Справа № 339/238/15-а 2-а/339/18/15
Суддя: Затолочний Віталій Семенович
Дата ухвалення: 2015-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2015 року Справа № 876/7737/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Затолочного В.С.

суддів: Каралюса В.М., Матковської З.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження у місті Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Болехові Івано-Франківської області на постанову Болехівського міського суду Івано-Франківської області від 30.06.2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Болехові Івано-Франківської області про визнання неправомірною відмови у перерахунку пенсії та зобовязання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі Позивач, ОСОБА_1Ф.) звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Болехові Івано-Франківської області (далі Відповідач, Управління ПФУ) про визнання неправомірною відмови у перерахунку пенсії та зобовязання вчинити певні дії.

Постановою Болехівського міського суду Івано-Франківської області від 30.06.2015 року позов задоволено частково, визнані неправомірними дії Управління ПФУ щодо відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_1 із зарахуванням до трудового стажу періодів його роботи: в районах Крайньої Півночі з 15.10.1986 року по 31.08.1988 року, з 01.10.1989 року по 20.06.1993 року на пільгових умовах із розрахунку один рік роботи за один рік 9 місяців; в місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі з 25.07.1981 року по 14.10.1986 року, з 01.09.1989 року по 30.09.1989 року на пільгових умовах, із розрахунку один рік роботи за один рік 6 місяців. Зобовязано Відповідача зарахувати до трудового стажу Позивача вказані періоди роботи в пільговому обчисленні та здійснити відповідний перерахунок і виплату пенсії.

Відповідач оскаржив дане судове рішення в апеляційному порядку, просить скасувати його та винести нову постанову про задоволення позову.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що наданими Відповідачу документами не підтверджується набуття Позивачем пільгового стажу за час роботи в районах Крайньої Півночі та прирівняних до них місцевостях, а тому відмова в перерахунку пенсії з врахуванням даного пільгового стажу є законною. Крім того, посилається на неврахування судом першої інстанції положень КАС України щодо пропуску позивачем строку звернення до суду. Апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції та винести нову про відмову в позові

Справа розглядалася в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши та обговоривши матеріали справи, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 з 15.10.1986 року по 31.08.1988 року, з 01.10.1989 року по 20.06.1993 року працював на різних посадах в районах, прирівняних до районів Крайньої Півночі, а з 25.07.1981 року по 14.10.1986 року, з 01.09.1988 року по 30.09.1989 року в районах Крайньої Півночі.

З 30.04.2011 року Позивач отримує пенсію за віком, призначену йому Відповідачем.

26.03.2015 року ОСОБА_1 звернувся до Управління ПФУ із заявою, в якій просив привести у відповідність виплату йому пенсії відповідно до набутого стажу в районах Крайньої Півночі.

На цю заяву Відповідач надав відповідь від 03.04.2015 року, відповідно до якої підстав для зарахування до страхового стажу Позивача періоду його роботи в районах Крайньої Півночі немає через відсутність письмового договору за вказаний період роботи.

Згідно з п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», постанови Ради Міністрів Союзу РСР № 148 від 10.02.1960 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі», Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26.09.1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі».

Відповідно до підпункту «д» п. 5 Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі» робітникам, які переводяться направляються або запрошуються на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей держави, на умовах укладення ними трудових договорів на роботу в цих районах на строк 5 років, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки, надавати додаткові наступні пільги: зараховувати один рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців при обчисленні стажу, який дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності. Пільги, які передбачені цією статтею, надаються також особам, які прибули в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за власним бажанням і які уклали строковий договір про роботу в цих районах».

Згідно з п. 3 постанови Ради Міністрів Союзу РСР № 148 від 10.02.1960 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» працівникам, які користуються в даний час пільгами, кожний рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, до 1 березня 1960 року зараховувати за два роки роботи при розрахунку стажу для отримання пенсії за віком, по інвалідності і за вислугу років, а після 1 березня 1960 року - за один рік і шість місяців роботи при обрахуванні стажу для отримання пенсії за віком і по інвалідності.

Відповідно до п. 3 Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26.09.1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» скорочена тривалість трудового договору, який дає право на отримання пільг, які передбачені статтею 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, працюючих в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, з п'яти до трьох років».

Таким чином, умовою надання пільг є укладення працівником письмового трудового договору про роботу в районах Крайньої півночі і прирівняних до них місцевостях строком на три роки, а відтак, щоб користуватись пільговим обчисленням стажу при роботі в цих районах, там слід пропрацювати не менше трьох років.

Трудовий стаж ОСОБА_1 в районах Крайньої Півночі і місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за період до 1991 року становить більше ніж три роки, що підтверджується записами в його трудовій книжці, а також довідкою ПАТ «Укрнафта».

