Справа № 821/2547/15-а
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2015-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2015 р.м. ХерсонСправа № 821/2547/15-а
13 год. 18 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Хом'якової В.В.,

при секретарі: Перебийніс Н.Ю., за участю представника позивача ОСОБА_1,

представників відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_4

до Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області про скасування податкового повідомлення-рішення, рішення про застосування штрафних санкцій, вимоги про сплату боргу,

встановив:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_4 (позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління ДФС у Херсонській області про скасування податкового повідомлення-рішення ДП1 у м. Херсоні 23 квітня 2015 року №, рішення про застосування штрафних санкцій №, вимоги про сплату боргу №Ф-. Позовні вимоги мотивовані тим, що рішення відповідача є неправомірними, та підлягають скасуванню, висновок податкової інспекції про завищення витрат не ґрунтується на даних книги обліку доходів та витрат, яка ведеться підприємцем без порушень, є нічим не підтвердженим припущенням, наявність товарно-транспортних накладних не є обовязковим для підтвердження правомірності включення до складу витрат вартості придбаних товарів.

Представник позивача прибув в судове засідання, просить задовольнити позов.

Представники відповідача прибули в судове засідання, заперечують проти позову, посилаються на те, що спірні податкове повідомлення-рішення, рішення та податкова вимога є законними та прийнятими відповідно до діючого податкового законодавства України. Просять в задоволенні позову відмовити.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд встановив наступне.

ОСОБА_4 є фізичною особою підприємцем, платником податків, знаходиться на загальній системі оподаткування, перебуває на обліку ДПІ у м. Херсоні, вид діяльності роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями, тютюновими виробами.

Посадовими особами ДПІ у м. Херсоні проведено документальну планову виїзну перевірку ФОП ОСОБА_4, за результатом якої складено акт від 03 квітня 2015 року №113/21-03-17-03/НОМЕР_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2012 року по 31.12.2014 року, дотримання законодавства щодо укладання трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2012 року по 31.12.2014 року.

Перевіркою встановлено порушення ФОП ОСОБА_4 норм податкового законодавства, а саме: п.п. 164.2.6 п. 164.2 ст. 164, п.п. 177.2, п.п. 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України (далі - ПКУ) заниження податку на доходи фізичних осіб в сумі 3 951,08 грн., п.2 ч.І ст.7 Закону України від 08.07.2010 року №2464-УІ Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування занижено суму єдиного внеску з чистого оподатковуваного доходу за перевіряємий період на суму 9651,75 грн., п.51.1 ст.51 ПКУ, Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року №637.

В акті перевірки зазначено, що в порушення пп. 177.2 ст.177 ПКУ ФОП ОСОБА_4 включено до складу валових витрат за перевіряємий період вартість товаро-матеріальних цінностей, які в подальшому повернуті постачальникам, на загальну суму 21 952 грн., у т.ч. 2012 рік - 16 223,74 грн., 2013 рік - 5 267,37 грн., 2014 рік - 4 854, 08 грн. (стор.17-22 справи). На думку ДПІ, при повернення товарів позивачем правильно зменшено податковий кредит з ПДВ на суму повернутого товару, що підтверджується розрахунками коригування кількісних та вартісних показників до податкових накладних, проте, підприємцем незкориговано суму валових витрат на суму повернутого постачальникам товару згідно переліку зазначеного у табл.21 акту, що призвело до їх завищення.

Також перевіркою було встановлено необґрунтоване включення до складу витрат вартості придбаних у ТОВ Баядера Логістік товарів (алкогольних напоїв) в сумі 4394 грн. 20 коп. , отримання яких не підтверджено товарно-транспортними накладними, що є порушенням п.177.2 ст.177 ПКУ, наказу від 14.10.1997року №363 Про затвердження правил перевезення вантажів автомобільним транспортом України та п.1.4 Інструкції про застосування форм ТТН на переміщення спирту етилового, високоактивних кисневмісних домішок та алкогольних напоїв, затвердженої наказом Міністерства транспорту України від 28.04.2005 року №154.

Вищевказані порушення призвели до заниження суми чистого оподатковуваного доходу на 26346 грн. 20 коп. та заниження податку на доходи фізичних осіб на 3951 грн. 08 коп., заниження суми єдиного внеску з чистого оподатковуваного доходу за перевіряємий період на суму 9 651,75 грн. відповідно до п. 2 ч. І ст.7 Закону України від 08.07.2010 року №2464-УІ Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування.

