Справа № 9/33-НА
Суддя: Заверуха Олег Богданович
Дата ухвалення: 2012-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2012 р. Справа № 71611/09

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Заверухи О.Б.,

суддів Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Кам»янець-Подільської об»єднаної державної податкової інспекції Хмельницької області на постанову господарського суду Хмельницької області від 27 лютого 2007 року у справі за позовом приватного підприємця ОСОБА_1 до Кам»янець-Подільської об»єднаної державної податкової інспекції Хмельницької області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2005 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Кам»янець-Подільської обєднаної державної податкової інспекції Хмельницької області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № /0 від 30.03.2004 року, № /1 від 28.05.2004 року, №/2 від 11.08.2004 року, № /3 від 21.10.2004 року, № /3 від 21.10.2004 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначав про те, що висновки податкового органу про порушення ним вимог чинного законодавства не відповідають дійсності, а відтак, оскаржувані податкові повідомлення рішення підлягають скасуванню.

Постановою господарського суду Хмельницької області від 27 лютого 2007 року позов задоволено. Визнано протиправними і скасовано податкові повідомлення-рішення Кам'янець-Подільської об'єднаної державної податкової інспекції №/0 від 30.03.2004 року № /1 від 28.05.2004 року, №/2 від 11.08.2004 року, № /3 від 21.10.2004 року про визначення підприємцю ОСОБА_1 податкових зобов'язань по ПДВ в сумі 2131,00 грн. та штрафних санкціях в сумі 10435,50 грн. та податкове повідомлення-рішення № /3 від 21.10.2004 року про визначення підприємцю ОСОБА_1 податкових зобов»язань по прибутковому податку з доходу в сумі 96727,20 грн.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті з порушенням вимог чинного законодавства, яке регулює дані відносини, а відтак, вони підлягають скасуванню.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, Кам»янець-Подільська ОДПІ Хмельницької області подала апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду в якій просить оскаржувану постанову скасувати та відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

За відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки таку може бути вирішено на основі наявних у ній доказів (ч. 1 ст. 197 КАС України із змінами і доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 07.07.2010 року N 2453-VI), що є достатнім для розгляду даної справи.

Заслухавши доповідь судді Львівського апеляційного адміністративного суду, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Як встановлено в процесі судового розгляду, відповідачем було проведено документальну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 1.01.2002 року по 25.03.2004 року.

За наслідками проведеної перевірки складено акт № 218979 від 25.03.2004 року, в якому зафіксовані порушення позивачем пп. 7.3.1,7.4. ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість», в результаті чого зазначено про перерахування до бюджету 2131 грн. ПДВ, порушення п. 1 «а» ст. 19 Декрету Кабінету Міністрів України «Про прибутковий податок з громадян», в результаті чого зазначено про перерахування до бюджету прибуткового податку з доходу в сумі 102786,87 грн.

На підставі Акта перевірки відповідачем було прийнято податкове повідомлення рішення № /0 від 30.03.2004 року, яким донараховано 102786,87 грн. прибуткового податку та податкове повідомлення-рішення № /0 від 30.03.2004р., яким донараховано 2131,00 грн. ПДВ та штрафні санкції в розмірі 10435,50 гривень.

Згідно з рішенням відповідача про розгляд скарги від 26.05.2004 року № 52/17/10/17-116 скарга позивача залишена без задоволення. Відповідно прийняті податкові повідомлення-рішення № /1 від 28.05.2004 р. по прибутковому податку та № /1 від 28.05.2004р. по ПДВ на ті ж суми.

ДПА у Хмельницькій області прийнято рішення № 11193/к/25-0364 від 4.08.2004р. про результати розгляду скарги позивача, яким залишено без змін податкові повідомлення-рішення, а скаргу без задоволення . Відповідно прийняті податкові повідомлення-рішення № /2 від 11.08.2004 р. по прибутковому податку та № /2 від 11.08.2004р. по ПДВ на ті ж суми.

ДПА України рішенням № 7331/К/25-2115 від 14.10.2004 року залишила без змін податкові повідомлення-рішення щодо ПДВ і штрафних санкцій та скасувала податкові повідомлення-рішення відповідача № /0 від 30.03.2004 р., №/1 від 28.05.2004 р., №/2 від 11.06.2004 р. та зобов'язала відповідача донарахувати позивачу прибутковий з громадян із сукупного оподатковуваного доходу за 2003 рік .

Відповідно відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № /3 від 21.10.2004 року, яким донараховано 96727,20 грн. прибуткового податку та податкове повідомлення-рішення № /3 від 21.10. 2004 року, яким донараховано 2131,00 гривень ПДВ та штрафні санкції в розмірі 10435,00 гривень.

