Справа № 805/3481/15-а
Суддя: Бабаш Г.П.
Дата ухвалення: 2015-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2015 р. Справа №805/3481/15-а

приміщення суду за адресою: 84112, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 2

час прийняття постанови: 16 год. 10 хв.

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Бабаш Г.П.,

при секретарі Кочетові В.К.,

за участю

позивача ОСОБА_1 (особисто),

представника відповідача ОСОБА_2 (за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Донецької області про визнання незаконними дій з приводу ненадання відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, зобовязання надати відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з оформленням відповідного наказу з 18.06.2015 року, стягнення усіх понесених витрат, повязаних з розглядом позову -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Прокуратури Донецької області про визнання незаконними дій з приводу ненадання відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, зобовязання надати відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з оформленням відповідного наказу з 18.06.2015 року, стягнення усіх понесених витрат, повязаних з розглядом позову.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 10.06.2015 року він за місцем роботи особисто звернувся до прокурора Донецької області з рапортом про надання відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 18.06.2015 року, що передбачено Кодексом законів України про працю та Законом України «Про відпустки». До рапорту було надано всі необхідні документи. З приводу відсутності відповіді на вказаний рапорт позивач листом від 01.07.2015 року письмово звернувся до прокуратури області, проте листом прокуратури Донецької області від 06.07.2015 року, підписаним виконуючим обовязки начальника відділу роботи з кадрами прокуратури області, останньому відмовлено у наданні вищезазначеної відпустки у звязку з відсутністю підстав для надання відповідної відпустки. Вважає, дії відповідача з приводу ненадання відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку незаконними, оскільки нормами Кодексу законів України про працю та Закону України «Про відпустки» передбачено надання відповідної відпустки не тільки матері дитини, але і іншим особам, які фактично доглядатимуть за дитиною за умови подання такою особою письмової заяви на імя власника або уповноваженого ним органу та копії свідоцтва про народження дитини. Таким чином, просив визнати незаконними дії відповідача з приводу ненадання відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та зобовязати останнього надати відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з оформленням відповідного наказу з 18.06.2015 року.

Відповідачем до суду надано письмові заперечення, в яких зазначено, що при зверненні ОСОБА_1 10.06.2015 року до прокуратури області з листом про надання відпустки по догляду за дитиною останнім до даної заяви додано копії свідоцтва про шлюб, свідоцтва про народження, а також довідку з місця роботи дружини від 05.06.2015 року. Вважає, що у відповідності до приписів ст. 20 Закону України «Про відпустки» підставою для надання батьку відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку є довідки про те, що мати вийшла на роботу до закінчення строку відпустки для догляду за дитиною, матері припинено виплату допомоги по догляду за дитиною. Крім того, перевіркою факту виходу матері дитини на роботу встановлено, що ОСОБА_3 05.06.2015 року звільнено з місця роботи за власним бажанням. Тобто, починаючи з 06.06.2015 року ОСОБА_3 не перебувала у трудових відносинах, а відтак батько дитини (позивач) не мав права на відпустку по догляду за дитиною. Також, зазначив, що ОСОБА_1 не надано довідку про припинення виплати (невиплату) матері дитини допомоги по догляду за дитиною. Таким чином, вважає, що прокуратурою області правомірно відмовлено позивачу у наданні йому відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, у звязку з чим вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, надав пояснення, аналогічні викладеному у позові, просив позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, надав пояснення, аналогічні викладеним у запереченнях проти адміністративного позову, просив відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін в судовому засіданні, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановлено наступне.

10.06.2015 року ОСОБА_1 звернувся до прокурора Донецької області з рапортом про надання відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 18.06.2015 року згідно ст. 18 Закону України «Про відпустки». До зазначеної заяви позивачем було надано копію свідоцтва про шлюб, копію свідоцтва про народження дитини, довідку з місця роботи дружини.

01.07.2015 року у звязку з неотриманням відповіді на рапорт від 10.06.2015 року ОСОБА_1 звернувся листом до Прокурора Донецької області Любовича А.О., в якому зазначив, що 10.06.2015 року ним було подано рапорт щодо надання відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 18.06.2015 року. Також, в даному листі позивач зазначив, що 17.06.2015 року на вимогу відділу кадрів ним було довезено довідку з Управління соціального захисту населення про те, що дружина там не отримує коштів. Крім того, позивач просив надати йому аргументовану відповідь щодо незадоволення його рапорту від 10.06.2015 року або видати наказ про надання відповідної відпустки.

Листом прокуратури Донецької області від 06.07.2015 року за підписом виконуючого обовязки начальника відділу роботи з кадрами прокуратури області ОСОБА_1 відмовлено у наданні відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у звязку з відсутністю підстав для надання відповідної відпустки, оскільки перевіркою обґрунтованості підстав для надання позивачу відпустки по догляду за дитиною встановлено, що його дружина ОСОБА_3 05.06.2015 року звільнена з посади вихователя Костянтинівської спеціалізованої школи-інтернату №32 за власним бажанням.

