Справа № 806/1864/15
Суддя: Моніч Б.С.
Дата ухвалення: 2015-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Попова О.Г.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"29" вересня 2015 р. Справа № 806/1864/15

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Моніча Б.С.

суддів: Бондарчука І.Ф.

ОСОБА_2,

при секретарі Лялевич С.С. ,

за участю

представника відповідача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "06" серпня 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Коростенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області визнання недостовірним, протиправним та скасування висновку ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати недостовірним та протиправним висновок Коростенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області №6549/10/06-09-17-01 від 07.05.2015 року "Про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених п.2 ч.5 ст. 5 Закону України "Про очищення влади" щодо не включення ним в розділ ІІІ декларації за 2014 рік земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,2378 га. та скасувати такий висновок. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначив, що спірний висновок відповідача є неправомірним, оскільки він не знав про те, що право власності на земельну ділянку рахується за ним, право власності він на себе не оформлював, підтверджуючого документу права власності особисто не отримував.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 06.08.2015 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги повністю. Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом при ухваленні рішення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

ОСОБА_3 в судове засідання, не з'явився, подавши клопотання про перенесення розгляду справи в зв'язку із відрядженням. Колегія суддів у задоволенні зазначеного клопотання відмовила, про що постановила усну ухвалу.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, давши правову оцінку обставинам у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги виходячи з наступного.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, виходив з того, що висновок про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених п.2 ч.5 статті 5 Закону України "Про очищення влади", складений Коростенською об'єднаною державною податковою інспекцію Головного управління ДФС у Житомирській області 07.05.2015 року відносно позивача за №6549/10/06-09-17-01 був прийнятий у межах компетенції, згідно з вимогами чинного законодавства, є правомірним, обґрунтованим та прийнятим на підставі повного і всебічного вивчення обставин.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та зазначає.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 працює на посаді першого заступника начальника лінійного відділу на станції Коростень - начальника слідчого відділення Управління МВС України на Південно - Західній залізниці.

Встановлено, що 18.02.2015 р. позивачем подано декларацію про майно, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік (а.с.5-12).

За результатами перевірки декларації позивача контролюючим органом встановлено, що ОСОБА_3 вказано недостовірні відомості в декларації про майно, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік, а саме: в розділі IІІ "Відомості про нерухоме майно" відсутні дані щодо наявності у нього земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,2378 га.

Позивачем 06.05.2015 року надано письмове пояснення щодо встановленого факту в якому він зазначив, що помилково в розділі 3 графі 23 включено земельну ділянку в неповному обсязі, а саме: не включено земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,2378 га. (а.с.28).

Результати перевірки достовірності відомостей, передбачених п. 2 частини п'ятої статті 5 Закону України "Про очищення влади" оформлені висновком Коростенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області від 07.05.2015 року № 6549/10/06-09-17-01 (а.с.13-14).

Правові та організаційні засади проведення очищення влади (люстрації) для захисту та утвердження демократичних цінностей, верховенства права та прав людини в Україні визначаються Законом України "Про очищення влади" .

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1 Закону України "Про очищення влади" очищення влади (люстрація) - це встановлена цим Законом або рішенням суду заборона окремим фізичним особам обіймати певні посади (перебувати на службі) (далі - посади) (крім виборних посад) в органах державної влади та органах місцевого самоврядування. Очищення влади (люстрація) здійснюється з метою недопущення до участі в управлінні державними справами осіб, які своїми рішеннями, діями чи бездіяльністю здійснювали заходи (та/або сприяли їх здійсненню), спрямовані на узурпацію влади Президентом України ОСОБА_4, підрив основ національної безпеки і оборони України або протиправне порушення прав і свобод людини, і ґрунтується на принципах: верховенства права та законності; відкритості, прозорості та публічності; презумпції невинуватості; індивідуальної відповідальності; гарантування права на захист.

На виконання п. 10 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про очищення влади" заходи з очищення влади (люстрації) здійснюються щодо посадових та службових осіб (крім виборних посад) органів державної влади, органів місцевого самоврядування.

Згідно з частиною 1 статті 4 вказаного Закону особи, які перебувають на посадах, визначених у пунктах 1 - 10 частини першої статті 2 цього Закону, подають керівнику або органу, зазначеному у частині четвертій статті 5 цього Закону, власноручно написану заяву, у якій повідомляють про те, що до них застосовуються заборони, визначені частиною третьою або четвертою статті 1 цього Закону, або повідомляють про те, що до них не застосовуються відповідні заборони, та про згоду на проходження перевірки, згоду на оприлюднення відомостей щодо них відповідно до цього Закону

Згідно з пунктом 5 статті 5 Закону України "Про очищення влади", перевірці підлягають: достовірність вказаних у заяві відомостей щодо незастосування заборон, передбачених частинами третьою та четвертою статті 1 цього Закону; достовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав) та відповідність вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, поданій особою за минулий рік за формою, що встановлена Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції" (далі - декларація), набутого (набутих) за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 цього Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

