Справа № 826/7471/15
Суддя: Шелест С.Б.
Дата ухвалення: 2015-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/7471/15 Головуючий у 1-й інстанції: Шулежко В.П. Суддя-доповідач: Шелест С.Б.
У Х В А Л А

Іменем України

08 жовтня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуюча суддя : Шелест С.Б.

Судді: Борисюк Л.П., Петрик І.Й.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу судді Кіровоградського окружного адміністративного суду Брегея Романа Івановича на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 22.07.15р. у справі №826/7471/15 за позовом судді Кіровоградського окружного адміністративного суду Брегея Романа Івановича до Ради суддів України про визнання незаконним та скасування рішення

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання незаконним та скасування рішення Ради суддів України від 02.04.15 р. №34.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 22.07.15р. у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною постановою, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просить суд скасувати постанову з мотивів порушення судом норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення про задоволення адміністративного позову.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що судом першої інстанції безпідставно не враховано, що рішення Ради суддів України від 02.04.15 р. №34 є офіційним тлумаченням приписів статті 20 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», позаяк Рада суддів не наділена правом офіційного тлумачення норм права, таке право належить до виключної компетенції Конституційного Суду України. Окрім того, апелянт заперечує щодо ухвали від 10.06.15р про відмову у задоволенні заяви позивача про відвід судді Шулежка В.П., вказуючи на упередженість судді та його бажання захистити власну правову позицію, яка висловлена ним на зборах суддів під час обрання керівника Окружного адміністративного суду м. Києва втретє поспіль.

Розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу позивача, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як свідчать обставини справи, Рада суддів України своїм рішенням від 02.04.15р. №34 вирішила наступне:

«Відповідно до нового порядку обрання суддів на адміністративні посади голова місцевого суду, його заступник, голова апеляційного суду, його заступники, голова вищого спеціалізованого суду, його заступники обираються на посади строком на два роки, але не більше як на строк повноважень судді, шляхом таємного голосування більшістю від кількості суддів, які працюють у відповідному суді.

Особи, які були призначені на адміністративні посади відповідно до законодавства, що діяло раніше, є такими, що можуть бути обраними на адміністративну посаду в суді і обіймати її два строки поспіль.

Судді, які були призначені на адміністративні посади відповідно до законодавства, що діяло раніше, за загальним правилом продовжують здійснювати свої повноваження до закінчення строку, на який їх було призначено.

Зазначені особи мають право за власною ініціативою звернутися до зборів відповідного суду із заявою про дострокове припинення своїх повноважень.

Збори суддів відповідного суду не позбавлені права порушити питання дострокового припинення повноважень голови, заступника (заступників) голови суду в порядку, визначеному абз. 3 ч.2 ст. 20 Закону України №2453 в редакції Закону №192, в тому числі і з метою приведення кількості заступників голови суду до вимог ч. 5 ст. 20 Закону України №2453 в редакції Закону №192».

Відмовляючи у задоволенні позову про визнання незаконним та скасування рішення, суд першої інстанції виходив з того, що оспорюване рішення прийнято в межах компетенції відповідача, на основі законодавства та за своїм змістом не суперечить йому.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 131 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.10р. № 2453-VI (у редакції Закону від 12 лютого 2015 року N 192-VIII), у період між з'їздами суддів України вищим органом суддівського самоврядування є Рада суддів України.

Порядок здійснення суддівського самоврядування визначається відповідно до Конституції України цим Законом та іншими законами, а також регламентами і положеннями, що приймаються органами суддівського самоврядування згідно з Конституцією України та цим Законом. ( ч.3 ст.125 Закону № 2453-VI ).

Рада суддів України у період між з'їздами суддів України організовує виконання рішень з'їзду суддів України та контроль за їх виконанням, а також вирішує питання про скликання з'їзду суддів України. Повноваження та порядок роботи Ради суддів України визначаються цим Законом та положенням про Раду суддів України, затвердженим з'їздом суддів України. ( ч. 4 ст.131 Закону № 2453-VI )

Ради суддів України здійснює повноваження, визначені частиною 5 ст. 131 Закону № 2453-VI , а також інші повноваження, передбачені цим Законом.

Відповідно до п. 4 розділу 1 Положення про Раду суддів України, затвердженого рішенням X позачергового з'їзду суддів України 16 вересня 2010 року (у редакції рішення XII позачергового з'їзду суддів України від 20 червня 2014 року), серед іншого, Рада вирішує питання внутрішньої діяльності судів, сприяє створенню належних організаційних та інших умов для забезпечення нормальної діяльності судів і суддів, утвердження незалежності та авторитету суду, забезпечення захисту суддів від втручання в судову діяльність, підвищення професійного рівня суддів та працівників апарату судів, а також підвищення рівня роботи з кадрами у судовій системі.

Відповідно до п.п.1 п.6 розділу II цього Положення, Рада судів України для вирішення питань внутрішньої діяльності судів, а також інших питань, віднесених законом до її компетенції: розробляє та організовує виконання заходів щодо забезпечення незалежності судів і суддів, поліпшення стану організаційного забезпечення діяльності судів.

Згідно п.24 розділу IV Положення, за результатами розгляду винесених на обговорення питань Рада приймає рішення.

Рішення Ради суддів України, прийняті в межах визначених цим Законом повноважень, є обов'язковими для всіх органів суддівського самоврядування. Рішення Ради суддів України може бути скасовано з'їздом суддів України або в судовому порядку (абзац 2 ч.6 ст.131 Закону № 2453-VI).

