Справа № 803/1474/14
Суддя: Попко Ярослав Степанович
Дата ухвалення: 2015-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2015 року Справа № 876/8397/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Попка Я.С.

суддів Яворського І.О.,Сапіги В.П.

за участю секретаря судового засідання Мартинишина Р.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 4 серпня 2014 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Укртрансінспекції у Волинській області про визнання протиправними та скасування постанов,-

В С Т А Н О В И В:

У липні 2014 року позивач фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління Укртрансінспекції у Волинській області, в якому просить визнати протиправними та скасувати постанови відповідача від 07.07.2014 року: №009931, №009932, №009933, №009934, №009935, №009936, №009937, №009938, №009939, №009940, №009941, №009942, №009943, №009944, №009945, №009946, №009947, №009948, №009949, №009950, №009951, №009952, №009953, №009954 про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 4 серпня 2014 року позов задоволено частково. Визнано протиправними та скасовано постанови управління Укртрансінспекції у Волинській області про застосування адміністративно-господарського штрафу від 07.07.2014 року №009931, №009932, №009933 та №009934. В задоволені решти позовних вимог відмовлено.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що при виявленні під час рейдової перевірки множинних порушень щодо відсутності у водія щоденних реєстраційних листів режимів праці та відпочинку (тахокарт) за період з 7 травня 2014 року по 26 травня 2014 року, до автомобільного перевізника правомірно застосовано адміністративно-господарський штраф у розмірі 680 грн. за кожен день здійснення міжнародних автомобільних перевезень без щоденних реєстраційних листків режимів праці та відпочинку водіїв, а відтак позов в частині визнання протиправними та скасування постанов від 07.07.2014 року №009935, №009936, №009937, №009938, №009939, №009940, №009941, №009942, №009943, №009944, №009945, №009946, №009947, №009948, №009949, №009950, №009951, №009952, №009953, №009954, до задоволення не підлягає.

Разом з тим, суд першої інстанції звертає увагу на те, що постанови від 07.07. 2014 року №009931, №009932, №009933, №009934 про застосування адміністративно-господарського штрафу до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за відсутність тахокарт за період з 3 травня 2014 року по 6 травня 2014 року, відповідно у розмірі по 680 грн. за кожен випадок порушення, підлягають скасуванню як протиправні та винесені за період, який не охоплювався перевіркою.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, вважаючи її незаконною та прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 оскаржив її, подавши апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Волинського окружного адміністративного суду від 4 серпня 2014 року та прийняти нову постанову, якою повністю задовольнити позовні вимоги.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги апелянт зазначає, що судом першої інстанції помилково кваліфіковано відсутність бланків підтвердження водія за 20 днів, як 20 окремих порушень.

Апелянт посилається на те, що ч.3 ст.60 Закону України «Про ав томобільний транспорт» передбачає, що при вчиненні однією особою двох або більше правопорушень адміністратив но-господарський штраф накладається за кожне правопорушення окремо.

Відтак, порушення у вигляді «управління транспортним засобом без листків праці» - це не порушення у вигляді «уп равління транспортним засобом без листка праці», а отже, повинне розгляда тися як одне порушення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення обставин справи, правильність їх юридичної оцінки, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволенню частково з наступних підстав:

Із змісту ст. 19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розглядаючи спір, суд апеляційної інстанції вважає, що висновки суду першої інстанції лише частково відповідають нормам матеріального та процесуального права та фактичним обставинам справи.

Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи, що свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії САО №031247, транспортний засіб марки Mercedes-Benz АТЕGО д.н.з. НОМЕР_1 зареєстрований за фізичною особою ОСОБА_1.

27 травня 2014 року інспекторами управління Укртрансінспекції у Харківській області, на підставі завдання на перевірку від 26.05.2014 року №004568, проведено рейдову перевірку транспортного засобу марки Mercedes-Benz АТЕGО д.н.з. НОМЕР_1, що належить фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1, водій ОСОБА_2.

За результатами проведеної перевірки державними інспекторами складено акт 27.05.2014 року №088526 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів транспортом, в якому зафіксовано порушення перевізником Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: при здійсненні міжнародних вантажних перевезень згідно із СМR №073376 за маршрутом «Польща-Україна» у водія були відсутні щоденні реєстраційні листки режиму праці та відпочинку за період з 3 травня 2014 року по 26 травня 2014 року або бланк підтвердження діяльності водія за відповідний період, чим порушено вимоги ЄУТР та статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт». Водій з актом перевірки ознайомився, поставив свій підпис, письмові пояснень про причини порушень надати відмовився.

Начальником управління Укртрансінспекції у Волинській області, за результатами перевірки, проведеної 27.05.2014 року, перевізнику ОСОБА_1 винесено припис від 07.07.2014 року №026388 про усунення порушень законодавства про автомобільний транспорт, та запропоновано вжити заходів до усунення виявлених порушень у строк до 6 серпня 2014 року.