У разі встановлення за результатами перевірки недостовірності відомостей, визначених пунктом 2 частини 5 статті 5, орган, який проводив перевірку, протягом трьох робочих днів з дня виявлення всіх недостовірностей та/або невідповідностей, але не пізніше ніж на тридцятий день з дня отримання запиту та копії декларації особи, повідомляє про них особу, стосовно якої проводиться перевірка. Особа, стосовно якої проводиться перевірка, не пізніше ніж на п'ятнадцятий робочий день з дня отримання нею відповідного повідомлення надає письмове пояснення за такими фактами та підтверджуючі документи, які є обов'язковими для розгляду та врахування відповідним органом при підготовці висновку про перевірку (ч. 10 ст. 5 Закону).

Частиною 11 статті 5 Закону України "Про очищення влади" передбачено, що орган, який проводив перевірку, надсилає висновок про результати перевірки, підписаний керівником такого органу (або особою, яка виконує його обов'язки), керівнику органу, передбаченому частиною четвертою цієї статті, не пізніше ніж на шістдесятий день з дня початку проходження перевірки. Такий висновок може бути оскаржений особою в судовому порядку.

Процедура проведення органами Державної фіскальної служби України перевірки достовірності відомостей, визначених пунктом 2 частини 5 статті 5 Закону України "Про очищення влади", зазначених особами у деклараціях про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру (далі - декларація) визначається Порядком проведення перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України "Про очищення влади", затвердженим Наказом Міністерства фінансів України № 1100 від 03.11.2014 р., зареєстрований в Міністерстві юстиції України 04.11.2014 р. за № 1385/26162 (далі - Порядок), яким передбачено процедуру проведення органами Державної фіскальної служби України перевірки достовірності відомостей, визначених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України "Про очищення влади" (далі - відомості), зазначених особами, перелік яких наведено у пунктах 1 - 11 частини першої статті 2 Закону України "Про очищення влади" , у деклараціях про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за минулий рік (далі - декларація), за формою, встановленою Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції" (далі - перевірка).

З пп.3 ст.3 Порядку №1100 вбачається, що проведення перевірки фактично полягає в:

- аналізі наявної в контролюючого органу податкової інформації щодо доходів, отриманих особою, стосовно якої проводиться перевірка, з метою зясування джерел їх отримання, в тому числі щодо повноти їх відображення в декларації;

- порівнянні відомостей про вказане в декларації майно (майнові права), набуте (набуті) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону, з наявною в контролюючого органу податковою інформацією про майно (майнові права) такої особи з метою зясування достовірності відомостей щодо його (їх) наявності;

- порівняльному аналізі наявної інформації з метою зясування відповідності вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, набутого (набутих) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

Відповідно до п.4 даного Порядку при проведенні перевірки використовується наявна в інформаційних ресурсах контролюючих органів податкова інформація, інформація, що міститься в податкових деклараціях платників податків (у разі їх подання відповідно до законодавства), інша інформація, що надійшла до контролюючих органів. При перевірці контролюючим органом використовується інформація, надана особою, стосовно якої проводиться перевірка, з власної ініціативи чи за запитом контролюючого органу, а також інформація, що надходить від субєктів інформаційних відносин та платників податків (фізичних та юридичних осіб) в установленому законом порядку.

В силу вимог пп.3-4 п.6 Порядку №1100 отримана та узагальнена податкова інформація порівнюється на предмет її достовірності з даними, вказаними в декларації.

За результатами такого порівняння встановлюється відсутність/наявність недостовірностей та/або невідповідностей між податковою інформацією та вказаними в декларації відомостями, а також відсутність/наявність невідповідності вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, набутого (набутих) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

Недостовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, вказується у висновку про проведення перевірки у разі, якщо особою, стосовно якої проводиться перевірка, не вказано або вказано неповну інформацію про таке майно (майнові права) у декларації.

При цьому, згідно з п.8 Порядку №1100 у розділі ІІІ декларації перевірці підлягають:

достовірність відомостей щодо наявності нерухомого майна, вказаного у декларації, набутого особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону, наявній податковій інформації про нерухоме майно такої особи;

відповідність вартості нерухомого майна, вказаного у декларації, набутого особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10частини першої статті 2 Закону, наявній податковій інформації про доходи, отримані із законних джерел.

При перевірці даних про нерухоме майно, вказаних особою, стосовно якої проводиться перевірка, у розділі ІІІ декларації, враховується зазначена такою особою в декларації інформація щодо перебування такого нерухомого майна або його частини у власності, в оренді чи на іншому праві користування (у разі зазначення такої інформації декларантом).

