Справа № 2а-6665/11/1470
Суддя: Мельник О.М.
Дата ухвалення: 2011-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв

11:25

10.11.2011 Справа № 2а-6665/11/1470

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мельника О. М. за участю секретаря судового засідання Зощака В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомВознесенського міськрайонного центру зайнятості в Миколаївській області, вул. Жовтневої революції, 97, м. Вознесенськ, Миколаївська область, 56500

доОСОБА_1, вул. Літвинова, 9, м. Вознесенськ, Миколаївська область, 56500

простягнення безпідставно отриманої допомоги в сумі 3130,19 грн.,
за участю

представника позивача: ОСОБА_2, дов. № 05-194/09 від 11.01.2011

В С Т А Н О В И В:

Вознесенський міськрайонний центр зайнятості Миколаївської області (позивач) звернувся з позовом про стягнення з ОСОБА_1 (відповідач) надміру виплаченої допомоги по безробіттю в сумі 3130,19 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідачем була прихована інформація про обставини, що впливають на умови виплати забезпечення та надання соціальних послуг, якою є інформація про реєстрацію відповідача субєктом підприємницької діяльності.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позов в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не прибув, свого представника не направив, про причини неприбуття не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надав, заперечень проти позову не подав.

Враховуючи те, що відповідач був повідомлений належним чином про дату, час і місце судового розгляду, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (ар. с. 21), суд розглянув справу за відсутності відповідача.

Відповідно до ч.1 ст. 41 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється в зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши всі матеріали справи, оцінивши наявні докази в їх сукупності, суд встановив таке.

У відповідності зі статтею 8 Закону України "Про зайнятість населення" від 01.03.1991 № 803-XII громадяни мають право на працевлаштування і вибір місця роботи шляхом звернення до підприємства, установи, організації, особистого селянського господарства, фермерського господарства, іншого роботодавця або при безплатному сприянні державної служби зайнятості.

Згідно припису статті 18 Закону України "Про зайнятість населення" для реалізації державної політики зайнятості населення, професійної орієнтації, підготовки і перепідготовки, працевлаштування і соціальної підтримки тимчасово не працюючих громадян у порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України, створюється державна служба зайнятості, діяльність якої здійснюється під керівництвом Міністерства праці і соціальної політики України, місцевих державних адміністрацій та органів місцевого самоврядування.

Одним з обовязків Державної служби зайнятості є надання допомоги громадянам у підборі підходящої роботи і власникам підприємств, установ, організацій або уповноваженим ними органам у підборі необхідних працівників; організація при потребі професійної підготовки і перепідготовки громадян у системі служби зайнятості або направлення їх до інших навчальних закладів, що ведуть підготовку та перепідготовку працівників, сприяє підприємствам у розвиткові та визначенні змісту курсів навчання та перенавчання; надання послуг по працевлаштуванню та професійній орієнтації працівникам, які бажають змінити професію або місце роботи, вивільнюваним працівникам і незайнятому населенню (ст. 19 вказаного Закону).

Відповідно до статті 2 Закону України "Про зайнятість населення" безробітними визнаються працездатні громадяни працездатного віку, які через відсутність роботи не мають заробітку або інших передбачених законодавством доходів і зареєстровані в державній службі зайнятості як такі, що шукають роботу, готові та здатні приступити до підходящої роботи.

Вперше 12.02.2007 та вдруге 03.07.2008 до Вознесенського міськрайонного центру зайнятості Миколаївської області в пошуках роботи звернулась громадянка ОСОБА_1 з заявою про надання статусу безробітної (ар. с. 10). Відповідачу був наданий статус безробітного, призначена допомога по безробіттю на підставі статті 23 Закону України "Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття".

В той же час, громадянка ОСОБА_1 перебуваючи на обліку в Вознесенському міськрайонному центрі зайнятості, маючи статус безробітної, та отримуючи матеріальну допомогу по безробіттю, не повідомила позивача про те, що з 26.02.2007 відповідач зареєстрована як фізична особа-підприємець, що підтверджується копією довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців (ар. с. 14), чим порушила вимоги частини 2 статті 36 Закону № 1533-ІІІ, в частині обовязку своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати забезпечення та надання соціальних послуг.

Відповідно до статті 1 Закону України № 803-ХІІ "Про зайнятість населення" в Україні до зайнятого населення належать громадяни, що проживають на території держави на законних підставах, які самостійно забезпечують себе роботою, включаючи підприємців. Так, в період з 26.02.2007 по 05.03.2007 та з 03.07.2008 по 12.09.2009 відповідач була працевлаштована і в той же час була зареєстрована як безробітна, і отримувала матеріальне забезпечення та соціальні послуги від служби зайнятості, що передбачені статтею 7 Закону України "Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", а саме: допомогу по безробіттю, тому, згідно статті 36 вищевказаного Закону, та Порядком надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, який затверджений наказом Міністерства праці та соціального захисту населення № 307 від 20.11.2000 (п.5.5, 6.14), не мала права на зазначене матеріальне забезпечення та соціальні послуги.

Між тим, відповідач за період з 26.02.2007 по 05.03.2007 та з 03.07.2008 по 12.09.2009 отримала матеріальне забезпечення та соціальні послуги від позивача (допомогу по безробіттю) на суму 3130,19 грн., про що свідчить довідка позивача (ар. с.15,16).

У відповідності з частиною 3 статті 36 Закону України "Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обовязків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати її забезпечення та надання соціальних послуг.

Таким чином, станом на час звернення позивача з позовом до суду заборгованість відповідача перед Вознесенським міськрайонним центром зайнятості Миколаївської області склала 3130,19 грн.

Відповідач своїм правом не скористалась, доказів погашення заборгованості, станом на час розгляду справи, не надала.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати по справі відсутні.

Керуючись статтями 158, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1, вул. Літвинова, 9, м. Вознесенськ, Миколаївська область, 56500 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Вознесенського міскрайонного центру зайнятості Миколаївської області безпідставно отриману допомогу по безробіттю в сумі 3130, 19 грн. (три тисячі сто тридцять гривень 19 копійок).

Постанова набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня проголошення/отримання постанови, якщо протягом цього часу не буде подано апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили постанови за наслідками апеляційного провадження.

Порядок та строки апеляційного оскарження визначені ст. 186 КАС України.

Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Апеляційна скарга, подана після закінчення встановлених строків залишається без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку.

Суддя О.М. Мельник