З огляду на встановлені судом першої інстанції обставини та наявні у матеріалах справи докази, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

З матеріалів справи вбачається, що позивач з 1 січня 2002 року по 31 грудня 2002 року здійснював підприємницьку діяльність перебуваючи на спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності.

При цьому, проведеною податковим органом перевіркою встановлено, що у 2002 році обсяг виручки від реалізації продукції (робіт, послуг) позивача склав 535766 грн., а не 522979 грн., зазначені у звітах суб'єкта малого підприємництва за даний період, тобто перевіркою встановлено перевищення обсягу виручки від реалізації продукції (робіт, послуг) - 500 тис. грн., встановленого статтею 1 Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності субєктів підприємництва». Зокрема, перевіркою виявлено не включения 12787 грн. виручки від реалізації, що надійшла на розрахунковий рахунок фізичної особи-підприємницької діяльності ОСОБА_1 6 березня 2002 року (згідно з інформацією Кам»янець-Подільського філіалу АППБ «Аваль» про рух коштів по рахунку № 26003743, що належить фізичній особі-суб»єкту підприємницької діяльності ОСОБА_1, зазначення платежу 2 «надходження торговельної виручки»).

В акті перевірки зазначено, що фізична особа-суб'єкт підприємницької діяльності ОСОБА_1 у першому, другому та четвертому кварталах 2003 року здійснював підприємницьку діяльність на загальній системі оподаткування прибутковим податком з громадян, а 5 червня 2003 року подав до Кам'янець-Подільської об'єднаної державної податкової інспекції заяву про право застосування з 1 липня 2003 року (на третій квартал 2003 року) спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності. При визначенні сукупного оподатковуваного доходу фізичної особи-суб»єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 за 2003 рік перевіркою включено суми доходу за другий-четвертий квартали 2003 року (у першому кварталі дохід відсутній) без врахування того, що у третьому кварталі 2003 року фізична особа-суб'єкт підприємницької діяльності ОСОБА_1 працював на спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності, доходи від якої не включаються до складу сукупного оподатковуваного річного доходу. Дохід фізичної особи-суб»єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 за 2003 рік визначено у сумі 2059275 грн. 99 коп., що на 924528 грн. 22 коп. більше, ніж зазначено у звітах платника єдиного податку та у книзі обліку доходів та витрат (перевіркою встановлено не включення фізичною особою-суб»єктом підприємницької діяльності ОСОБА_1 у другому та четвертому кварталах 2003 року коштів, які надійшли на розрахунковий рахунок фізичної особи-суб'єкта підприємницької ості ОСОБА_1 у зазначені періоди у вигляді інших надходжень). Під час розгляду держподатінспекцією та облдержподатадміністрацією первинної та повторної скарг фізичною особою-суб»єктом підприємницької діяльності ОСОБА_1 було надано ксерокопії квитанцій про внесення у 2003 році готівкових коштів на рахунок № 26003743, який належить фізичній особі-у підприємницької діяльності ОСОБА_1 (призначення платежу «поповнення рахунку»).

Фізична особа-суб»єкт підприємницької діяльності ОСОБА_1 пояснює надходження коштів, як поповнення обігових коштів, однак, не підтверджує джерело їх походження. Перевіркою також встановлено розбіжність між витратами 2003 року, врахованих перевіркою, та даними фізичної суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 (перевіркою не враховано витрати, що не підтверджені документально, та до витрат включено бартерні операції) і донараховано 102786 грн. 87 коп. прибуткового податку з громадян.

Відповідно до п. 1 Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва» спрощена система оподаткування, обліку та звітності запроваджується, зокрема, для фізичних осіб, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і у трудових відносинах з якими, включаючи членів їх сімей, протягом року перебуває не більше 10 осіб та обсяг виручки яких від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за рік не перевищує 500 тис. гривень. При цьому, виручкою від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) вважається сума, фактично отримана суб'єктом підприємницької діяльності на розрахунковий рахунок або (та) в касу за здійснення операцій з продажу продукції (товарів, робіт, послуг).

Як передбачено п. 5 Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва» у разі порушення вимог, установлених статтею 1 цього Указу, платник єдиного податку повинен перейти на загальну систему оподаткування, обліку та звітності, починаючи з наступного звітного періоду (кварталу). Суб'єкти малого підприємництва несуть відповідальність за правильність обчислення, своєчасність подання розрахунків та сплати сум єдиного податку згідно із законодавством України.

Реалізація права субєкта малого підприємництва на запровадження спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності залежить від дотримання останнім установлених Указом вимог.

Несплата податку з доходів фізичних осіб як це передбачено для платників єдиного податку, можлива лише в разі дотримання суб»єктом малого підприємництва умов перебування на спрощеній системі оподаткування. Зазначене стосується також і відповідності граничного обсягу виручки платника єдиного податку розмірам, визначеним Указом.