Для перевірки інформації про нерухоме майно використовуються дані, що надходять від субєктів інформаційних відносин:

відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, отримані відповідно до законодавства, - про виникнення, перехід чи припинення речових прав на нерухоме майно;

Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру - про набуті до 01 січня 2013 року речові права на земельні ділянки;

платників податків - фізичних осіб - про обєкти нерухомого майна, зазначені в податковій декларації про майновий стан і доходи, а також наявна податкова інформація про нерухоме майно, одержана з інших джерел.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем, в рамках проведення даної перевірки, були надіслані запити, зокрема, до Головного управління Держземагенства у Житомирській області.

Згідно відповіді Головного управління Держземагенства у Житомирській області від 21.04.2015р. №11-6-0.3-6543/2-15 за гр. ОСОБА_3 на території Житомирської області зареєстрована земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0,2378 га. на підставі рішення 25 сесії 5 скликання Головенківської сільської ради від 25.11.2008 року (а.с.26-27), на видано державний акт на право власності на земельну ділянку (а.с.15).

Відповідно до наданих 06.05.2015 року на ім'я начальника Коростенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області, пояснень, позивач вказав, що помилково в розділі 3 графі 23 включено земельну ділянку в неповному обсязі, а саме: не включено земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,2378 га. (а.с.28).

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правомірно вважає безпідставними посилання позивача на необізнаність про реєстрацію за ним права власності на спірну земельну ділянку.

Судом встановлено, що за ОСОБА_3 зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 0,2378 га. для ведення особистого селянського господарства, при цьому дії вчиненні щодо реєстрації такого права власності його матір'ю ОСОБА_5.

Належність особі на праві власності того чи іншого об'єкту нерухомого чи рухомого майно має правові наслідки саме для власника, а не для особи, яка здійснювала реєстрацію цього право. Крім того, позивачем у встановленому законом порядку не оскаржено державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,2378 га. для ведення особистого селянського господарства.

Колегія суддів зазначає, що в декларації зазначається все майно, яке перебуває на праві власності, незалежно від того чи користується ним позивач і незалежно від підстав набуття права власності.

Також колегія суддів звертає увагу на те, що позивачу рішенням 25 сесії 5 скликання Головенківської сільської ради від 25.11.2008 року одночасно виділялось дві земельних ділянки: площею 0,25 га (яка була задекларована) та площею 0,2378 га (яка у декларації вказана не була). Оформлення цих земельних ділянок відбувалось за аналогічних обставин. Відтак доводи позивача пор необізнаність про виділення та подальшу реєстрацію права власності за ним на одну з цих земельних ділянок колегія суддів вважає сумнівними. Письмові докази щодо оформлення права власності на ці земельні ділянки у сукупності з тими обставинами, що одна із них була позивачем задекларована, свідчать про його обізнаність щодо наявності у нього цієї земельної ділянки та не виконання свого обов'язку у її декларуванні.

Також колегія суддів відзначає, що з прийняттям Закону України "Про очищення влади" вимоги до заповнення відповідних декларацій державних службовців були підняті на істотно новий рівень. Тобто кожна особа, яка подавала декларацію, на переконання суду, мала усвідомлювати, що всі її дані будуть особливо ретельно перевірятись.

Натомість у поданій декларації позивачем навіть не виконані формальні вимоги щодо її заповнення, що передбачені у примітці до Додатку до Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції" від 7 квітня 2011 року № 3206-VІ, а саме: не зазначено серію та номер паспорта, ідентифікаційного коду позивача, ідентифікаційного коду дружини, не зазначені відомості про місцезнаходження об'єктів нерухомого майна, замість прочерку в з в'язку з відсутністю окремих відомостей у відповідних полях не проставлено жодної відмітки.

Зазначене свідчить про байдуже відношення позивача то виконання свого обов'язку, передбаченого відповідним антикорупційним законодавством.

На підставі викладеного колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що інформація зазначена у висновку Коростенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області від 21.04.2015р. №11-6-0.3-6543/2-15, а саме те, що за результатами перевірки з урахуванням наданого пояснення ОСОБА_3 та підтверджених документів встановлено, що ОСОБА_3 у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 р. вказано недостовірні відомості щодо наявності майна (майнових прав), набутого ОСОБА_3 за час перебування на посадах, визначеннях у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону України "Про очищення влади", які відповідають наявній податковій інформації про майно (майнові права) ОСОБА_3, є обґрунтованою, а відтак позовні вимоги про визнання спірного висновку неправомірним задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не впливають на правильність прийнятого судового рішення. Постанову прийнято судом першої інстанції з додержанням вимог матеріального та процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "06" серпня 2015 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Б.С. Моніч

судді: І.Ф.Бондарчук

ОСОБА_2

Повний текст cудового рішення виготовлено "05" жовтня 2015 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1,11500

3- відповідачу/відповідачам: Коростенська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Житомирській області вул.Коротуна,3,м.Коростень,Коростенський район, Житомирська область,11500

4-третій особі: - ,