Справа № 307/1509/15-а,2-а/307/46/15
Суддя: Багрій Василь Миколайович
Дата ухвалення: 2015-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2015 року Справа № 876/8881/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Багрія В.М.,

суддів Старунського Д.М., Рибачука А.І.,

з участю секретаря судового засідання Ратушної М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Тячівського районного суду Закарпатської області від 27.07.2015 року в справі за позовом ОСОБА_1 до управління соціального захисту населення Тячівської районної державної адміністрації про визнання дій неправомірними, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В :

У травні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до управління соціального захисту населення Тячівської районної державної адміністрації про визнання дій неправомірними, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Позивачка просила визнати її звільнення з роботи незаконним та поновити її на роботі в управлінні соціального захисту населення Тячівської районної державної адміністрації. Зобов'язати відповідача виплатити її середньомісячну заробітну плату за час вимушеного прогулу з 6.04.2015 року.

Посилалася на те, що була незаконно звільнена з посади головного спеціаліста відділу прийняття рішень управління соціального захисту населення з підстав п.1 ст. 36 КЗпП України за угодою сторін, оскільки відповідну заяву написала під тиском керівника управління соціального захисту населення Тячівської РДА.

Постановою Тячівського районного суду Закарпатської області від 27.07.2015 року позивачці в задоволенні позову відмовлено.

Постанову суду першої інстанції оскаржила ОСОБА_1, яка в апеляційній скарзі просить її скасувати та задовольнити позов.

Апеляційні доводи обґрунтовує змістом позовної заяви, підкресливши, що з її боку волі на припинення трудового договору не було, а заяву про звільнення за угодою сторін вона подала внаслідок неправомірних дій керівника, який не випускав її з кабінету та вимагав написання заяви під погрозою звільнити її «по статті».

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги,, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню підлягає частково з таких підстав.

Відповідно до ч.1, 2 та ст. 18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні:

1) адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган чи посадова особа місцевого самоврядування, посадова чи службова особа органу місцевого самоврядування, крім тих, які підсудні окружним адміністративним судам;

2) усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності;

4) усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Окружним адміністративним судам підсудні адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган державної влади, інший державний орган, орган влади Автономної Республіки Крим, обласна рада, Київська або Севастопольська міська рада, їх посадова чи службова особа, крім випадків, передбачених цим Кодексом, та крім справ з приводу їхніх рішень, дій чи бездіяльності у справах про адміністративні проступки та справ, які підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам.

Суд першої інстанції розглянув спір з порушенням правил предметної підсудності, не взявши до уваги, що однією зі сторін в справі є управління соціального захисту населення Тячівської районної державної адміністрації як виконавчий орган державної влади, тому справа предметно підсудна окружному суду.

В силу того, що порушення предметної підсудності є безумовною підставою для скасування судового рішення, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позову з таких підстав.

З матеріалів справи видно, що позивачка ОСОБА_1 проходила державну службу на посаді головного спеціаліста прийняття рішень управління соціального захисту населення Тячівської районної державної адміністрації Закарпатської області та наказом відповідача від 6.04.2015 року №8 з займаної посади була звільнена за угодою сторін згідно п.1 ст. 36 КЗпП України з 6.04.2015 року.

Як випливає зі змісту ч.1 ст. 30 Закону України «Про державну службу» державна служба припиняється за наявності загальних підстав, передбачених Кодексом законів про працю України.

Відповідно до п.1 ст. 36 КЗпП України підставою припинення трудового договору є угода сторін.

Згідно з п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» (з наступними змінами та доповненнями) судам необхідно мати на увазі, що при домовленості між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом про припинення трудового договору за п.1 ст.36 КЗпП (за згодою сторін) договір припиняється в строк, визначений сторонами. Анулювання такої домовленості може мати місце лише при взаємній згоді про це власника або уповноваженого ним органу і працівника.

В справі встановлено, що 20.03.2015 року до голови Закарпатської ОДА звернулася громадянка ОСОБА_2 зі скаргою на корупційні дії працівників Тячівського управління соціального захисту населення при прийомі документів на призначення державних виплат.

Під час перевірки даного звернення працівниками Тячівської РДА було встановлено, що у березні 2014 року ОСОБА_2 зверталася до ОСОБА_1 за оформленням таких виплат. ОСОБА_1 неодноразово вимагала від неї повернення виплат.

ОСОБА_2 даний факт підтвердила письмово в заяві від 2.04.2-015 року, в якій зазначила про повернення ОСОБА_1 виплаченої суми 2500 грн.

З приводу неправомірних дій ОСОБА_1 ОСОБА_2 зверталася до Тячівського РВ УМВСУ у Закарпатській області з заявою від 16.04.2015 року, в процесі розгляду якої ОСОБА_1 підтвердила факт прийому від ОСОБА_2 і оформлення документів на виплату державної соціальної допомоги, проте отримання грошей від заявниці заперечила.

З врахуванням даних обставин, а також наявності в позивачки дисциплінарних стягнень по службі, які мали місце в 2002, 2008 та 2011 роках, начальник управління соціального захисту населення Тячівської районної державної адміністрації та ОСОБА_1 дійшли домовленості про припинення перебування позивачки на державній службі з 6.04.2015 року , про що об'єктивно свідчить заява ОСОБА_1 від 6.04.2015 року про звільнення її з роботи за угодою сторін з того ж числа.

Жодна з сторін, зокрема, позивачка, не вжила заходів для анулювання угоди, доказів з цього приводу суду не подала.

Зазначене свідчить про те, що звільнення позивачки з державної служби мало місце на законних підставах.

Доводи ОСОБА_1 в частині того, що подана нею заява написана під тиском керівника управління соціального захисту є безпідставними, оскільки пропозиція керівника написати заяву, яка була прийнята позивачкою, не свідчить про вчинення неправомірних дій керівником.

Позивачка неправомірних дій начальника управління щодо схилення її написати заяву про звільнення до правоохоронних органів у встановленому законом порядку не оскаржила, а наказ про звільнення оскаржила через місяць.

Показання свідка ОСОБА_3 з цього приводу є непереконливими, оскільки свідок про тиск на позивачку знає тільки з її слів, сама в приміщення управління соціального захисту того числа, 6.04.2015 року, не заходила та безпосереднім свідком неправомірних дій керівника не була.

Тому доводи відповідача щодо відсутності тиску та наявності волевиявлення сторін об'єктивно нічим не спростовано.

За таких обставин підстав для повного задоволення апеляційної скарги колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 195, 196, 202, 205, 207, 254 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Тячівського районного суду Закарпатської області від 27.07.2015 року в справі №307/1509/15-а скасувати та прийняти нову постанову, якою позивачці в задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: В.М. Багрій

Судді : Д.М. Старунський

А.І. Рибачук