Справа № 826/17623/14
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2015-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

07 жовтня 2015 року №826/17623/14

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Літвінової А.В., суддів Кротюка О.В., Мазур А.С., при секретарі судового засідання Новик В.М., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомтовариства з обмеженою відповідальністю «Техно Серт Україна»
доМіністерства економічного розвитку і торгівлі України
провизнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити дії,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Техно Серт Україна» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення суб'єкта владних повноважень - Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 28.10.2014 №3431-09/37589-07, яким відмолено товариству з обмеженою відповідальністю «Техно Серт Україна» в призначенні/уповноваженні органом із сертифікації продукції та в призначенні/уповноваженні органом з сертифікації систем управління в державній системі сертифікації;

- зобов'язати Міністерство економічного розвитку і торгівлі України вчинити певні дії, а саме - призначити/уповноважити ТОВ «Техно Серт Україна» органом із сертифікації продукції в державній системі сертифікації;

- зобов'язати Міністерство економічного розвитку і торгівлі України вчинити певні дії, а саме - призначити/уповноважити ТОВ «Техно Серт Україна» органом із сертифікації систем управління в державній системі сертифікації.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 16.07.2015 за результатами розгляду касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Техно Серт Україна» в адміністративній справі №826/17623/14 скасовано постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.12.2014 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 24.02.2015, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції з тих підстав, що суди помилково не дослідили того, що правом прийняття рішення у даному випадку наділене саме Мінекономрозвитку України, а безпосередньо оскаржуване рішення прийнято без врахування експертних висновків «УкрНДНЦ», а також наявності нової редакції статуту Товариства від 28.10.2014, якою усунуто всі виявлені недоліки.

Розгляд справи здійснено із врахуванням частини 5 статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що висновки про порушення позивачем принципу незалежності від виробника, постачальника чи споживача, спростовується висновками експертизи від 17.09.2014 №1-3/03-07-5634, від 17.09.2014 №1-3/03-07-5635, проведеної ДП «Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації якості». Крім того, позивач вказує, що чинним законодавством не передбачено створення Комісії з питань розгляду пропозицій щодо призначення/уповноваження органів із сертифікації продукції, персоналу, послуг, органів із сертифікації систем управління в державній системі сертифікації.

Відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог, зазначаючи, що оскаржуване рішення є правомірним та таким, що прийнято у межах та на підставі наявних у Міністерства економічного розвитку і торгівлі України повноважень.

Розгляд справи здійснено в письмовому провадженні відповідно до приписів частини 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Техно Серт Україна» звернулось до Департаменту технічного регулювання Міністерства економічного розвитку і торгівлі України із заявками від 19.08.2014 №1/08 та від 19.08.2014 №2/08 на призначення (уповноваження) органу сертифікації продукції та послуг в державній системі сертифікації УкрСЕПРО та уповноваження на проведення робіт з сертифікації імпортної продукції в системі сертифікації УкрСЕПРО, а також на призначення органу з сертифікації систем управління в державній системі сертифікації УкрСЕПРО.

За посиланням позивача, листами від 06.10.2014 №1/09 та від 06.10.2014 №2/09 позивачем направлено відповідачу нову редакцію Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Техно Серт Україна».

Листом від 28.10.2014 за вих.№3431-09/37589-07 Мінекономрозвитку України повідомило Товариство з обмеженою відповідальністю «Техно Серт Україна» про те, що здійснення останнім вищезазначених видів діяльності не може бути сумісною з проведенням робіт з оцінки відповідності продукції та робіт з сертифікації систем управління, оскільки у розділі 2 статуту даного товариства зазначено, що предметом діяльності підприємства є розроблення, виробництво, торгівля (розповсюдження), поставлення на виробництво різноманітної продукції та надання широкої сфери послуг, що суперечить вимогам пунктів 4.1 та 4.4 ДСТУ 3411 та пунктів 4.1 та 4.3 ДСТУ 3420 стосовно незалежності організації, яка має намір стати органом із сертифікації. Крім того, у даному листі зазначено, що за результатами засідання комісії, яке відбулось 30.09.2014, надано рекомендації щодо неможливості призначення Товариство з обмеженою відповідальністю «Техно Серт Україна» органом із сертифікації продукції та органом із сертифікації систем управління в державній системі сертифікації. З огляду на викладене, Мінекономрозвитку України повернуло заявки та комплект документів Товариства з обмеженою відповідальністю «Техно Серт Україна» для усунення встановлених невідповідностей.

