Справа № 819/776/14-а
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2015-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2015 р. № 876/6372/14
Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гінди О.М.

суддів: Качмара В.Я., Ніколіна В.В.

за участю секретаря судових засідань: ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Тернопільської ОДПІ Головного управління Міндоходів у Тернопільській області на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 14 травня 2014 року у справі за адміністративним позовом ТОВ «Тегрос» до Тернопільської ОДПІ Головного управління Міндоходів у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

встановив:

16.04.2014 ТОВ «Тегрос» (далі Товариство, позивач) звернулося в суд із адміністративним позовом до Тернопільської ОДПІ ГУ Міндоходів у Тернопільській області у якому просить визнати неправомірним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 03.02.2014 № НОМЕР_1.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що відповідач приймаючи оскаржуване податкове повідомлення-рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій відповідно до п. 1 абз. 3, 6 ст. 1 Указу Президента України № 436/95 від 12.06.1995 (далі Указ № 436/95) за порушення пунктів 2.6, 2.11, 3.1 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 № 637 (далі Положення № 637), не врахував того, що відповідно до п. 3.2 договору про надання поворотної фінансової допомоги від 06.09.2012, повернення готівкових коштів проводилося шляхом їх перерахування на особовий рахунок Позичкодавця в установі банку. Згідно п. 2.5 Положення № 637, якщо підприємства (підприємці) та фізичні особи здійснюють готівкові розрахунки без відкриття поточного рахунку шляхом унесення до банків готівки для подальшого її перерахування на рахунки інших підприємств (підприємців) або фізичних осіб, то такі розрахунки для платників коштів є готівковими, а для отримувачів коштів безготівковими. Як вказує позивач, кошти в сумі 49400,00 грн надійшли на рахунок, а не в касу ТОВ «Тегрос» від фізичної особи ОСОБА_3, як повернення поворотної безпроцентної фінансової допомоги, про що і вказано у виписках банку за особовим рахунком позивача, які долучені до матеріалів справи. Вказане підтверджується наказом № 29 від 05.09.2012, договором про надання безпроцентної фінансової допомоги від 06 вересня 2012 року та видатковим касовим ордером від 07 вересня 2012 року. У квитанціях № 5 від 02 жовтня 2012 року та № 60 від 26 жовтня 2012 року помилково вказано платника ТОВ «Тергос» через ОСОБА_3, оскільки платником у цих випадках була фізична особа ОСОБА_3, а помилка у визначенні платника сталась у зв'язку з тим, що зазначена фізична особа одночасно є директором товариства. Вказані обставини також підтверджуються довідкою АТ «УкрСиббанк» від 10.12.2013 №790/157-52.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 14.05.2014 позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Тернопільської ОДПІ ГУ Міндоходів у Тернопільській області від 03.02.2014 № НОМЕР_1.

Із цією постановою не погодився відповідач та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає, що така прийнята з неповним зясуванням судом обставин, що мають значення для справи та з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому просить її скасувати та у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт посилається на те, що позивачем жодним чином не доведено того факту, що кошти, які надійшли на рахунок підприємства, саме були внесені фізичною особою ОСОБА_3, а у квитанціях від 02.10.2012 № 5 та від 26.10.2012 № 60 зазначено протилежне, а саме: у графі «код платника» зазначено код ТОВ «Тегрос», у графі «платник» зазначено ТОВ «Тегрос» через директора ОСОБА_3

Представник апелянта у судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав та просить її задовольнити.

Представник позивача у судове засідання не прибув, хоча належним чином повідомлений про його дату, час та місце, а тому у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України апеляційний розгляд справи проведено у його відсутності.

