Згідно відміток на виконавчому листі Галицького районного суду від 22.05.2013 року видно, що такий 28.01.2014 року та 29.10.2014 року пред»являвся до виконання, тобто строк пред»явлення заявником не пропущено.

Також безпідставними є покликання позивача на те, що у виконавчому документі відсутні дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано виконавчий документ, оскільки у виконавчому листі Галицького районного суду від 22.05.2013 року зазначено дата прийняття і номер рішення.

За таких обставин колегія суддів вважає, що вимоги позивача про визнання неправомірним дій державного виконавця та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №45347488 від 07.11.2014 року є безпідставними.

Судом першої інстанції порушено норми матеріального права та неповно з»ясовано обставини, що мають значення для справи, що призвело до ухвалення незаконного рішення, яке підлягає скасуванню з підстав визначених ст. 202 КАС України.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню, постанова суду першої інстанції скасуванню та апеляційним судом приймається нова постанова про відмову в задоволенні позовних вимог з наведених вище підстав.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління юстиції у Львівській області задовольнити, постанову Галицького районного суду м. Львова від 18 березня 2015 року у справі №461/14222/14-а скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили, а у разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України - з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя : Л.Я. Гудим

Судді: М.А. Пліш

ОСОБА_3

Повний текст постанови виготовлено та підписано 30.09.2015 року.