Отже, наведені вище норми законодавства передбачають повноваження Ради суддів України щодо здійснення заходів забезпечення діяльності судів та повноваження приймати рішення за результатами розгляду винесених на обговорення питань.

Законодавство не містить переліку визначення таких заходів. Разом з тим, законодавство не виключає право Ради суддів в межах здійснення заходів забезпечення діяльності судів унормовувати окремі питання, що виникають у зв'язку з реалізацією та виконанням Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд».

Так, відповідно до ч. 2 ст. 20 Закону № 2453-VI (у редакції Закону від 12 лютого 2015 року N 192-VIII) голова місцевого суду, його заступник, голова апеляційного суду, його заступники, голова вищого спеціалізованого суду, його заступники обираються на посади строком на два роки, але не більш як на строк повноважень судді, шляхом таємного голосування більшістю від кількості суддів, які працюють у відповідному суді.

Відповідно до ч. 4 ст.20 цього Закону, суддя, обраний на адміністративну посаду у порядку, визначеному цією статтею, не може обіймати одну адміністративну посаду відповідного суду більш як два строки поспіль.

До набрання чинності Закону від 12 лютого 2015 року N 192-VIII діяла редакція ч. 2 ст. 20 Закону № 2453-VI, відповідно до якої голова місцевого суду, його заступник, голова апеляційного суду, його заступники, секретарі палат апеляційного суду, голова вищого спеціалізованого суду, його заступники та секретарі палат призначаються на посади строком на один рік шляхом таємного голосування із числа суддів цього суду, але не більш як на строк повноважень судді.

З наведених норм вбачається, що законодавець з внесенням змін до ч. 2 ст. 20 Закону № 2453-VI передбачив новий порядок та нову процедуру обрання замість призначення суддів на адміністративні посади.

Стосовно обчислення строків перебування суддів на адміністративних посадах, Рада суддів України у своєму рішенні зазначила, що відповідно до ч. 4 ст. 20 Закону № 2453-VI в редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд», суддя, обраний на адміністративну посаду у порядку, визначеному цією статтею, не може обіймати одну адміністративну посаду відповідного суду більш як два строки поспіль.

В той же час, відсутні правові підстави вважати, що особи, які були призначені на адміністративні посади відповідно до законодавства, що діяло раніше, є такими, що не мають права бути обраними на адміністративну посаду в суді і обіймати її два строки поспіль.

Твердження позивача про те, що після набрання чинності останньої редакції статті 20 Закону № 2453-VI судді, які раніше обіймали одну і ту ж адміністративну посаду двічі поспіль, втратили право бути обраними, є необґрунтованими.

Доводи позивача про те, що спірне рішення Ради суддів України зобов'язує включити у бюлетень проведення виборів керівників судових установ осіб, які двічі поспіль вже обіймали адміністративні посади, не відповідають дійсності.

Зазначеним рішенням Рада суддів не зобов'язувала збори суддів, як органи суддівського самоврядування, переобирати на адміністративні посади тих же осіб, які ці посади обіймали раніше. Право визначитися із кандидатурами на адміністративні посади, а також вирішувати питання внутрішньої діяльності суду щодо дострокового припинення повноважень суддів на адміністративних посадах є виключною компетенцією зборів відповідного суду.

Щодо мотивів прийнятого Радою рішення, то вони детально викладені в самому рішенні. Поміж тим, мотиви наведені апелянтом є його особистою позицією щодо застосування норм права.

Колегія суддів акцентує увагу на тому, що оспорюване рішення не містить нові норми права, не змінює (не скасовує) чинні, не формулює зміст юридичних прав і обов'язків інакше аніж вони сформульовані Законом, а тому доводи апелянта про те, що оспорюване рішення прийняте з перевищенням компетенції Ради та є актом тлумачення норм права - безпідставні.

Таким чином, проаналізувавши норми законодавства з урахуванням встановлених обставин у справі, беручи до уваги те, що відповідач з метою запровадження єдиного підходу у вирішенні даних питань та поліпшення стану організаційного забезпечення діяльності судів, зробив лише узагальнений аналіз викладених положень щодо порядку обрання суддів на адміністративні посади з урахуванням внесених змін до Закону, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що при прийнятті спірного рішення Рада суддів України діяла на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано.

Заперечення апелянта на ухвалу про відмову у задоволенні заяви про відвід судді, з підстав наведених вище, не заслуговують на увагу; позиція кожного судді та його рішення з приводу обрання на адміністративну посаду того чи іншого кандидата з числа працюючих суддів відповідного суду - є його суб'єктивним правом і не свідчить про упередженість судді при вирішенні справи у спірних правовідносинах.

Приймаючи до уваги те, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду доводами апелянта не спростовані, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.195, 197, 200, 205, 206 КАС України, Київський апеляційний адміністративний суд

У Х В А Л И В:

апеляційну скаргу судді Кіровоградського окружного адміністративного суду Брегея Романа Івановича на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 22.07.15р. у справі №826/7471/15 - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 22.07.15р. у справі №826/7471/15 - без змін.

Дана ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуюча суддя Шелест С.Б.

Судді : Борисюк Л.П.

Петрик І.Й.

.

Головуючий суддя Шелест С.Б.

Судді: Борисюк Л.П.

Петрик І.Й.