23 квітня 2015 року на підставі висновків перевірки ДПІ у м. Херсоні прийнято:

- податкове повідомлення-рішення №, яким визначено податкове зобовязання з податку на доходи фізичних осіб в сумі основного податку 3 951,08 грн. та штрафні санкції в сумі 1 500,02 грн., які складаються з 990 грн. 02 коп. штрафу (25% за заниження податку на 3951 грн. 08 коп. та 510 грн. штрафу за подання розрахунку сум доходу форми 1-ДФ , в яких інформація вказана не в повному обсязі не зазначено доход, який ФОП ОСОБА_4 виплачував іншим фізичним особам-підприємцям),

- рішення № про застосування штрафних фінансових санкцій в сумі 1 247,16 грн. за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску в розмірі 9651 грн. 75 коп.

- податкову вимогу №Ф- про сплату недоїмки з єдиного внеску в розмірі 9 651,75 грн.

Позивач з порушеннями, викладеними в акті перевірки не згоден, тому звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із наступного.

Доводи податкової інспекції щодо заниження податку на доходи фізичних осіб, внаслідок порушення пп. 177.2 ст.177 ПКУ ФОП ОСОБА_4 не знайшли свого підтвердження при розгляді справи. Особливості оподаткування фізичної особи - підприємця, що перебуває на звичайній системі оподаткування, встановлено ст. 177 Податкового кодексу, згідно з п. 177.10 якої підприємці повинні вести облік власних доходів і витрат у Книзі обліку доходів і витрат і мати підтверджуючі документи щодо походження товару. Фізичні особи - підприємці на загальній системі оподаткування подають в податкові органи податкову декларацію про майновий стан і доходи за результатами календарного року. За період 2012-2013 роки форма декларації та порядок її заповнення був затверджений наказом Мінфіну України від 07.11.2011 № 1395 "Про затвердження форми податкової декларації про майновий стан і доходи і Інструкцію по заповненню податкової декларації про майновий стан і доходи", з 31 грудня 2013 року діє наказ № 793 наказ Миндоходов України від 11.12.2013 № 793 "Про затвердження форми податкової декларації про майновий стан і доходи і Інструкцію по заповненню податкової декларації про майновий стан і доходи"., яким затверджена нова форма декларації.

ФОП ОСОБА_4 як фізична особа - підприємець, який знаходиться на звичайній системі оподаткування, подавав декларації за 2012-2014 роки, разом з Додатком 5 до Розділу III Декларації, в якому в таблиці 1 "Доходи від провадження господарської діяльності" були вказані витрати, повязані з господарською діяльністю, відомості декларацій свідчать, що вартість документально підтверджених витрат склала за 2012 рік 1638568 грн. за 2013 рік 1027941 грн., за 2014 рік 604150 грн. 95 коп. Ці дані відповідають записам в Книгах обліку доходів та витрат № 56, 57, 58, які надані представником позивача в судове засідання (копії до справи). В акті перевірки зазначено, що порушень у веденні Книг обліку доходів та витрат позивача не встановлено.

Форма Книги обліку доходів і витрат та порядок її ведення в 2012-2013 роках були затверджені наказом Державної податкової адміністрації України від 24.12.2010 № 1025, з 01.01.14 форма Книги та порядок її ведення регулювався наказом Міндоходов від 16.09.2013 № 481.

Порядок заповнення граф книги обліку доходів та витрат згідно наказу №1025 наступний: у графах 2 та 11 відображається сума нереалізованих товарних запасів, сировини, матеріалів тощо на початок та на кінець звітного податкового періоду (року), яка виводиться в грошовій формі, виходячи із ціни їх придбання. У графі 3 щоденно відображається фактично отримана сума доходу від здійснення діяльності із сумарним підсумком за місяць, квартал, рік. До графи 4 записуються реквізити документа, який підтверджує понесені витрати, пов'язані з придбанням товарно-матеріальних цінностей, виконанням робіт та наданням послуг (номер, дата і назва документа). У графі 5 відображається загальна вартість придбаних товарно-матеріальних цінностей, у графі 6 - сума витрат, яка безпосередньо пов'язана з отриманням доходу, у графі 9 - витрати на оплату праці та нарахування на заробітну плату, понесені у звітному місяці. У графі 10 відображаються фактично понесені інші витрати, безпосередньо пов'язані з одержанням доходу, які не зазначені у графах 6 та 9, включаючи вартість оплачених виконаних робіт та наданих послуг. Графа 12 розраховується як різниця між доходом від здійснення діяльності та документально підтвердженими витратами, пов'язаними із отриманням доходу, розраховується за формулою гр. 3 - гр. 6 - гр. 9 - гр. 10. Відповідно до значення цієї графи, за результатами року розраховується податок на доходи фізичних осіб до сплати в бюджет.