07.07. 2014 року начальником управління Укртрансінспекції у Волинській області на підставі абзацу одинадцятого частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» прийнято постанови: №009931, №009932, №009933, №009934, №009935, №009936, №009937, №009938, №009939, №009940, №009941, №009942, №009943, №009944, №009945, №009946, №009947, №009948, №009949, №009950, №009951, №009952, №009953, №009954 про застосування адміністративно-господарського штрафу до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за відсутність тахокарт за період з 3 травня 2014 року по 26 травня 2014 року, відповідно у розмірі по 680 грн. за кожен випадок порушення, а всього на суму 16 320 грн. (680 грн. х 24).

Позивачем надано управлінню Укртрансінспекції у Волинській області письмові пояснення від 27.06.2014 року, у яких зазначив, що при здійсненні міжнародного вантажного перевезення згідно із СМК №073376 за маршрутом «Польща-Україна» на маршруті було здійснено заміну водія, за кордоном працював водій ОСОБА_3, який за станом здоровя не зміг працювати по маршруту далі, у звязку з чим у водія були відсутні щоденні реєстраційні листки режиму праці та відпочинку.

Також встановлено, що управлінням Укртрансінспекції у Харківській області при складанні акта перевірки від 27.05.2014 року №088526 допущено описку в частині визначення періоду відсутності у водія щоденних реєстраційних листків режиму праці та відпочинку, а саме: замість «з 7 травня 2014 року по 26 травня 2014 року» вказано «з З травня 2014 року по 26 травня 2014 року». Дану обставину в судовому засіданні суду першої інстанції ствердив представник відповідача.

Відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами суб'єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень врегульовано положеннями Закону України «Про автомобільний транспорт».

В силу ч.1 ст.5 Закону України «Про автомобільний транспорт» основним завданням державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту є створення умов безпечного, якісного й ефективного перевезення пасажирів та вантажів, надання додаткових транспортних послуг.

Згідно ч.3 вказаної статті, державне регулювання та контроль у сфері автомобільного транспорту реалізується шляхом проведення центральними та місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування економічної, тарифної, науково-технічної та соціальної політики, ліцензування, стандартизації та сертифікації на автомобільному транспорті, задоволення потреб автомобільного транспорту в паливно-енергетичних і матеріально-технічних ресурсах і транспортних засобах.

У відповідності до вимог ч.12 ст.6 Закону України «Про автомобільний транспорт» державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті визначає Кабінет Міністрів України (далі КМУ).

Постановою КМУ від 08.11.2008 за №1567, затверджено «Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті» (далі Порядок). Згідно п.3 якого органами державного контролю на автомобільному транспорті є Укртрансінспекція, її територіальні органи - управління в Автономній Республіці Крим, обласні, Київське та Севастопольське міські, районні управління.

Указом Президента України від 06.04.2011 №387/2011 (далі Указ), затверджено «Положення про Державну інспекцію України з безпеки на наземному транспорті» (далі - Положення), згідно якого Укртрансінспекція України входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування, на перевезення яким видано ліцензію, міському електричному, залізничному транспорті, експлуатації автомобільних доріг загального користування.

Розпорядженням КМУ від 29.08.2012 №628-р «Питання Державної інспекції з безпеки на наземному транспорті» визначено, що Укртрансінспекція забезпечує покладені на неї Указом функції та повноваження.

Нормами пп.7 п.4.2 Положення визначено, що Укртрансінспекція України у сфері автомобільного транспорту, здійснює державний контроль і нагляд за дотриманням вимог нормативно-правових актів щодо забезпечення безпеки на автомобільному транспорті.

Пунктом 6 вказаного Положення визначено, що Укратрансінспекція України для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку, у випадках, передбачених законом, складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільний перевізник фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Згідно з приписами ст.34 зазначеного Закону, автомобільний перевізник, у тому числі, повинен виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів; забезпечувати умови праці та відпочинку водіїв згідно з вимогами законодавства.

Статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено, автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Відповідно до п.15 Порядку, під час проведення рейдової перевірки перевіряється: наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону України «Про автомобільний транспорт»; виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

У разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, у відповідності із пунктом 21 Порядку складається акт.

Відповідно до п.6.1 «Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів», затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 07.06.2010 №340, автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами.

Порядок установлення, технічного обслуговування та використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільних транспортних засобах (крім таксі), які використовуються для надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів визначений «Інструкцією з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті», затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 24.06.2010 року №385.

Пункт 1.3 Інструкції декларує, що дія цього нормативного документу поширюється на суб'єктів господарювання які проводять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільним транспортними засобами без будь-якого розмежування на види (міжнародні/внутрішні) перевезень.

Пунктом 1.1 Інструкції визначено, що її положення розроблені відповідно до вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР), Конвенції Міжнародної організації праці 1979 року про тривалість робочого часу та періоди відпочинку на дорожньому транспорті, а також а також Закону України «Про автомобільний транспорт» та Закону України «Про дорожній рух».

