Справа № 2а-3840/11/2670
Суддя: Маруліна Л.О.
Дата ухвалення: 2011-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі в частині позовних вимог

18 березня 2011 року № 2а-3840/11/2670

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Маруліна Л.О., розглянувши позовну заяву і додані до неї матеріали

за позовомОСОБА_1
доДержавної податкової інспекції у Святошинському районі м. Києва
проскасування повідомлення - рішення № /0 від 11.03.2011 р.
за участюбез виклику сторін.
ВСТАНОВИВ:

Предявлено позовні вимоги про визнання нечинним Акту про результати документальної позапланової виїзної перевірки дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 від 28 лютого 2011 року №366/17-40/НОМЕР_1 в частині наявності підстав для притягнення позивача до відповідальності, передбаченої Указом Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки», визнання нечинним та скасування податкового повідомлення-рішення від 11 березня 2011 року за №/0.

Розглянувши позовну заяву з додатками, суд прийшов до висновку, що дану заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства в частині позовних вимог про визнання нечинним Акту про результати документальної позапланової виїзної перевірки дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 від 28 лютого 2011 року №366/17-40/НОМЕР_1 в частині наявності підстав для притягнення позивача до відповідальності, передбаченої Указом Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки», виходячи з наступного.

Пунктами 1 та 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 17 цього Кодексу компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Кодекс адміністративного судочинства України не містить визначення термінів нормативно-правовий акт та правовий акт індивідуальної дії. В теорії права нормативно-правовий акт це виданий субєктом владних повноважень документ, який встановлює, змінює чи припиняє дію обовязкових правил поведінки, обмежених в часі, просторі та за колом осіб, та призначений для неодноразового застосування. Правовий акт індивідуальної дії виданий субєктом владних повноважень документ, прийнятий з метою реалізації положень нормативно-правового акту/актів/ щодо конкретної життєвої ситуації, не містить загальнообовязкових правил поведінки та стосується прав і обовязків чітко визначеного субєкта /субєктів/, якому він адресований.

Обовязковою ознакою як нормативно-правового так і правового акту індивідуальної дії є юридичний характер, тобто обовязковість його приписів для відповідного субєкта /субєктів/, дотримання якої забезпечується правовими механізмами.

Акт про результати документальної перевірки державної податкової інспекції не має юридичного характеру, оскільки безпосередньо не стосується прав і обовязків платника податків, не містить обовязкового для нього припису, а відтак не є правовим актом індивідуальної дії та не може бути оскаржений до адміністративного суду. Цей акт не породжує, не змінює або не припиняє права та обовязки у сфері публічно-правових відносин.

Так, відповідно до п. 86.1. ст. 86 Податкового кодексу України у разі незгоди платника податків з висновками акта такий платник зобов'язаний підписати такий акт перевірки із зауваженнями, які він має право надати разом з підписаним примірником акта або окремо у строки, передбачені цим Кодексом.

Суд дійшов висновку стосовно змісту акту про результати перевірки щодо відсутності у нього ознак рішення субєкта владних повноважень в розумінні КАС України.

Таким чином, предявлені позовні вимоги в частині визнання нечинним акту про результати документальної позапланової виїзної перевірки не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 109 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

На підставі вищенаведеного, п. 1 ч. 1 ст. 109, ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі в частині позовних вимог про визнання нечинним Акту про результати документальної позапланової виїзної перевірки дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 від 28 лютого 2011 року №366/17-40/НОМЕР_1 в частині наявності підстав для притягнення позивача до відповідальності, передбаченої Указом Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки»№2а-3840/11/2670.

Ухвала набирає законної сили згідно ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст. ст. 185 -187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Маруліна Л.О.