За 2014 рік книга обліку доходів та витрат ФОП ОСОБА_4 велась відповідно до наказу Міністерства доходів і зборів України від 16.09.2013 № 481 "Про затвердження форми Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, та Порядку її ведення", відповідно до якого у графі 2 Книги відображається сума доходу, отриманого від здійснення господарської або незалежної професійної діяльності із сумарним підсумком за місяць, квартал, рік, у графі 3 вказується сума повернутих самозайнятою особою коштів за товари (роботи та послуги) та/або повернутої передплати; графа 4 розраховується як різниця між отриманим доходом від здійснення господарської або незалежної професійної діяльності (графа 2) та сумою повернутих самозайнятою особою коштів за товари (роботи та послуги) (графа 3); у графі 5 зазначаються реквізити документа, який підтверджує понесені витрати, що безпосередньо пов'язані з отриманим доходом, у графі 6 відображається сума витрат, які документально підтверджені та безпосередньо пов'язані з отриманням доходу за підсумками дня; у графі 7 відображається сума витрат на оплату праці та нарахування на оплату праці найманих осіб, понесені у звітному місяці; у графі 8 відображається сума фактично понесених інших витрат, безпосередньо пов'язаних з одержанням доходу, які не зазначені в графах 6 та 7, зокрема, витрати на сплату послуг, зв'язку, орендних та комунальних платежів тощо; у графі 9 зазначається сума чистого оподатковуваного доходу, яка розраховується як різниця між сумою доходу за звітний період (графа 4) та сумою понесених витрат від провадження господарської або незалежної професіональної діяльності (графи 6, 7, 8).

ФОП ОСОБА_4 заповнював книгу обліку доходів та витрат згідно вимог вказаних нормативних актів. Так, в Книзі обліку доходів та витрат № 57 загальна сума витрат складає 1638568 грн., в том числі вартість придбаних ТМЦ, що реалізовані, в сумі 1439965 грн., витрати на оплату праці та нарахування на зарплату 111539 грн., інші витрати 87064 грн., ці відомості зазначені відповідачем в додатку 5 до декларації позивача за 2012 рік.

Загальна сума витрат за 2013 рік згідно даних Книги обліку доходів та витрат № 57 склала 1027941 грн., в тому числі вартість придбаних ТМЦ, що реалізовані 909922 грн., витрати на оплату праці та нарахування на заробітну плату 94985 грн., інші витрати 23034 грн., про що зазначено в акті. В книзі обліку доходів та витрат № 58 за 2014 рік позивачем вказано в графі 6 (витрати, які документально підтверджені та безпосередньо пов'язані з отриманням доходу за підсумками дня) сума 507517 грн., у графі 7 відображається сума витрат на оплату праці та нарахування на оплату праці в сумі 71009 грн. 39 коп., у графі 8 відображається сума фактично понесених інших витрат, безпосередньо пов'язаних з одержанням доходу, які не зазначені в графах 6 та 7, зокрема, витрати на сплату послуг, зв'язку, орендних та комунальних платежів 25623 грн. 88 коп., що складає загальну суму 604150 грн. 27 коп. Дана складова була відображена в додатку 5 до декларації про доходи за 2014 рік.

