Справа № 813/2456/15
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2015-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2015 року Справа № 876/7992/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Кушнерика М.П., Мікули О.І.,

з участю секретаря Волошин М.М.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Марголича В.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Трускавці Львівської області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 30 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м.Трускавці Львівської області, третя особа Управління Державної казначейської служби у м.Трускавці Львівської області, про зобов'язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася в суд з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м.Трускавці Львівської області, третя особа Управління Державної казначейської служби у м.Трускавці Львівської області, про зобов'язання вчинити дії.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 30 червня 2015 року позов задоволено. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України у м. Трускавці Львівської області видати подання ОСОБА_1 про безпідставно та помилково зараховані кошти збору на обов'язкове державне пенсійне страхування в розмірі 4801,31 грн. до Пенсійного фонду України при укладені договору купівлі - продажу квартири за адресою: АДРЕСА_1.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції Управління Пенсійного фонду України у м.Трускавці Львівської області оскаржило її, подавши до Львівського апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу, в якій зазначає, що оскаржувана постанова є незаконна і необґрунтована та прийнята з неправильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, при невідповідності висновків суду обставинам справи і підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позову, оскільки доказів того, що позивач придбала житло вперше немає.

Представник Управління Пенсійного фонду України у м.Трускавці Львівської області в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав, просить постанову Львівського окружного адміністративного суду від 30 червня 2015 року скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

ОСОБА_1 в судовому засіданні апеляційну скаргу заперечила, просить постанову Львівського окружного адміністративного суду від 30 червня 2015 року залишити без змін.

Представник Управління Державної казначейської служби у м.Трускавці Львівської області в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про час і місце слухання справи і оскільки його явка не є обов'язковою, апеляційний розгляд справи проведено за його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга Управління Пенсійного фонду України в м.Трускавці Львівської області не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно з договором купівлі-продажу квартири від 09.01.2015року, посвідченим приватним нотаріусом Трускавецького міського нотаріального округу Єдин Л.В. та зареєстрованим у реєстрі за №7, ТзОВ "Житло-Плюс Лісова Пісня" продало ОСОБА_1, а ОСОБА_1 купила належну ТзОВ "Житло-Плюс Лісова Пісня" квартиру АДРЕСА_1 (а.с.10-13).

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №18056362 від 20.02.2014року власником квартири АДРЕСА_1 є ТзОВ "Житло-Плюс Лісова Пісня" на праві власності на підставі договору купівлі - продажу квартири,посвідченого 20.02.2014 року за реєстром №1033 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Новосад О.П.

Згідно з квитанцією №18 від 09.01.2015 року ОСОБА_1 сплатила 4 801, 31 грн. збору на обов'язкове державне пенсійне страхування на рахунок УДК у м.Трускавець (а.с.17).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернулася до Управління Пенсійного фонду України у м. Трускавці Львівської області, з заявою, в якій просила повернути суму збору на обов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі 1% від вартості квартири АДРЕСА_1.

Листом Управління Пенсійного фонду України у м. Трускавці Львівської області від 30.03.2015 року №1040/04-31 позивачу відмовлено у задоволенні її заяви про повернення помилково сплачених коштів з тих підстав, що нею не в повній мірі подано документи, які б підтверджували придбання житла вперше(а.с.16).

Колегія суддів зазначає, що порядок справляння та використання збору на обов'язкове державне страхування, визначений Законом України від 26.06.1997 року №400/97-ВР «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» (надалі - Закон №400/97-ВР).

Відповідно до пункту 9 статті 1 Закону №400/97-ВР підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше. Нерухомим майном визнається жилий будинок або його частина, квартира, садовий будинок, дача, гараж, інша постійно розташована будівля, а також інший об'єкт, що підпадає під визначення групи 3 основних фондів та інших необоротних активів згідно з Податковим кодексом України.

Пунктом 8 статті 2 Закону №400/97-ВР передбачено, що об'єктом оподаткування при здійсненні операцій купівлі-продажу нерухомості є вартість нерухомого майна, зазначена в договорі купівлі-продажу такого майна.

