Справа № 564/2832/14-а
Суддя: Леонтович К.Г.
Дата ухвалення: 2015-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2015 року м. Київ К/800/28330/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі

суддів: Леонтович К.Г., Васильченко Н.В., Калашнікової О.В.,

розглянувши у попередньому розгляді справу за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 9 червня 2015 року у справі №564/2832/14-а за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Костопільському районі Рівненської області про визнання рішення протиправним та зобов'язання здійснити призначення пенсії, -

в с т а н о в и л а :

У грудні 2014 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до управління Пенсійного фонду України в Костопільському районі Рівненської області, в якому просив: визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах на підставі п.„б" ст.13 Закону України „Про пенсійне забезпечення"; зобов'язати відповідача зарахувати позивачу до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, період роботи з 25 червня 1985 року по 1 серпня 2000 року на посаді машиніста парових котлів на ДП „Костопільський лісгоспзаг" (в послідуючому перейменованого на ДП „Костопільський держлісгосп" та ДП „Костопільське лісове господарство"); призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах на підставі п. „б" ст.13 Закону України „Про пенсійне забезпечення" з 16.11.2014 р.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем надані відповідачу всі необхідні документи, які підтверджують стаж роботи на посаді машиніста парових котлів та дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, проте відповідачем, всупереч нормам Закону України „Про пенсійне забезпечення" відмовлено у нарахуванні позивачу пенсії на пільгових умовах.

Постановою Костопільського районного суду Рівненської області від 21 квітня 2015 року позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Костопільському районі Рівненської області про визнання рішення про відмову в призначенні пільгової пенсії протиправним та зобов'язання призначити пенсію на пільгових умовах задоволений. Визнані неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Костопільському районі Рівненської області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах на підставі п. „б" ст.13 Закону України „Про пенсійне забезпечення". Зобов'язане управління Пенсійного фонду України в Костопільському районі Рівненської області зарахувати позивачу до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, період роботи з 25 червня 1985 року по 1 серпня 2000 року на посаді машиніста парових котлів на ДП „Костопільський лісгоспзаг" (в подальшому перейменованого на ДП „Костопільський держлісгосп" та ДП „Костопільське лісове господарство") та призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах на підставі п.„б" ст.13 Закону України „Про пенсійне забезпечення" з 16.11.2014 р.

Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 9 червня 2015 року скасована постанова Костопільського районного суду Рівненської області та прийнята нова про відмову у задоволенні позовних вимог.

Не погоджуючись з рішенням апеляційного суду ОСОБА_1 звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, матеріали касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що відсутні підстави для скасування рішення суду апеляційної інстанції, а касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач 16.11.2014 року звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії на пільгових умовах, відповідно до п. „б" ст.13 Закону України „Про пенсійне забезпечення". Листом управління Пенсійного фонду України в Костопільському районі Рівненської області №4271/06 від 28.11.2014 року позивачу було відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах на підставі того, що позивачем не надані документи, що підтверджують факт роботи машиністом котлів промислового господарства в ДП „Костопільське лісове господарство" та відсутні документи про атестацію робочих місць.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що посилання відповідача на те, що відсутні докази того, що позивач працював машиністом котлів паросилового господарства є необґрунтованими. Суд першої інстанції в постанові вказує на те, що як вбачається з довідки ДП „Костопільське лісове господарство" від 23.01.2015 р. окремий структурний підрозділ „паросилове господарство" на підприємстві був відсутній. Згідно довідки ДП „Костопільське лісове господарство" від 19.03.2015 р. виробнича котельня, в якій працював позивач забезпечувала паром виробничі потреби двох цехів підприємства і фактично виконувала функції паросилового господарства. Аналогічне вбачається з показів свідка ОСОБА_2

Скасовуючи постанову суду першої інстанції, та відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд апеляційної інстанцій виходив з того, відсутність підтвердження факту проведення атестації робочого місця за умовами праці не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками суду апеляційної інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до пункту „б" частини 1 статті 13 Закону № 1788-ХІІ мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації та Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у сфері реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку проведення атестації та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень Порядку проведення атестації відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Комплексний аналіз норм Закону № 1788-ХІІ та Порядку проведення атестації дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення в особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту „б" статті 13 Закону № 1788-ХІІ є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку №2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Відсутність підтвердження вищезгаданих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду України від 14.04.2015 року у справі за №21-383а14.

З огляду на наведене, колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, що відмова управління ПФУ зарахувати період роботи позивача на посаді, яка включена до списку №2, до пільгового стажу внаслідок не проведення атестації цієї посади на підприємстві є обґрунтованою та відповідає вимогам закону.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов до вірного висновку про відсутність підстав задоволення позовних вимог.

Згідно ч.3 ст.220-1 КАС України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, судом апеляційної інстанції винесене законне і обґрунтоване рішення, постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 09 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через 5 днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав передбачених ст.ст.237-239 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: