Справа № 2а-68/12/2670
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2015-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

2а-68/12/2670

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2015 року № 2а-68/12/2670

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого Бояринцевої М.А., розглянувши в порядку письмового провадження справу

за позовом

Публічного акціонерного товариства "Фінансова компанія "Дисконт-Альфа"

до

Головного управління Державної фіскальної служби у м.Києві

про

визнання протиправними дій, стягнення шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позовні вимоги заявлені про

Ухвалою апеляційної інстанції від 06.11.14 р. судове рішення першої інстанції залишене без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 12.05.15 р. судові рішення по справі скасовано зі скеруванням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 15.06.15 р. справу прийнято до провадження суддею Бояринцевою М.А.

Публічне акціонерне товариство “Фінансова компанія “Дисконт-Альфа” (код за ЄДРПОУ 22976477) є юридичною особою за законодавством України, на виконання вимог Закону України “Про акціонерні товариства” організаційно-правову форму товариства змінено з відкритого на публічне.

Позивач - Публічне акціонерне товариство “Фінансова компанія “Дисконт-Альфа” - вважає дії зі скерування запиту протиправними, посилаючись на відсутність передбачених законодавством підстав для його скерування.

Проаналізувавши матеріали справи та пояснення представників сторін, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до часткового задоволення з таких підстав.

Згідно п.п. 20.1.6. п. 20.1. ст. 20 ПК України, органи державної податкової служби, крім іншого, мають право для здійснення функцій, визначених податковим законодавством, отримувати безоплатно від платників податків, у тому числі благодійних та інших неприбуткових організацій, у порядку, визначеному цим же Кодексом, інформацію, довідки, копії документів (засвідчені підписом платника податків або його посадовою особою та скріплені печаткою (за наявності) про фінансово-господарську діяльність, отримувані доходи, видатки платників податків та іншу інформацію, пов'язану з обчисленням та сплатою податків, дотриманням вимог іншого законодавства, здійснення контролю за яким покладено на органи державної податкової служби, а також фінансову та статистичну звітність, в порядку та на підставах, визначених цим же Кодексом.

Згідно з п.п. 16.1.5. п. 16.1. ст. 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний подавати на належним чином оформлену письмову вимогу контролюючих органів (у випадках, визначених законодавством) документи з обліку доходів, витрат та інших показників, пов'язаних із визначенням об'єктів оподаткування (податкових зобов'язань), первинні документи, регістри бухгалтерського обліку, фінансову звітність, інші документи, пов'язані з обчисленням та сплатою податків та зборів. У письмовій вимозі обов'язково зазначаються конкретний перелік документів, які повинен надати платник податків, та підстави для їх надання.

Згідно п. 73.3. ст. 73 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право звернутися до платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на органи державної податкової служби функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Такий запит підписується керівником (заступником керівника) органу державної податкової служби і повинен містити перелік інформації, яка запитується, та документів, що її підтверджують, а також підстави для надіслання запиту.

Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб'єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав:

1) за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби;

2) для визначення рівня звичайних цін на товари (роботи, послуги) під час проведення перевірок;

3) виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків;

4) щодо платника податків подано скаргу про ненадання таким платником податків податкової накладної покупцю або про порушення правил заповнення податкової накладної;

5) у разі проведення зустрічної звірки;

6) в інших випадках, визначених цим Кодексом.

Запит вважається врученим, якщо його надіслано поштою листом з повідомленням про вручення за податковою адресою або надано під розписку платнику податків або іншому суб'єкту інформаційних відносин або його посадовій особі.

Платники податків та інші суб'єкти інформаційних відносин зобов'язані подавати інформацію, визначену у запиті органу державної податкової служби, та її документальне підтвердження протягом одного місяця з дня, що настає за днем надходження запиту (якщо інше не передбачено цим Кодексом). У разі коли запит складено з порушенням вимог, викладених в абзацах першому та другому цього пункту, платник податків звільняється від обов'язку надавати відповідь на такий запит.

Порядок отримання інформації органами державної податкової служби за їх письмовим запитом визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.10 р. №1245 затверджено Порядок періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом (далі - Порядок).

Згідно вимог п. 9 Порядку органи державної податкової служби мають право звернутися до суб'єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на органи державної податкової служби функцій, завдань, та документального підтвердження такої інформації. В окремих випадках зазначений запит може надсилатися з використанням засобів телекомунікаційного зв'язку з накладенням електронного цифрового підпису органу державної податкової служби.

Згідно вимог п.10 Порядку запит щодо отримання податкової інформації від платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин оформляється на бланку органу державної податкової служби та підписується керівником (заступником керівника) зазначеного органу.

У запиті зазначаються:

посилання на норми закону, відповідно до яких орган державної податкової служби має право на отримання такої інформації;

підстави для надіслання запиту;

опис інформації, що запитується, та в разі потреби перелік документів, що її підтверджують.