Відповідно до абзацу 5 пункту 2 Указу Президента України від 31.05.2011 №634/2011 «Про Міністерство економічного розвитку і торгівлі України», Міністерство економічного розвитку і торгівлі України є правонаступником Державної служби технічного регулювання України в частині формування та реалізації державної політики у сфері технічного регулювання (стандартизації, метрології, сертифікації, оцінки (підтвердження) відповідності, управління якістю).

Згідно з абзацом 9 пункту 3 Положення про Міністерство економічного розвитку і торгівлі України, затвердженого Указом Президента України № 634/2011 від 31.05.2011 «Про Міністерство економічного розвитку і торгівлі України» (надалі - Положення про Мінекономрозвитку), основним завданням Мінекономрозвитку, зокрема, є формування та забезпечення реалізації державної політики у сфері технічного регулювання (стандартизації, метрології, сертифікації, оцінки (підтвердження) відповідності, акредитації органів з оцінки відповідності, управління якістю).

Мінекономрозвитку відповідно до покладених на нього завдань забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері технічного регулювання (стандартизації, метрології, сертифікації, оцінки (підтвердження) відповідності, акредитації органів з оцінки відповідності, управління якістю), зокрема, призначає органи із сертифікації (абзаци 1 та 44 підпункту 10 пункту 4 Положення про Мінекономрозвитку).

Наказом Мінекономрозвитку від 15.04.2014 № 432 «Про затвердження інформаційної та технологічної карток адміністративних послуг із призначення/уповноваження органу із сертифікації в державній системі сертифікації» визначено, зокрема, порядок призначення/уповноваження органу із сертифікації в державній системі сертифікації.

Процедура призначення/уповноваження органів із сертифікації продукції в державній системі сертифікації здійснюється відповідно до вимог ДСТУ 3411:2004 «Система сертифікації УкрСЕПРО. Вимоги до органів з сертифікації продукції та порядок їх призначення і надання повноважень на діяльність у системі» (надалі - ДСТУ 3411).

Процедура призначення органів із сертифікації систем управління в державній системі сертифікації здійснюється відповідно до вимог ДСТУ 3420-96 «Система сертифікації УкрСЕПРО. Вимоги до органів, що здійснюють сертифікацію систем управління» (надалі ДСТУ 3420).

Пунктом 6 «Технологічної картки адміністративної послуги із призначення/уповноваження органу із сертифікації в державній системі сертифікації», затвердженої Наказом Мінекономрозвитку від 15.04.2014 № 432, та пунктом 8.4.3. ДСТУ 3411 передбачено визначення компетентної організації та направлення їй комплекту наданої документації для проведення експертизи на відповідність вимогам ДСТУ 3411:2004.

Згідно з пунктом 8.4.5 ДСТУ 3411:2004, за результатами експертизи Управління готує, зокрема, висновок про можливість призначення (уповноваження) та проект Свідоцтва про призначення (уповноваження) органу сертифікації або висновок про відмову у призначенні (уповноважені).

Відповідно до пункту 8.4.4 ДСТУ 3411, визначена організація повинна провести експертизу у термін не більше ніж 60 днів та надати Мінекономрозвитку експертний висновок щодо відповідності заявника вимогам цього стандарту з рекомендацією щодо доцільності його призначення (уповноваження) з урахуванням наявної чисельності чинних в Системі органів сертифікації, їх можливості задовольнити потреби промисловості та забезпечити захист вітчизняних споживачів, а також про необхідність проведення інспекційного перевіряння.

З системного аналізу викладеного вбачається, що експертний висновок щодо доцільності призначення (уповноваження) органом із сертифікації продукції та органом із сертифікації систем управління в державній системі сертифікації носить рекомендаційний характер.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ДП «УкрНДНЦ» надано експертні висновки про відповідність документів ТОВ «Техно Серт Україна» вимогам ДСТУ та про можливість уповноваження/призначення органом в державній системі сертифікації і по сертифікації продукції і по сертифікації систем Управління (листи від 17.09.2014 № 1-3/03-07-5634 та № 1-3/03-07-5635).

Таким чином, враховуючи рекомендаційний характер експертних висновків ДП «УкрНДНЦ», суд вказує, що питання про застосування або не застосування останніх вирішується на розсуд Мінекономрозвитку, а вказані висновки є необов'язковими для застосування, а тому твердження позивача про обов'язковість таких висновків є необґрунтованими.