Умови, тривалість і порядок надання працівникам відпусток для відновлення працездатності, зміцнення здоров'я, а також для виховання дітей врегульовані Законом України «Про відпустки», нормами Кодексу Законів про працю України.

Згідно ч. 7 ст. 179 Кодексу Законів про працю України відпустки для догляду за дитиною, передбачені частинами третьою, четвертою та шостою цієї статті, можуть бути використані повністю або частинами також батьком дитини, бабою, дідом чи іншими родичами, які фактично доглядають за дитиною.

У відповідності до ст. 181 цього Кодексу відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустка без збереження заробітної плати (частини третя та шоста статті 179 цього Кодексу) надаються за заявою жінки або осіб, зазначених у частині сьомій статті 179 цього Кодексу, повністю або частково в межах установленого періоду та оформляються наказом (розпорядженням) власника або уповноваженого ним органу.

За приписами ст. 2 Закону України «Про відпустки» право на відпустки мають громадяни України, які перебувають у трудових відносинах з підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності, а також працюють за трудовим договором у фізичної особи (далі - підприємство).

У відповідності до ст. 18 даного Закону після закінчення відпустки у зв'язку з вагітністю та пологами за бажанням жінки їй надається відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Підприємство за рахунок власних коштів може надавати жінкам частково оплачувану відпустку та відпустку без збереження заробітної плати для догляду за дитиною більшої тривалості.

Ця відпустка може бути використана повністю або частинами також батьком дитини, бабою, дідом чи іншими родичами, які фактично доглядають за дитиною, або особою, яка усиновила чи взяла під опіку дитину, та одним із прийомних батьків.

За бажанням жінки або осіб, зазначених у частині третій цієї статті, у період перебування їх у відпустці для догляду за дитиною вони можуть працювати на умовах неповного робочого часу або вдома.

Частиною 1 ст. 20 цього Закону встановлено, що тривалість відпустки у зв'язку з вагітністю та пологами обчислюється сумарно і становить 126 календарних днів (140

календарних днів у разі народження двох і більше дітей та в разі ускладнення пологів). Вона надається повністю незалежно від кількості днів, фактично використаних до пологів.

Згідно ч. 3 цієї статті відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається за заявою жінки або осіб, зазначених у частині третій статті 18 цього Закону, повністю або частково в межах установленого періоду та оформляється наказом (розпорядженням) власника або уповноваженого ним органу.

Відповідно до ч. 4 цієї статті особам, зазначеним у частині третій статті 18 цього Закону (крім осіб, які усиновили чи взяли дитину під опіку у встановленому законодавством порядку, прийомних батьків), відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається на підставі довідки з місця роботи (навчання, служби) матері дитини про те, що вона вийшла на роботу до закінчення терміну цієї відпустки і виплату допомоги по догляду за дитиною їй припинено (із зазначенням дати).

З аналізу наведених норм вбачається, що безумовною підставою для надання, зокрема, батьку дитини, відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку є наявність довідки з місця роботи матері дитини про те, що вона вийшла на роботу до закінчення терміну цієї відпустки і виплату допомоги по догляду за дитиною їй припинено (із зазначенням дати).

З матеріалів справи вбачається, що дружина позивача ОСОБА_3 з 05.06.2015 року звільнена з посади вихователя Костянтинівської спеціалізованої школи-інтернату №32 за власним бажанням.

Крім того, з наявної в матеріалах справи довідки за №08/3522, виданої Костянтинівським міським центром зайнятості 14.09.2015 року, вбачається, що ОСОБА_3 перебуває на обліку як безробітна з 09.06.2015 року.

Позивачем до суду надано довідку від 08.06.2015 року за №01-22-919, відповідно до якої ОСОБА_3 не отримує допомогу по догляду за дитиною та не перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Костянтинівської міської ради, проте суд зазначає, що зазначений документ не є достатньою умовою для оформлення батьком дитини відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про правомірність відмови Прокуратури Донецької області в наданні ОСОБА_1 відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, оскільки на момент звернення позивача до керівництва з відповідним рапортом (10.06.2015 року) його дружина ОСОБА_3 не перебувала у трудових відносинах з Костянтинівської спеціалізованої школи-інтернату №32.

У відповідності до ст.ст. 71, 86 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Розглянувши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 94 КАСУ судові витрати не підлягають стягненню.

Керуючись, ст.ст. 2, 8-11, 17, 69-71, 86, 94, 158-163, 185-186, 254, КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Прокуратури Донецької області про визнання незаконними дій з приводу ненадання відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, зобовязання надати відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з оформленням відповідного наказу з 18.06.2015 року, стягнення усіх понесених витрат, повязаних з розглядом позову відмовити.

Постанову ухвалено у нарадчій кімнаті та проголошено її вступну та резолютивну частини у судовому засіданні 14 вересня 2015 року.

Повний текст постанови складено 18 вересня 2015 року.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення постанови апеляційної скарги. У разі застосування судом частини третьої ст.160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У випадку подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Бабаш Г.П.