Згідно Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI, нерухомим майном визнається жилий будинок або його частина, квартира, садовий будинок, дача, гараж, інша постійно розташована будівля, а також інший об'єкт, що підпадає під визначення групи 3 основних засобів та інших необоротних активів.

Питання сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій згідно із Законом України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування», регулюється Порядком сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 3 листопада 1998 року №1740 (надалі - Порядок №1740).

Згідно пункту 15-1 Порядку №1740, збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачується підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та фізичними особами, які придбавають нерухоме майно, у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

З аналізу вищевказаної норми вбачається, що із загального правила про обов'язковість сплати збору при придбанні нерухомого майна законодавцем встановлено два винятки - громадяни, які придбавають житло і перебувають на черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Відповідно до пункту 15-3 Порядку №1740, нотаріальне посвідчення або реєстрація на біржі договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна №39476271 від 22.06.2015року, здійсненою за параметром запиту - суб'єкт звернення, позивач є власником квартири АДРЕСА_1. Підстава виникнення права власності: договір купівлі-продажу квартири від 09.01.2015року, посвідчений приватним нотаріусом Трускавецького міського нотаріального округу Єдин Л.В. та зареєстрований у реєстрі за №7, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний №18546999 від 09.01.2015 року.

Судом встановлено, що в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна відомості щодо фізичної особи ОСОБА_1 відсутні, інформація щодо придбання ОСОБА_1 іншого нерухомого відсутня

Згідно статті 48 Бюджетного кодексу України, в Україні застосовується казначейська форма обслуговування Державного бюджету України, яка передбачає здійснення Державним казначейством України операцій з коштами Державного бюджету.

Частиною 2 статті 45 Бюджетного кодексу України від 08.07.2010 року №2456-VI встановлено, що Державна казначейська служба України веде бухгалтерський облік усіх надходжень Державного бюджету України та за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.

Процедура повернення коштів, надміру зарахованих до державного бюджету, встановлена «Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів», затвердженим наказом Державного казначейства України від 10 грудня 2002 року №226, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25 грудня 2002 року за №1000/7288.

Відповідно до пункту 5 глави 1 Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого Наказом Державного казначейства України від 10.12.2002 року №226, повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів (обов'язкових платежів) та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету. Подання надається до органу Державного казначейства України за формою, передбаченою відповідними спільними нормативно-правовими актами Державного казначейства України та органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, з питань повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів, або в довільній формі на офіційному бланку установи, за підписом керівника установи або його заступників відповідно до їх компетенції з обов'язковим зазначенням такої інформації: обґрунтування необхідності повернення коштів з бюджету, найменування (П. І. Б.) платника, ідентифікаційного коду за ЄДРПОУ або реєстраційного номера облікової картки платника податків з ДРФО, або серії та номера паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний орган державної податкової служби і мають відмітку у паспорті), суми платежу, що підлягає поверненню, дати та номера розрахункового документа, який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету.

Подання в довільній формі надається платником до органу Державного казначейства України разом із його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією розрахункового документа (квитанції, платіжного доручення тощо), який підтверджує перерахування коштів до бюджету.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, який правомірно зобов'язав управління відповідача внести подання про повернення ОСОБА_1 помилково зарахованого до бюджету збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, сплаченого при укладенні договору купівлі-продажу житлової будівлі, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

При цьому, покликання відповідача, які зазначені в апеляційній скарзі, повністю спростовуються наявними в справі доказами.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні не спростовуються і підстав для його скасування немає.

Враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Трускавці Львівської області слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.195,198,200,205,207,254 КАС України, суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Трускавці Львівської області залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 30 червня 2015 року у справі № 813/2456/15 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання постанови в повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий А.Р.Курилець

Судді М.П.Кушнерик

О.І.Мікула

Повний текст ухвали виготовлений 07 жовтня 2015 року.