Водночас, відповідно до підпункту 2 пункту 5 Положення про Мінекономрозвитку, для виконання покладених на нього завдань, Мінекономрозвитку України має право в установленому порядку скликати наради, утворювати комісії та робочі групи.

Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 21.07.2014 №833 «Про утворення комісії з питань розгляду пропозицій щодо призначення (уповноваження) органів із сертифікації продукції, персоналу та послуг, органів із сертифікації системи управління в державній системі сертифікації та органів з оцінки відповідності продукції, процесів і послуг вимогам технічних регламентів» у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин (надалі - Наказ №833), утворено комісію з питань розгляду пропозицій щодо призначення (уповноваження) органів із сертифікації продукції, персоналу та послуг, органів із сертифікації системи управління в державній системі сертифікації та органів з оцінки відповідності продукції, процесів і послуг вимогам технічних регламентів (надалі - Комісія).

Відповідно до пункту 1 Положення по Комісію, затвердженого Наказом №833, Комісія є постійно діючим консультативно-дорадчим органом Мінекономрозвитку.

Основним завданням Комісії, відповідно до абзацу 2 пункту З Положення про Комісію, зокрема, є надання рекомендацій та пропозицій щодо призначення (уповноваження) органів із сертифікації продукції, персоналу та послуг, органів із сертифікації системи управління в державній системі сертифікації (далі - ОС) та органів з оцінки відповідності продукції, процесів і послуг вимогам технічних регламентів (далі - ООВ).

Відповідно до абзацу 11 пункту 4 Положення про Комісію, за результатами розгляду висновків експертних організацій, пропозицій центральних органів виконавчої влади у визначених сферах технічного регулювання, результатів інспекційного перевіряння (нагляду, контролю) за діяльністю ОС, моніторингу діяльності ООВ та інших наданих матеріалів комісія готує рекомендації щодо можливості або неможливості призначення (уповноваження) ОС та ООВ.

З огляду на викладене, твердження позивача, що створення комісії не передбачено чинним законодавством є безпідставним.

Разом з тим, у силу положень пункту 13 Положення про Комісію, на своїх засіданнях комісія готує пропозиції та рекомендації з питань, що належать до її компетенції.

При цьому, пропозиції та рекомендації комісії можуть бути реалізовані шляхом видання Мінекономрозвитку наказу, проект якого вносить департамент технічного регулювання та метрології Мінекономрозвитку (пункт 14 Положення про Комісію).

З огляду на викладене вбачається, що правом на прийняття рішення, у даному випадку, з урахуванням рекомендацій, наділене саме Мінекономрозвитку України шляхом видання відповідного наказу.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, відповідачем за результатами розгляду заявок Товариства з обмеженою відповідальністю «Техно Серт Україна» від 19.08.2014 №1/08 та від 19.08.2014 №2/08 направлено на адресу останнього лист від 28.10.2014 за вих.№3431-09/37589-07, яким повернуло заявки та комплект документів Товариства з обмеженою відповідальністю «Техно Серт Україна» для усунення встановлених невідповідностей.

При цьому, відповідачем не враховано, що на момент прийняття рішення від 28.10.2014 в його розпорядженні вже знаходилась нова редакція Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Техно Серт Україна», в якій усунуто всі виявлені недоліки.

А відтак, заявки та комплект документів Товариства з обмеженою відповідальністю «Техно Серт Україна» повернути останньому без повного вивчення відповідачем всього комплекту документів.

При цьому, суд вказує, що відповідачем не приймалося рішення за результатами розгляду заявок Товариства з обмеженою відповідальністю «Техно Серт Україна» від 19.08.2014 №1/08 та від 19.08.2014 №2/08 у порядку, передбаченому наведеними законодавчими положеннями, а саме: шляхом видання відповідного наказу.

Зазначеного під час судового розгляду справи відповідачем не спростовано.

Водночас, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, суд виходить з такого.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

При цьому, Кодекс адміністративного судочинства України не містить визначення термінів нормативно-правовий акт та правовий акт індивідуальної дії.