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, пояснення представника апелянта, перевірив матеріали справи та обговорив підстави і межі апеляційних вимог, вважає, що апеляційна скарга задоволеною бути не може.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що за результатами позапланової виїзної перевірки TOB «Тегрос» з питань дотримання вимог податкового законодавства, валютного та іншого законодавства за період 01.10.2010 по 31.12.2012, працівниками Тернопільської ОДПІ ГУ Міндоходів в Тернопільській області складено акт перевірки № 3210/22-01/36318154 від 24.12.2013, згідно висновків якого встановлено порушення позивачем п. 2.6 Положення № 637, а саме: не оприбутковано готівкові кошти в загальній сумі 49400 грн в касі підприємства в день їх надходження з оформленням прибутковими касовими ордерами та записом в касовій книзі.

До таких висновків податковий орган дійшов з огляду на те, що до каси банку згідно квитанцій № 5 від 02.10.2012 та № 60 від 26.10.2012 здано готівкові кошти на загальну суму 49400 грн від імені TOB «Тегрос» через директора ОСОБА_3 без належного оприбуткування (а.с. 10, 25-26).

На підставі вказаного акта перевірки Тернопільською ОДПІ винесено податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 03.02.2014 яким до позивача, на підставі абзацу 3 ст. 1 Указу № 436/95 застосовано фінансову санкцію в сумі 247000 грн (49400 грн * 5).

Вказане податкове повідомлення-рішення позивач оскаржував у адміністративному порядку до ГУ Міндоходів у Тернопільській області та Міністерства доходів і зборів України, однак відповідно рішеннями від 19.03.2014 № 3205/10/19-00-10-02-06/70 та від 04.04.2014 № 6041/6/99-99-10-01-05/5 скарги залишено без задоволення, а податкове повідомлення-рішення без змін (а.с. 14-16).

Суд першої інстанції дійшов висновку, що позов належить задовольнити, оскільки виходячи зі змісту п. 2.5 Положення № 637, перерахування коштів в сумі 49400,00 грн на розрахунковий рахунок ТОВ «Тегрос» у банку від фізичної особи, для товариства є безготівковою операцією, а відтак, не потребує оприбуткуванню в касі підприємства в день їх надходження з оформленням прибутковими касовими ордерами та записом в касовій книзі. Крім цього, у процесі судового розгляду встановлено, що такі кошти надійшли на рахунок ТОВ «Тегрос» від фізичної особи ОСОБА_3, як повернення поворотної безпроцентної фінансової допомоги, що підтверджується призначенням платежу у квитанціях від 02.10.2012 № 5, від 26.10.2013 № 60 «повернення безпроцентної фінансової допомоги», наказом від 05.09.2012 № 29, яким вирішено надати директору Товариства ОСОБА_3 безпроцентну фінансову допомогу, договором від 06.09.2012 про надання безпроцентної фінансової допомоги, касовим ордером від 07.09.2012 № 32.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і суд апеляційної інстанції, з огляду на таке.

Згідно п. 2.6 Положення № 637 оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів.

Нормами п. 1.2 Положення № 637 визначені, зокрема, поняття: готівкові розрахунки - платежі готівкою підприємств (підприємців) та фізичних осіб за реалізовану продукцію (товари, виконані роботи, надані послуги), а також за операціями, які безпосередньо не пов'язані з реалізацією продукції (товарів, робіт, послуг) та іншого майна; касові операції - операції підприємств (підприємців) між собою та з фізичними особами, що пов'язані з прийманням і видачею готівки під час проведення розрахунків через касу з відображенням цих операцій у відповідних книгах обліку.

Отже, зі змісту наведених вище правових положень можна дійти висновку, що п. 2.6 Положення № 637, стосується оприбуткування готівки під час здійснення готівкових, а не безготівкових розрахунків.

За змістом пп. 2.5 п. 2 Положення № 637, якщо підприємства (підприємці) та фізичні особи здійснюють готівкові розрахунки без відкриття поточного рахунку шляхом унесення до банків готівки для подальшого її перерахування на рахунки інших підприємств (підприємців) або фізичних осіб, то такі розрахунки для платників коштів є готівковими, а для отримувачів коштів безготівковими.

