Справа № 810/4297/15
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2015-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

07 вересня 2015 року № 810/4297/15

Суддя Київського окружного адміністративного суду Панова Г.В., розглянувши позовну заяву Ірпінської обєднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Київській області до Макарівської районної ради «Макарівське районне виробниче управління житлово-комунального господарства про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась Ірпінська обєднана державна податкова інспекція ГУ ДФС у Київській області до Макарівської районної ради «Макарівське районне виробниче управління житлово-комунального господарства про стягнення податкового боргу у сумі 2398442,60 грн.

Відповідно до частини першої статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви зясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу (яка містить перелік загальних для всіх позовних заяв елементів (реквізитів), що дають необхідну інформацію для вирішення судом питання про відкриття провадження в адміністративній справі), а також чи подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Вирішуючи питання про відкриття провадження в адміністративній справі, суд виходить з такого.

В силу положень частини першої статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Суд звертає увагу, що інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків.

Так, строки звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Відповідно до приписів пункту 102.1 Податкового кодексу контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов'язання, а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов'язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку.

Таким чином, відповідно до зазначеної норми законодавства контролюючий орган має право звернутись до суду з позовними вимогами про стягнення самостійно визначеного в податкових деклараціях податкового боргу протягом 1095 днів, починаючи з останнього дня граничного строку подання податкової декларації.

Згідно з пунктом 202.1 статті 202 Податкового кодексу України для платників ПДВ звітним періодом є один календарний місяць, а у випадках, особливо визначених Податковим кодексом України, календарний квартал.

Відповідно до пункту 49.18 статті 49 та статті 203 Податкового кодексу України податкові декларації, крім випадків, передбачених Податковим кодексом України, подаються за базовий звітний період, що дорівнює:

- календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного місяця;

- календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного кварталу (півріччя).

Пунктом 57.1 статті 57 та статті. 203 Податкового кодексу України визначено, що платник податків зобовязаний самостійно сплатити суму податкового зобовязання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого Податковим кодексом України для подання податкової декларації.

Як встановлено судом, позивач звернувся з даним адміністративним позовом 28.08.2015, що підтверджується даними поштового штемпеля на поштовому конверті та описі вкладення поштового відправлення.

Отже, в даному випадку, контролюючий орган має право звернутись до суду про стягнення податкового боргу, який виник на підставі самостійно визначених відповідачем податкових зобовязань по податковим деклараціям поданих у строк до 18.08.2012.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач просить суд, зокрема, стягнути з відповідача податкову заборгованість з податку на додану вартість, яка виникла на підставі самостійно поданих до контролюючого органу податкових декларацій за період з січня 2012 року по червень 2015 року у розмірі 2196954,83 грн.

При цьому, позивач зазначає, що податкова заборгованість відповідача з податку на додану вартість за 2012 рік виникла в тому числі на підставі таких декларацій: № НОМЕР_1 від 18.01.2012, № НОМЕР_2 від 20.02.2012, № НОМЕР_3 від 19.03.2012, № 5092 від 18.05.2012; уточнюючого розрахунку від 08.06.2012 № 5298 за 01.04.2012; № 5541 від 20.06.2012, № 6992 від 17.07.2012; № 8325 від 08.08.2012; № 6 від 17.08.2012.

Проте, відповідно до норм чинного законодавства, строк звернення до суду про стягнення суми податкового боргу за вказаними деклараціями вже сплив.

За приписами частини першої статті 102 Кодексу адміністративного судочинства України пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений, а процесуальний строк, встановлений судом - продовжений за клопотанням особи, яка бере участь у справі.

Відтак, поновлення строку відбувається виключно за клопотанням сторони з зазначенням належних та допустимих доказів поважності причини пропуску такого строку.

Згідно з частиною другою статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази, а в разі неможливості - зазначає докази, які не може самостійно надати, із зазначенням причин неможливості подання таких доказів.

Водночас, заяв чи клопотань про визнання причин пропуску строку на звернення до суду поважними, як і будь-яких істотних і вагомих причин пропуску строку на звернення до суду, які непереборно перешкоджали позивачу його зверненню , як позовна заява так і додані до неї матеріали не містять.

Вказані обставини свідчать про невідповідність позовної заяви вимогам процесуального законодавства, а саме статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України.

В силу положень статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначає недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлює строк, достатній для усунення недоліків.

Недоліки позовної заяви можуть бути усунуті шляхом подання до суду письмових пояснень із документальним обґрунтуванням з яких саме поважних причин позивачем пропущений строк на звернення до адміністративного суду щодо стягнення з відповідача податкової заборгованості з податку на додану вартість, яка виникла на підставі декларацій: № НОМЕР_1 від 18.01.2012, № НОМЕР_2 від 20.02.2012, № НОМЕР_3 від 19.03.2012, № 5092 від 18.05.2012; уточнюючого розрахунку від 08.06.2012 № 5298 за 01.04.2012; № 5541 від 20.06.2012, № 6992 від 17.07.2012; № 8325 від 08.08.2012; № 6 від 17.08.2012.

Керуючись статтею 106, частиною першою статті 108, статтею 160, статтею 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву Ірпінської обєднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Київській області до Макарівської районної ради «Макарівське районне виробниче управління житлово-комунального господарства про стягнення податкового боргу, - залишити без руху.

2. Встановити строк для усунення недоліків позовної заяви до 28 жовтня 2015 року.

3. Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Панова Г. В.