Позивач стверджує, що не включав до складу витрат вартість ТМЦ повернених постачальникам на загальну суму 21 952 грн., у т.ч. за 2012 рік на суму 16223,74 грн., за 2013 рік - 5 267,37 грн., 2014 рік - 4 854, 08 грн., ні у Книгу обліку доходів та витрат, ні у надані до податкового органу декларації з податку на доходи фізичних осіб, оскільки це не передбачено порядком заповнення Книги обліку доходів та витрат. При визначенні витрат враховуються тільки ті витрати, які повязані з отриманням доходу та підтвердженні відповідними документами про їх оплату. Відповідно до п. 177.2 ст. 177 ПКУ, обєктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, повязаними з господарською діяльністю такої фізичної особи підприємця. При цьому, оскільки виручкою ФОП вважається дохід, отриманий у грошовій та негрошовій формі, то датою при формуванні загального оподатковуваного доходу є дата фактичного надходження коштів на банківський рахунок (у касу) або отримання інших видів компенсацій вартості поставлених (або тих, що підлягають поставці) ним товарів, тобто застосовується касовий метод. До складу витрат включаються тільки витрати, які повязані з отриманням доходу та підтвердженні відповідними документами про їх оплату. В деклараціях про майновий та доходи за 2012-2014 роки та Книги обліку доходів та витрат ФОП ОСОБА_4О, №56 за 2011 року по 2012 рік, №57 за 2012 по 2013 рік, №58 за 2014 рік по теперішній час, відсутні відомості, яки свідчать про наявність у складі витрат сум, сплачених підприємцем за повернутий постачальникам товар, оскільки вартість придбаного товару відображалась позивачем тільки при подальшому продажу та отриманні доходу. За правилами, встановленими наказом Міністерства доходів і зборів України від 16.09.2013 №481, сума повернутих товарів повинна відображатися у графі 3, але зазначена графа не враховуюється при обчисленні суми чистого оподатковуваного доходу. В графі 9 відображається чистий дохід підприємця на загальній системі оподаткування, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом та документально підтвердженими витратами та розраховується за формулою гр. 4 - гр.6 гр.7 - гр.8. При цьому у графі 6 відображається сума витрат, які документально підтверджені та безпосередньо пов'язані з отриманням доходу за підсумками дня. Тобто, для визначення загального оподатковуваного доходу застосовується касовий метод, а при визначенні витрат враховуються тільки ті витрати, які повязані з отриманням доходу та підтвердженні відповідними документами про їх оплату. Аналогічний порядок був передбачений наказом Державної податкової адміністрації України від 24.12.2010 № 1025.

Порядок віднесення сум ПДВ до складу податкового кредиту відрізняється від порядку визначення загального оподатковуваного доходу фізичної особи-підприємця за касовим методом. Відповідно до п. 198.2 ст. 198 ПКУ датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною. ФОП ОСОБА_4 включав до даних податкових декларацій по ПДВ за 2012-2014 роки податкові накладні виписані по факту поставки товарів постачальниками, зазначеними в таблиці 21 акту перевірки. В акті перевірки зазначено, що дане порушення встановлено на підставі розрахунків коригування кількісних та вартісних показників до податкових накладних, внаслідок повернення товару постачальникам, зменшено податковий кредит з ПДВ на суму повернутого товару. Проте, незкориговано суму валових витрат на суму повернутого постачальникам товару згідно переліку зазначеного у табл.21 акту, що призвело до їх завищення. Таким чином, висновок щодо порушення ФОП ОСОБА_4 пп. 177.2 ст.177 ПКУ , а саме включення до складу валових витрат за перевіряємий період вартість ТМЦ повернених постачальникам на загальну суму 21 952 грн. є лише припущенням податкової інспекції, яке ґрунтується на дослідження розрахунків коригування ПДВ, а не на даних книг обліку доходів та витрат, накладних, платіжних документах, деклараціях.

Щодо порушення ФОП ОСОБА_4 п.177.2 ст.177 ПКУ та наказу від 14.10.1997 № 363 Про затвердження правил перевезення вантажів автомобільним транспортом України та п.1.4 Інструкції про застосування форм ТТН на переміщення спирту етилового, високоактивних кисневмісних домішок та алкогольних напоїв, затвердженої наказом Міністерства транспорту України від 28.04.2005 року №154, судом встановлено наступне. Позивач зауважує, що ТТН були надані до перевірки, крім того, ТТН були надані при складанні заперечень на акт перевірки, отже, податкова інспекція мала можливість дослідити ці транспортні документи при складанні відповіді на заперечення. У відповіді на заперечення, відповідач вказує, що ТТН складені неналежним чином, у рядку «водій» не вказано номер посвідчення на право керування транспортним засобом, не заповнений розділ таблиці «вантажно-розвантажувальні операції», відсутній підпис у рядку після таблиці відомості про вантаж «здав (відповідальна особа відправника)».

Суд вважає, що транспортні документи не відносяться до первинних бухгалтерських чи податкових документів, не є доказом нереальності правочинів, оскільки за відомостями ТТН продавець доставляв товар позивачу найманим транспортом, за власний рахунок, позивач - покупець не ніс транспортних витрат, тому обов'язку мати або оформлювати товарно-транспортні документи у нього не було, транспортних витрат він не ніс. З точки зору податкового законодавства України головними умовами для віднесення сплаченого при придбанні товару ПДВ до складу податкового кредиту, а вартості товару до витрат, є використання придбаних товарів (робіт, послуг) у власній господарській діяльності платника податків у межах оподатковуваних операцій та належне документування факту отримання товару, та сплати вартості товару з ПДВ. Ототожнювати ТТН з первинним бухгалтерським документом в даному випадку є помилкою, тому що відповідно до ст.1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" № 996-XIV від 16.07.1999 р. первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Таким чином, товарно-транспортна накладна не може бути первинним документом, який підтверджує здійснення господарської операції з придбання товарів, та відповідно набуття права власності на нього, оскільки не відображає відомості про господарську операцію з поставки товару, а відображає відомості про господарську операцію перевезення. А тому, безпідставним є твердження відповідача про те, що внаслідок неналежного оформлення товарно-транспортних накладних господарські операції з поставки товарно-матеріальних цінностей не мали місце (не здійснювалися). Ніякими правилами ведення податкового або бухгалтерського обліку, встановленими чинним законодавством, не вимагається підтвердження витрат на придбання товарів товарно-транспортними документами про їх перевезення. Наявність правильно оформлених видаткових накладних, платіжних документів є достатньо для обліку факту придбання товару.