Перед тим, як направити запит, орган державної податкової служби перевіряє: наявність законодавчих підстав для отримання податкової інформації; наявність інформації в системі органів державної податкової служби; відсутність підстав для періодичного подання зазначеної інформації відповідно до цього Порядку.

У відповідності до п.12 Порядку письмовий запит про подання інформації надсилається суб'єкту інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав: виявлення за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, фактів, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері протидії легалізації (відмиванню) доходів, отриманих злочинним шляхом, та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби; виникнення потреби у визначенні рівня звичайних цін на товари (роботи, послуги) під час проведення перевірок; в інших випадках, визначених Податковим кодексом України.

Згідно вимог п.14 Порядку суб'єкти інформаційних відносин зобов'язані подавати інформацію, визначену у запиті органу державної податкової служби, та її документальне підтвердження протягом одного місяця з дня, що настає за днем надходження запиту, якщо інше не передбачено Податковим кодексом України.

Отже, при складанні запиту про надання інформації стосовно з питань формування статутного капіталу позивача у зв'язку з реорганізацією шляхом перетворення із ТОВ “Дисконт-Альфа”, в порушення вимог п. 73.3 ст. 73 ПК України та п. 10 Порядку періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом, податковий орган не навів жодної підтвердженої підстави, за наявності якої позивач повинен був надати відповідь.

Вказане є підставою для висновку про протиправність дій податкового органу щодо скерування запита та відсутність у позивача обов'язку надавати на нього відповідь згідно п. 73.3. ст. 73 Податкового кодексу України.

Згідно ухвали Вищого адміністративного суду України від 12.05.15 р. підставою для скерування справи на новий розгляд є нез'ясування судами наявності чи відсутності порушеного права позивача при скеруванні запиту, та які негативні наслідки цих дій.

З приводу висновків касаційної інстанції позивач пояснив, що згідно п. 73.3 ст. 73 Податкового кодексу України він зобов'язаний надавати інформацію контролюючому органу на його запит.

Невиконання вимог запиту без його оскарження мало би наслідком застосування податковим органом заходів впливу, яких позивач хотів уникнути.

З вказаного приводу суд зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: 1) спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 3 КАС України адміністративний позов - звернення до адміністративного суду про захист прав, свобод та інтересів або на виконання повноважень у публічно-правових відносинах.

Як було зазначено вище, за загальним правилом згідно з п.п. 16.1.5. п. 16.1. ст. 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний подавати на належним чином оформлену письмову вимогу контролюючих органів документи; згідно п. 73.3 ст. 73 Податкового кодексу України у разі коли запит складено з порушенням вимог, викладених в абзацах першому та другому цього пункту, платник податків звільняється від обов'язку надавати відповідь на такий запит.

В той же час, згідно чинного законодавства негативні наслідки для позивача у зв'язку з ненаданням інформації на запит навіть з посиланням на п. 73.3 ст. 73 Податкового кодексу України, настають одразу після спливу терміну, протягом якого мала бути надана інформація.

Зокрема, згідно п.п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин: якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків податкового, валютного та іншого законодавства протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

Таким чином, у випадку ненадання позивачем відповіді на запит у визначений термін та не оскарження дій податкового органу щодо скерування запиту, у податкового органу були би формальні підстави для призначення перевірки з усіма відповідними наслідками.

Суд зазначає, що у такому випадку твердження позивача щодо безпідставності скерування податковим органом запиту могли би бути оцінені виключно у судовому порядку під час оскарження актів, прийнятих за результатами перевірки, або актів щодо недопуску до перевірки, що пов'язане з необхідністю витрачання часу та коштів у більшому обсязі, ніж при оскарженні дій податкового органу щодо скерування запиту.

За таких обставин звернення позивача до суду є розумною поведінкою, скерованою на упередження порушення його прав у майбутньому вжиттям податковим органом заходів впливу, мета позивача при зверненні до суду є цілком зрозумілою та співвідноситься з його законними правами та інтересами у відносинах з податковим органом.

Як було зазначено вище, в даному випадку позивач з врахуванням положень п. 73.3 ст. 73 Податкового кодексу України міг обирати спосіб захисту свого права — скористатися правом не надавати відповідь на запит або оскаржити дії податкового органу щодо скерування запиту.

Понесення позивачем витрат у розмірі 100 грн. пов'язане саме з обранням позивачем другого способу захисту права, і вказаних витрат можна було б запобігти, що виключає можливість кваліфікації вказаних коштів як завданої шкоди.

Виходячи з системного аналізу наведених норм права та обставин справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині, тому позов визнається таким, що підлягає задоволенню частково.

Оскільки судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України відповідно до частини задоволених вимог.

Керуючись статтями 98, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

3. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Стягнути з Державного бюджету України на користь Публічного акціонерного товариства “Фінансова компанія “Дисконт-Альфа” (код ЄДРПОУ 22976477) 28 (двадцять вісім) грн. 23 коп. судового збору.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя М.А. Бояринцева