За таких обставин, оподаткування доходів, отриманих платником єдиного податку з порушенням умов перебування на спрощеній системі оподаткування, повинно здійснюватися із застосуванням правил загальної системи оподаткування.

Так, при наданні правової оцінки висновкам податкової інспекції про наявність підстав для нарахування суб»єкту малого підприємництва платнику єдиного податку податкових зобов»язань з податку з доходів фізичних осіб із сум, що перевищують граничний обсяг виручки, підлягають застосуванню загальні принципи, закріплені у Конституції України та Законі України «Про систему оподаткування», якими встановлюються засади податкових відносин в Україні, а також Закон України «Про податок з доходів фізичних осіб».

З матеріалів справи вбачається, що перевищення суми виручки у 500 тис. грн. позивачем сталося у 3 кварталі 2002 року. Наступним за цим періодом (кварталом) є 4 квартал 2002 року, а відтак, саме з цієї дати (1 жовтня 2002 року) позивач втрачав право на сплату єдиного податку та був зобовязаний сплачувати податки (обовязкові платежі) в загальному порядку.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції в частині визнання протиправними і скасування податкового повідомлення рішення № /3 від 21.10.2004р. про визначення підприємцю ОСОБА_1 податкових зобов'язань по прибутковому податку з доходу в сумі 96727,20 грн. підлягає скасуванню.

Стосовно податкового повідомлення рішення яким позивачу нараховано податкове зобовязання за платежем податок на додану вартість, то судом першої інстанції встановлено, що у березні 2002 року фізичною особою-суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_1 до податкових зобов'язань по податку на додану вартість не включено суму виручки (12787 грн.), що надійшла на розрахунковий рахунок в установі банку 6 березня 2002 року. Податковий кредит за зазначений період враховано перевіркою на суму 458564 грн. При цьому, перевіркою виявлено факти включення фізичною особою субєктом підприємницької діяльності ОСОБА_1 до податкового кредиту сум податку на додану вартість не по події, що настала раніше (отримання товарно-матеріальних цінностей). Зокрема, фізичною особою-суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_1 у травні, червні та жовтні 2003 року було придбано товарно-матеріальні цінності у фізичної особи-суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_2 на суму 2860 грн., в тому числі 477 грн. - податок на додану вартість, у TOB «Завод Луч» на суму 39000 грн., в тому числі 6500 грн. - податок на додану вартість, та у TOB «Квант» на суму 60120 грн., в тому числі 2220 грн. 04 коп. (податкові накладні отримано відповідно у травні, червні та жовтні 2003 року, що підтверджено книгою придбання товарів, робіт, послуг), а до податкового кредиту зазначені суми податку на додану вартість віднесенні у червні, серпні та листопаді 2003 року. Враховуючи зазначене, перевіркою донараховано 2131 грн. податку на додану вартість.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про скасування податкового повідомлення-рішення яким позивачу нараховано податкове зобовязання за платежем податок на додану вартість, оскільки матеріалами справи підтверджено формування позивачем податкового кредиту з січня 2002 року по грудень 2003 року на підставі належно оформлених податкових накладних, виданих його контрагентами, при цьому, відповідачем фактів порушення податкового законодавства при складанні та видачі контрагентами позивача зазначених податкових накладних не виявлено.

З огляду на те, що Закон України «Про податок на додану вартість» не містить заборони щодо включення до складу податкового кредиту сум податку на додану вартість, сплачених платником постачальникам товарів (послуг) у минулих звітних періодах на підставі належним чином оформлених податкових накладних, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку щодо відсутності у відповідача правових підстав для донарахування податкового зобовязання з податку на додану вартість за спірним податковим повідомленням-рішенням.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, оскільки висновки суду першої інстанції частково не відповідають обставинам справи, при її прийнятті суд першої інстанції порушив норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст. 195, ст. 196, ч. 1 ст. 197, п.3 ч.1 ст. 198, п.п. 1, 3, 4 ч.1 ст. 202, ч.2 ст. 205, ст.ст. 207, 254 КАС України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Кам»янець-Подільської обєднаної державної податкової інспекції Хмельницької області задовольнити частково.

Постанову господарського суду Хмельницької області від 27 лютого 2007 року у справі № 9/33-НА скасувати та прийняти нову про часткове задоволення позову.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення Кам»янець-Подільської обєднаної державної податкової інспекції Хмельницької області №/0 від 30.03.2004 року № /1 від 28.05.2004 року, №/2 від 11.08.2004 року, № /3 від 21.10.2004 року про визначення підприємцю ОСОБА_1 податкового зобов'язання за платежем податок на додану вартість в сумі 2131,00 грн. та штрафних санкцій в сумі 10435,50 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: О.Б. Заверуха

Судді: О.М. Гінда

ОСОБА_3