На підставі викладеного, суд вважає збільшення грошового зобовязання по податку на доходи фізичних осіб податковим повідомленням-рішенням № НОМЕР_2 є неправомірним в частині основного платежу в сумі 3951 грн. 08 коп. та штрафу в сумі 990 грн. 02 коп. (25 %). Що стосується штрафу в сумі 510 грн., застосованого на підставі п. 119.2 ст. 119 ПКУ в розмірі 510 грн. за подання податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма № 1ДФ) з порушеннями - з наданням інформації не в повному обсязі, то суд також дійшов до висновку про неправомірне застосування штрафу. Згідно з п. 51.1 ст. 51 ПКУ податковий агент зобов'язаний подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу, податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків, а також сум нарахованого та утриманого з них податку контролюючому органу за місцем свого обліку. Відповідно до п. 2.1. „Порядку заповнення і подання податковими агентами податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку ф.№ 1ДФ, затвердженого наказом ДПА України від 24.12.10 № 1020, - податковий розрахунок подається окремо за кожний квартал (податковий період) протягом 40 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного кварталу. Позивач не оскаржує самого факту порушення подання податкових розрахунків сум доходу, нарахованих (сплачених) на користь платників податку, і сум утриманих з них податків ф.№1ДФ, з інформацією не в повному обсязі. Згідно з п. 119.2 ст. 119 ПКУ неподання, подання з порушенням встановлених строків, подання не у повному обсязі, з недостовірними відомостями або з помилками податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків, суми утриманого з них податку, а також суми отриманої оплати від фізичних осіб за товари (роботи, послуги), якщо такі недостовірні відомості або помилки призвели до зменшення та/або збільшення податкових зобов'язань платника податку та/або до зміни платника податку - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 510 гривень. Отже, необхідною умовою для застосування даного штрафу є не тільки факт подання звітності з недостовірними відомостями або з помилками про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків, суми утриманого з них податку, а також суми отриманої оплати від фізичних осіб за товари (роботи, послуги), але наявність таких наслідків як зменшення та/або збільшення податкових зобов'язань платника податку та/або до зміни платника податку внаслідок допущених помилок. Таких наслідків відповідач суду не довів, тому застосування штрафу в сумі 510 грн. є неправомірним, а податкове повідомлення-рішення скасовується.

Внаслідок викладених в акті порушень при визначенні чистого оподатковуваного доходу, які судом дослідженні при перевірці правильності донарахування ПДФО, суд також дійшов до висновку про необґрунтований висновок ДПІ про заниження суми єдиного внеску з чистого оподатковуваного доходу за перевіряємий період на 9 651,75 грн. відповідно до п.2 ч.І ст.7 Закону України від 08.07.2010 року №2464-УІ Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування. Тому податкова вимога № Ф- про сплату недоїмки з єдиного 9651 грн. 75 коп. та рішення № НОМЕР_3 про застосування штрафних санкцій в сумі 1247 грн. 16 коп. за заниження єдиного внеску також є неправомірними та скасовуються.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. Суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено правомірність оскаржуваних актів ненормативного характеру, у зв'язку із чим вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Позивачу відшкодовується витрати по сплаті судового збору.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

постановив:

Задовольнити позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_4.

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення - рішення від 23.04.15 № 000171703, рішення від 23.04.15 № НОМЕР_3 про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, податкову вимогу № Ф- від 23.04.15, прийняті Державною податковою інспекцією у м. Херсоні Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області.

Відшкодувати з Державного бюджету на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 (інд. код НОМЕР_1) витрати по сплаті судового збору в сумі 182 грн. 70 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 01 жовтня 2015 р.

Суддя Хом'якова В.В.

кат. 8.3.2