Виходячи з цього, суд першої інстанції підставно зазначив про наявність у Позивача права на врахування у пільговому обчисленні для призначення пенсії його стажу за період роботи в районах Крайньої Півночі та прирівняних до них місцевостях.

Статтею 3 Тимчасової Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, в галузі пенсійного забезпечення (дата підписання 15 січня 1993 року) передбачено, що при призначенні пенсії у відповідності із статтею 1 цієї Тимчасової Угоди на території України, компетентні органи Російської Федерації відшкодують витрати на виплату цієї пенсії у тій її частині, яка відповідає тривалості трудового стажу, виробленого в районах Крайньої Півночі або в місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, починаючи з 01 січня 1991 року.

У цьому випадку частина пенсії, яка відповідає тривалості трудового стажу, виробленого в районах Крайньої Півночі або в місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, обчислюються за нормами законодавства Російської Федерації. Відшкодування витрат у відповідності із пунктом 1 цієї статті здійснюється згідно законодавства України.

З системного аналізу викладеної норми вбачається що немає жодних підстав не враховувати стаж позивача, набутий з 01 січня 1991 року, при обчисленні пенсії. Навпаки, така законодавча конструкція підтверджує необхідність врахування цього стажу, оскільки в протилежному випадку пенсія не буде призначена та не буде предмету відшкодовування.

Разом з тим, суд першої інстанції допустився помилки в застосуванні норм матеріального права, оскільки приведені вище норми законодавства, які до 1991 року регулювали пільгове обчислення стажу роботи в районах Крайньої Півночі та прирівняних до них місцевостях, передбачали таке пільгове обчислення стажу з розрахунку один рік роботи за один рік і шість місяців і підстав для обчислення стажу роботи Позивача з розрахунку один рік роботи за один рік і девять місяців у суду попередньої інстанції не було.

Крім того, суд першої інстанції в резолютивній частині оскаржуваної постанови помилково зазначив про необхідність врахування пільгового стажу Позивача за період з 01.09.1989 року по 30.09.1989 року, тоді як матеріалами справи підтверджується, наявність права на пільгове обчислення стажу роботи ОСОБА_1 з 01.09.1988 року по 30.09.1989 року.

Судом першої інстанції вірно враховано, що до надання пенсійному органу Позивачем відповідних доказів його роботи в районах Крайньої Півночі та прирівняних до них місцевостях у Відповідача не було підстав для перерахунку пенсії.

Статтею 84 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що перерахунок призначеної пенсії провадиться з таких строків: при виникненні права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15-го числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15-го числа.

Згідно статті 98 того ж Закону перерахунок пенсії провадиться на підставі документів про вік, стаж, заробіток та інших, наявних на час перерахунку в пенсійній справі, а також додаткових документів, поданих пенсіонером на час перерахунку.

Відповідно до ст.. 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» перерахунок призначеної пенсії провадиться у разі виникнення права на підвищення пенсії з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

З аналізу даних правових норм випливає, що для перерахунку пенсії необхідна відповідна заява пенсіонера.

Враховуючи, що заява Позивача про перерахунок йому пенсії подана до органу пенсійного фонду 26.03.2015 року, після чого Управління ПФУ відмовилося здійснити перерахунок пенсії, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції, що перерахунок пенсії Позивачу слід провести з 01.04.2015 року.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198 п. 3, 202, 205, 207 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Болехові Івано-Франківської області задовольнити частково, а постанову Болехівського міського суду Івано-Франківської області від 30.06.2015 року у справі № 339/238/15-а скасувати.

Винести нову постанову, якою позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Болехові Івано-Франківської області про визнання відмови в перерахунку пенсії неправомірною та зобовязання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати неправомірною відмову Управління Пенсійного фонду України в Тисменицькому районі Івано-Франківської області в перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням пільгового стажу.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Болехові Івано-Франківської області з 01.04.2015 року провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1, врахувавши період роботи з 25.07.1981 року по 14.10.1986 року, з 15.10.1986 року по 31.08.1988 року, з 01.09.1988 року по 30.09.1989 року, з 01.10.1989 року по 20.06.1993 року, як трудовий стаж, отриманий в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та в районах Крайньої Півночі, зарахувавши один рік роботи за один рік і шість місяців.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом 20-ти днів після набрання нею законної сили, а уразі складення такої в порядку ч. 3 ст. 160 КАС України, протягом того ж строку з часу складення в повному обсязі.

Головуючий суддя В.С. Затолочний

Судді В.М. Каралюс

ОСОБА_3