Справа № 279/4654/15-а
Суддя: Кузьменко Л.В.
Дата ухвалення: 2015-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Моголівець І.А.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"24" вересня 2015 р. Справа № 279/4654/15-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кузьменко Л.В.

суддів: Зарудяної Л.О.

ОСОБА_2,

при секретарі Білоцькій А.В. ,

за участю представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від "23" липня 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Виконавчого комітету Коростенської міської ради Житомирської області про визнання незаконною відмови в наданні дозволу на приватизацію житла та зобов'язання вчинити певні дії ,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому просив визнати дії відповідача - Виконавчого комітету Коростенської міської ради Житомирської області у відмові в наданні дозволу на приватизацію квартири АДРЕСА_1 - незаконною; зобов'язати Виконавчий комітет Коростенської міської ради Житомирської області прийняти рішення про приватизацію квартири АДРЕСА_1.

На обгрунтування позовних вимог зазначив, що в 1994 році йому та членам його сім"ї було надано направлення на переселення в м.Бердичів. В 1996 році з дружиною він розлучився, та проживав з нею окремо. В 1999 році його колишня дружина в м.Бердичеві отримала житло, приватизувала його. В 2014 році він вирішив приватизувати квартиру в м.Коростені, але йому відповідачем було відмовлено з посиланням на те, що він отримав житло по переселенню. Вважає таку відмову протиправною так як він особисто має право на приватизацію житла.

Постановою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 23 липня 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_3 до Виконавчого комітету Коростенської міської ради Житомирської області про визнання незаконною відмови відповідача в наданні дозволу на приватизацію житла та зобов"язання вчинити певні дії - відмовлено.

Позивач не погодився з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального права просить скасувати вказану постанову та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм процесуального права при винесені оскарженого рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Зі змісту позовної заяви, постанови суду першої інстанції вбачається, що підставою для звернення позивача до суду з відповідними позовними вимогами є оскарження ОСОБА_3 дій відповідача - виконкому Коростенської міської ради Житомирської області щодо відмови в наданні дозволу на приватизацію квартири АДРЕСА_1 та зобов'язання відповідача прийняти рішення про приватизацію квартири АДРЕСА_1.

З урахуванням предмету позову та змісту позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку про належність даного спору до компетенції цивільних судів.

Такого висновку колегія суддів дійшла з огляду на приписи статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, якою передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Отже, під адміністративною юстицією розуміється особливий вид правосуддя, метою якого є здійснення розгляду скарг громадян, їхніх об'єднань, інших фізичних і юридичних осіб на незаконні рішення дії чи бездіяльність органів виконавчої влади і органів місцевого самоврядування (адміністративних органів), їхніх посадових і службових осіб.

Предметом судового розгляду спеціалізованими адміністративними судами є конфлікти публічно-правового характеру.

Суб'єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС України).

Однак, наявність в спірних правовідносинах суб'єкта владних повноважень не є беззаперечною ознакою того, що спір належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Визначальною рисою адміністративних правовідносин є владне підпорядкування однієї зі сторін цих відносин іншій стороні, що означає можливість вимагати певної поведінки від іншої особи, необхідної для реалізації права, та можливість забезпечити дотримання такої поведінки шляхом застосування примусової сили держави.

При цьому, характерними особливостями є прямий вплив на об'єкт управління; обов'язковий характер виконання вказівок, розпоряджень, постанов та інших адміністративних рішень вищих органів управління для підпорядкованих об'єктів; суворо визначена відповідальність за невиконання вказівок та розпоряджень.

В той же час, метою приватизації державного було створення умов для здійснення права громадян на вільний вибір способу задоволення потреб у житлі.

Право власності на житло в суб'єктивному розумінні - це визначене й гарантоване законом право певного власника (фізичної, юридичної особи, органу місцевого самоврядування чи держави) щодо здійснення правомочностей відповідно до обсягу володіння, користування, розпорядження житлом на свій розсуд з будь-якою метою, якщо це не заборонено законом.

Житлові правовідносини можуть мати майновий і немайновий характер. Деякі з конституційних прав конкретизуються у Цивільному кодексі України.

Отже, приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будинків) та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. і.), державного житлового фонду на користь громадян України.

Таким чином, можна зробити висновок, що приватизація - це підстава припинення права державної власності та водночас підстава виникнення права приватної власності.

Підстави виникнення, зміни та припинення суб'єктивних прав і обов'язків у цивільному праві іменуються юридичними фактами. Тобто, приватизація є дією, тобто юридичним фактом, що змінюється по волі особи.

В спірному випадку відповідач діє як орган приватизації. Не викликає сумніву, що особи, які беруть участь у приватизації, не пов'язані зі здійсненням ними владних управлінських функцій

Крім того колегія суддів звертає увагу на те, що виконавчий комітет Коростенської міської ради Житомирської області рішень щодо відмови відповідача в наданні дозволу на приватизацію квартири АДРЕСА_1 не приймав, оскільки позивач з відповідною заявою (за встановленою законом формою) у 2014р.- 2015 році до виконкому не звертався. Відповідь міського голови від 08.01.2015 року за №02-14/29 на звернення позивача щодо можливості вирішити питання приватизації займаної ним квартири позивач розцінює як відмову органу приватизації у надання йому дозволу на приватизацію займаного жилого приміщення.

За вказаних обставин даний спір не підсудний адміністративному суду, оскільки вимоги позивача не стосуються захисту його прав, свобод чи інтересів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, а виникають із житлових відносин, отже повинен вирішуватися місцевим загальним судом в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до статті 15 ЦПК України у порядку цивільного судочинства, суди розглядають справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Враховуючи наведене, суд доходить до висновку, що дана справа не є публічно - правовим спором і не підпадає під визначення справи адміністративної юрисдикції (адміністративна справа), визначеної пунктом частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України. Компетенція адміністративних судів, встановлена в статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України, на даний спір не поширюється, оскільки вимоги позивача не стосуються захисту його прав, свобод та інтересів у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку органу державної влади, зазначеного в якості відповідача, а в даних правовідносинах відповідач не здійснює владну управлінську функцію.

Отже, дана справа підсудна місцевому загальному суду в порядку Цивільного процесуального кодексу України.

Суд першої інстанції наведеного не врахував та розглянув справу за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Оскільки розгляд справи помилково здійснено судом першої інстанції за правилами Кодексу адміністративного судочинства України, ухвалена у справі постанова суду першої інстанції, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 198 та ч. 1 ст. 203 КАС України, підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю.

Керуючись ст.ст. 157, 160, 195, 196, 198, 203, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково. Постанову Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від "23" липня 2015 р. скасувати.

Провадження в адміністративній справі № 279/4654/15-а за позовом ОСОБА_3 до Виконавчого комітету Коростенської міської ради Житомирської області про визнання незаконною відмови в наданні дозволу на приватизацію житла та зобов'язання вчинити певні дії - закрити .

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Л.В. Кузьменко

судді: Л.О. Зарудяна

ОСОБА_2

Повний текст cудового рішення виготовлено "24" вересня 2015 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу: Лукашенко Микола Миколайович вул.Маяковського, 105 В, кв.37,м.Коростень,Коростенський район, Житомирська область,11500

3- представник позивача ОСОБА_4 вул.Сосновського,24, м.Коростень, Житомирська обл.11500

4- відповідачу: Виконавчий комітет Коростенської міської ради Житомирської області вул. Грушевського,22,м.Коростень,Коростенський район, Житомирська область,11500

- ,