Відповідно до п.3.3 Інструкції, водій транспортного засобу, обладнаного тахографом зобов'язаний мати при собі протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена Європейською угодою щодо роботи екіпажів транспортних засобів (ЄУТР), які виконують міжнародні автомобільні перевезення, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом.

З 20.12.2010 року набула чинності Поправка №6 до Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів (ЄУТР) в частині надання до контролю реєстраційних листків (тахограм) за поточний день та попередні 28 календарних днів.

В силу положень ст.53 Закону України «Про автомобільний транспорт» водії транспортних засобів, що належать резидентам або нерезидентам України, зобов'язані допускати до перевірки тахографів посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, надавати їх реєстраційні листки режиму праці та відпочинку водіїв - тахокартки, а також у разі якщо у транспортному засобі використовується цифрові тахографи, роздруковувати на паперовому носії інформацію про роботу та відпочинок водіїв.

Як вбачається із матеріалів при здійсненні міжнародних вантажних перевезень згідно із СМR №073376 за маршрутом «Польща-Україна» у водія транспортного засобу марки Mercedes-Benz АТЕGО д.н.з. НОМЕР_1, були відсутні щоденні реєстраційні листки режимів праці та відпочинку (тахокарт) за період з 7 травня 2014 року по 26 травня 2014 року.

З огляду на те, що тахограми та роздруківки даних роботи тахографа (у разі обладнання ТЗ цифровим тахографом) є носієм інформації про дотримання водієм режиму праці та відпочинку, їх відсутність під час державного контролю підтверджує порушення режиму праці та відпочинку водіями колісних транспортних засобів.

Відповідно до абз.11 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт», за управління транспортними засобами при здійсненні міжнародних автомобільних перевезень без щоденних реєстраційних листків режимів праці та відпочинку застосовується штраф у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Однак, слід зазначити, що аналіз змісту вказаної норми дає підстави для висновку, що зазначена адміністративно-господарська санкція встановлена за порушення вимоги закону щодо обов'язку дотримання водіями режимів праці та відпочинку. Вказане порушення встановлюється контролюючим органом за допомогою тахограм, які зобов'язаний мати при собі водій.

При цьому, не дотримуючись протягом певного періоду режимів праці та відпочинку, особа вчиняє триваюче порушення.

Враховуючи, що згідно зі ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, за дії (бездіяльність), які у своїй сукупності складають єдине продовжуване чи триваюче правопорушення, можливо притягнути до відповідальності лише один раз.

Отже, за вчинення порушення, яке встановлено абз.11 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт», контролюючий орган може застосувати лише одну санкцію в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян незалежно від кількості днів, за які у водія під час перевірки виявлено відсутність тахокарт.

Виходячи з аналізу наведених норм законодавства про автомобільний транспорт, суд апеляційної інстанції дійшов до висновку про можливість прийняття за одним актом двох (або більше) постанов про застосування адміністративно-господарських штрафів (в залежності від кількості виявлених порушень) у відповідності до ч.3 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт», однак, управління транспортними засобами при здійсненні міжнародних автомобільних перевезень без щоденних реєстраційних листків режимів праці та відпочинку є одним порушенням, визначеним абз.11 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Таким чином, оскільки фактично автомобільним перевізником вчинено лише одне порушення законодавства про автомобільний транспорт (яке щодо тахокартки за 07.05.2014 року), відповідальність за яке передбачена у вигляді адміністративно-господарського штрафу у розмірі 680 грн., який застосовано постановою Управління 07.07.2014 року №009935, у відповідача були відсутні підстави для винесення постанов про застосування штрафів (за теж саме правопорушення) №№54, у зв'язку із чим такі слід скасувати.

При цьому апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до приписів ч. 1 ст. 195 КАС України він суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції лише у межах апеляційної скарги, а у іншій частині постанова Волинського окружного адміністративного суду від 4 серпня 2014 року у справі №803/1474/14 будь-ким оскаржена не була.

Отже, оскаржувана постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст. 202 КАС України є підставою для її скасування та прийняття нової постанови.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.ст.195, 196, п.3 ч.1 ст.198, п. 4 ст. 202, 205, 207, 254 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Волинського окружного адміністративного суду від 4 серпня 2014 року у справі №803/1474/14 в частині відмови в задоволенні позовних скасувати та прийняти нову постанову, якою позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 в цій частині задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати постанови Управління Укртрансінспекції у Волинській області від 7 липня 2014 року про застосування до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 адміністративно-господарського штрафу №009936, №009937, №009938, №009939, №009940, №009941, №009942, №009943, №009944, №009945, №009946, №009947, №009948, №009949, №009950, №009951, №009952, №009953, №009954.

В задоволенні решти позову відмовити.

В решті постанову Волинського окружного адміністративного суду від 4 серпня 2014 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Я.С. Попко

Судді І.О. Яворський

ОСОБА_4

Повний текст постанови виготовлено та підписано 29.09.2015 року.