Пунктом 1.4 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 № 22 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29.03.2004 за №377/8976) встановлено, що безготівкові розрахунки - перерахування певної суми коштів з рахунків платників на рахунки отримувачів коштів, а також перерахування банками за дорученням підприємств і фізичних осіб коштів, унесених ними готівкою в касу банку, на рахунки отримувачів коштів. Ці розрахунки проводяться банком на підставі розрахункових документів на паперових носіях чи в електронному вигляді.

Як вбачається із матеріалів справи, перерахування коштів в сумі 49400,00 грн здійснено на банківський рахунок ТОВ «Тегрос» через банківську установу (Відділення № 112 АТ «УкрСиббанк») за дорученням ОСОБА_3, що підтверджується квитанціями для здійснення касової операції банком від 02.10.2012 № 5 та від 26.10.2012 № 60, а також листом від банку від 12.11.2013 (а.с. 10, 13).

Таким чином, для товариства така операція є безготівковою, а відтак, не потребує оприбуткуванню в касі підприємства в день їх надходження з оформленням прибутковими касовими ордерами та записом в касовій книзі.

Разом з тим, як вірно встановлено судом першої інстанції, у квитанціях № 5 від 02.10.2012 та № 60 від 26.10.2013 в графі призначення платежу зазначено - «Повернення безпроцентної поворотної фінансової допомоги через ОСОБА_3Б.» (а.с. 10).

Так, згідно наказу TOB «Тегрос» № 29 від 05.09.2012 вирішено надати безпроцентну поворотну фінансову допомогу ОСОБА_3 (директор товариства) терміном на рік (а.с. 7).

06 вересня 2012 року на підставі вказаного наказу укладено договір про надання поворотної фінансової допомоги, згідно якого TOB «Тегрос» надало ОСОБА_3 поворотну фінансову допомогу на суму 82000 грн, без нарахування плати за користування коштами (а.с. 8). Відповідно до п. 3. 2 договору, повернення грошових коштів проводиться шляхом перерахування грошових коштів на особовий рахунок TOB «Тегрос» в установі банку.

Допомога видана ОСОБА_3 згідно видаткового касового ордеру № 32 від 07.09.2012 (а.с. 9).

Таким чином, суд першої інстанції на підставі наведених вище доказів, дійшов вірного висновку, що кошти, які 02.10.2012 та 26.10.2012 були внесені на рахунок підприємства у банку, є поверненням отриманої ОСОБА_3 поворотної фінансової допомоги.

Той факт, що у квитанціях помилково вказано платника ТОВ «Тергос» через ОСОБА_3, вказаних вище висновків не спростовує, оскільки з інших доказів у їх сукупності вбачається, що ці кошти є поверненням ОСОБА_3 поворотної фінансової допомоги. Помилка у визначенні платника сталась у зв'язку з тим, що зазначена фізична особа одночасно є директором товариства та наділений правом вносити готівкові кошти на рахунок від імені юридичної особи, що підтверджуються довідкою АТ «УкрСиббанк» від 10.12.2013 № 790/157-52 (а.с. 13).

Те, що кошти в сумі 49400,00 грн надійшли на рахунок ТОВ «Тегрос» від фізичної особи ОСОБА_3, як повернення поворотної безпроцентної фінансової допомоги, підтверджується і тим, що у виписках банку за особовим рахунком позивача, які знаходяться у матеріалах справи, зазначено «повернення безпроцентної фінансової допомоги від ОСОБА_3Б.».

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про протиправність податкового повідомлення-рішення від 03.02.2014 № НОМЕР_1, а тому таке підлягає скасуванню.

Доводи податкового органу цих висновків не спростовують, а тому апеляційна скарга задоволеною бути не може.

З огляду на викладене, суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позовні вимоги, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування оскарженої постанови, суд апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

ухвалив:

апеляційну скаргу Тернопільської ОДПІ Головного управління Міндоходів у Тернопільській області залишити без задоволення, а постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 14 травня 2014 року у справі № 819/776/14а без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

На ухвалу протягом двадцяти днів, з дня складення її у повному обсязі, може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: О.М. Гінда

Судді: В.Я. Качмар

ОСОБА_4

Ухвала у повному обсязі складена та підписана 28.09.2015.