Справа № 813/636/15
Суддя: Каралюс Володимир Маріянович
Дата ухвалення: 2015-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2015 року Справа № 876/4507/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Каралюса В.М.,

суддів: Затолочного В.С., Матковської З.М.,

за участі секретаря судового засідання Бєлкіної Н.І.,

та за участі осіб:

від позивача ОСОБА_1,

від відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Камянка-Бузькому районі Головного управління Державної фіксальної служби на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2015 року у справі за позовом приватного підприємства «Торговий дім «Янталія» до Державної податкової інспекції у Камянка-Бузькому районі Головного управління Державної фіскальної служби про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2015 року позивач приватного підприємства «Торговий дім «Янталія» до Державної податкової інспекції у Камянка-Бузькому районі Головного управління Державної фіскальної служби, в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 09.10.2014 р. про визначення позивачу суми податкового зобовязання з податку на додану вартість в розмірі 42350 грн. за основним платежем та 10587,50 грн. штрафних санкцій.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2015 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 09 жовтня 2014 року № НОМЕР_1, прийняте Державною податковою інспекцією у Кам'янка-Бузькому районі Головного управління Міндоходів у Львівській області.

Не погодившись із таким рішенням суду першої інстанції, його оскаржив відповідач, який в поданій апеляційній скарзі, покликаючись на те, що оскаржувана постанова прийнята з неправильним застосуванням норм права, просить таку скасувати та прийняти нову, якою в задоволені позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що взаємовідносини між позивачем і його контрагентом - ТзОВ «Агропродукти» не підтверджено та визнано такими, що не мали реального товарного характеру. Підприємством проведено документальне оформлення господарських операцій, які фактично не здійснювались. Зокрема ТзОВ «Агропродукти» не придбавало ТМЦ у суб'єктів господарювання та не могло здійснювати реалізацію такої продукції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, що взяли участь у справі, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, працівниками ДПІ у Кам'янка-Бузькому районі ГУ Міндоходів у Львівській області проведено позапланову невиїзну перевірку ПП «Торговий дім «Янталія» з питань дотримання вимог податкового законодавства під час здійснення фінансово-господарських взаємовідносин з ТзОВ «Агропродукти».

За результатами проведеної перевірки складено ОСОБА_1 № 195/22-10/38758835 від 24.09.2014 року, згідно якого встановлено порушення п. 198.3, п. 198.4, ст. 198, п.198.2 ст.198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено сплату податку на додану вартість на загальну суму 42350,00 грн., в тому числі за січень 2014 року на суму 14876,00 грн., за лютий 2014 року на суму 17059,00 грн., за березень 2014 року на суму 10415,00 грн.

На підставі вищезазначеного ату перевірки ДПІ у Кам'янка-Бузькому районі ГУ Міндоходів у Львівській прийнято податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 09.10.2014 року, згідно якого збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 42350,00 грн. та застосовано штрафну санкцію на суму 10587,50 грн.

В процесі перевірки податковим органом встановлено факт безпідставного відображення позивачем в податковому обліку господарських операцій з ТзОВ «Агропродукти» оскільки такі фактично не відбулись.

В основу таких висновків контролюючого органу покладено акт ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м.Києві від 24.07.2014 року № 668/26-55-22-01-32555149 «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропродукти» код за з питань дотримання вимог податкового законодавства при проведенні господарських відносин із ПП «Никтрансфотвард» за вересень 2013 року».

Відповідно п. 201.10 ст.201 ПК України, податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до п.198.1 ст. 198 ПУ України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, в тому числі, з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Відповідно до п.198.2. ст.198 ПК України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається: дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно до п.138.2 ст.138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом ІІ цього Кодексу.

Як це передбачено п.п. 139.1.9 п.139.1 ст.139 ПК України, не включаються до складу валових витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

У розумінні пункту 14.1.36. ПК України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" №996 від 16.07.1999р., підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

З огляду на викладене аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. Визначальним фактором для формування податкового кредиту платником податку на додану вартість є подальше використання таких товарів (основних фондів) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності такої особи - платника податку.

Надані представником позивача документи свідчать про підстави виникнення цивільних прав та обов'язків, а також про фактичне здійснення господарських операцій позивачем та його контрагентом, та є достатніми доказами на підтвердження здійснення останніх. Факт здійснення операцій підтверджується договорами, податковими накладними, актами виконаних робіт та іншими письмовими документами.

Зокрема, на підтвердження проведення господарських операцій з ТзОВ «Агропродукти» позивачем надано: договір поставки № 010309 від 03.09.2013 року про поставку постачальником (ТзОВ «Агропродукти») олії соняшникової рафінованої дезодорованої, марки «П» покупцю (ПП «Торговий дім «Янталія»), згідно якого вартість товару вказується в специфікаціях, накладних та інших товаросупроводжувальних документах; специфікацію № 01 до договору поставки № 010309 від 03.09.2013 року; платіжні доручення № 160 від 30.01.2015 року, № 15 від 18.10.2013 року, № 17 від 21.10.2013 року; видаткову накладну № Сн0000003 від 05.09.2014 року на суму 254097,50 грн.; податкову накладну № 1 від 05.09.2013 року; товарно-транспортну накладну № ArСн0000003 від 05.09.2013 року; попередні калькуляції вартості виробництва продукції № КА-0000001 від 01.10.2013 року, № КА-0000002 від 01.10.2013 року, № КА-0000003 від 01.10.2013 року, № КА-0000004 від 01.10.2013 року, № КА-0000006 від 07.10.2013 року, № КА-0000007 від 07.10.2013 року, № КА-0000008 від 07.10.2013 року, № КА-0000009 від 07.10.2013 року, № КА-0000010 від 07.10.2013 року, № КА-0000011 від 07.10.2013 року, № КА-0000012 від 07.10.2013 року, № КА-0000013 від 07.10.2013 року, № КА-0000014 від 07.10.2013 року, № КА-0000015 від 15.11.2013 року, № КА-0000016 від 15.11.2013 року, № КА-0000017 від 19.11.2013 року, № КА-0000005 від 29.11.2013 року, № КА-0000018 від 29.11.2013 року, № КА-0000001 від 03.01.2014 року, № КА-0000002 від 03.01.2014 року, № КА-0000003 від 03.01.2014 року, № КА-0000004 від 03.01.2014 року, № КА-0000005 від 03.01.2014 року, № КА-0000007 від 06.02.2014 року, № КА-0000008 від 06.02.2014 року, № КА-0000009 від 06.02.2014 року, № КА-0000010 від 06.02.2014 року, № КА-0000011 від 06.02.2014 року; остаточні калькуляції вартості виробництва продукції № КА-0000006 від 31.01.2014 року, № КА-0000031 від 31.01.2014 року, № КА-0000032 від 31.01.2014 року, № КА-0000033 від 31.01.2014 року, № КА-0000034 від 31.01.2014 року; посвідчення про якість № 1307 на олію соняшникову по ДСТУ 4492:2005 від 05.09.2013 року.

Товар - олія соняшникова рафінована дезодорована, яка були предметом Договору, не обмежена в цивільному обороті України. Таким чином, господарські операції, що є предметом даного спору, здійснювалися правоздатними юридичними особами і по своїй суті не суперечать інтересам держави.

Відповідно до вимог Податкового кодексу України, податкова накладна є документом, який підтверджує сплату покупцем податку на додану вартість в ціні товару. За наслідком виконання робіт позивач отримав податкові накладні, які не мали недоліків та, порядок заповнення яких, відповідає встановленому чинним на момент їх виписки законодавством.

Актом перевірки не підтверджено, що на момент здійснення господарських операцій, контрагент позивача - ТзОВ «Агропродукти» не був зареєстрованим в Єдиному державному реєстрі, а також що у такого не було Свідоцтва про реєстрацію платником податку на додану вартість, доказів того, що спірні господарські зобов'язання в судовому порядку визнавались недійсними представником відповідача суду не надано.

Крім того, безпідставним є посилання відповідача на акт перевірки контрагента ТзОВ "Агропродукти", так як чинним законодавством не передбачено право відповідача при складанні акту перевірки одного платника податків приймати за основу акт перевірки іншого платника податків, як підставу про наявність порушень з боку першого.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що операції з придбання позивачем у ТзОВ «Агропродукти» олії соняшникової рафінованої дезодорованої, марки «П» мали реальний характер а відтак позовна вимога щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 09 жовтня 2014 року є підставною та підлягає до задоволення.

Зважаючи на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст. 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Камянка-Бузькому районі Головного управління Державної фіскальної служби залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2015 року в справі № 813/636/15 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя В.М. Каралюс

суддя В.С. Затолочний

суддя З.М. Матковська

повний текст ухвали виготовлений 29.09.15