Нормативно-правовий акт - виданий суб'єктом владних повноважень документ, який встановлює, змінює чи припиняє дію обов'язкових правил поведінки, обмежених в часі, просторі та за колом осіб, та призначений для неодноразового застосування. Правовий акт індивідуальної дії - виданий суб'єктом владних повноважень документ, прийнятий з метою реалізації положень нормативно-правового акту (актів) щодо конкретної життєвої ситуації, не містить загальнообов'язкових правил поведінки та стосується прав і обов'язків чітко визначеного суб'єкта (суб'єктів), якому він адресований.

Обов'язковою ознакою як нормативно-правового, так і правового акту індивідуальної дії є юридичний характер, тобто обов'язковість його приписів для відповідного суб'єкта (суб'єктів), дотримання яких забезпечується правовими механізмами.

Однак, як вбачається зі змісту оскаржуваного листа від 28.10.2014 №3431-09/37589-07, останній не має обов'язкового характеру і не встановлює для Товариства з обмеженою відповідальністю «Техно Серт Україна» прав та обов'язків у сфері публічно-правових відносин, а тому він не є рішенням у розумінні пункту 1 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України, з огляду на що вимога про скасування листа Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 28.10.2014 №3431-09/37589-07, яким відмолено Товариству з обмеженою відповідальністю «Техно Серт Україна» в призначенні/уповноваженні органом із сертифікації продукції та в призначенні/уповноваженні органом з сертифікації систем управління в державній системі сертифікації, не підлягає задоволенню.

Разом з тим, правила статті 105 Кодексу адміністративного судочинства України, стосовно зазначення позивачем у позовній заяві способу захисту судом порушених прав, не виключають можливості обрання іншого способу захисту самим судом. Зміст принципу офіційного з'ясування всіх обставин у справі зобов'язує адміністративний суд до активної ролі у судовому засіданні, в тому числі і до уточнення змісту позовних вимог, з наступним обранням відповідного способу захисту порушеного права (постанова Верховного Суду України від 20.04.2010, ЄДРСР № 9341137).

В той же час, відповідно до частини 2 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Враховуючи вищевикладене, для належного захисту порушених прав позивача, суд дійшов висновку про визнання протиправною бездіяльності Міністерства економічного розвитку і торгівлі України щодо не розгляду заявок Товариства з обмеженою відповідальністю «Техно Серт Україна» від 19.08.2014 №1/08 та від 19.08.2014 №2/08 у встановленому законодавством порядку та зобов'язання Міністерства економічного розвитку і торгівлі України повторно розглянути заявки Товариства з обмеженою відповідальністю «Техно Серт Україна» від 19.08.2014 №1/08 та від 19.08.2014 №2/08 з урахуванням висновків даної постанови.

При цьому, позовні вимоги, які полягають у зобов'язанні відповідача вчинити певні дії є передчасними, оскільки, як зазначено вище, відповідачем фактично не розглянуто заявок Товариства з обмеженою відповідальністю «Техно Серт Україна» від 19.08.2014 №1/08 та від 19.08.2014 №2/08 у порядок і спосіб, визначений законодавством України, з огляду на що суд дійшов висновку про розгляд останніх у встановленому законом порядку, як належний спосіб захист прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а, відтак, позовні вимоги про зобов'язання Міністерства економічного розвитку і торгівлі України вчинити певні дії, а саме - призначити/уповноважити ТОВ «Техно Серт Україна» органом із сертифікації продукції в державній системі сертифікації та призначити/уповноважити ТОВ «Техно Серт Україна» органом із сертифікації систем управління в державній системі сертифікації, на даний час є передчасними та задоволенню не підлягають.

Отже, суд дійшов висновку, що позовні вимоги, з урахуванням позиції Вищого адміністративного суду України, викладеної в ухвалі від 16.07.2015, підлягають задоволенню в частині визнання протиправною бездіяльності Міністерства економічного розвитку і торгівлі України щодо не розгляду заявок Товариства з обмеженою відповідальністю «Техно Серт Україна» від 19.08.2014 №1/08 та від 19.08.2014 №2/08 у встановленому законодавством порядку та зобов'язання Міністерства економічного розвитку і торгівлі України повторно розглянути заявки Товариства з обмеженою відповідальністю «Техно Серт Україна» від 19.08.2014 №1/08 та від 19.08.2014 №2/08 з урахуванням висновків даної постанови. В іншій частині позовних вимог суд дійшов висновку про відмову в їхньому задоволенні.

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Керуючись статтями 69, 70, 71 та 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Міністерства економічного розвитку і торгівлі України щодо не розгляду заявок Товариства з обмеженою відповідальністю «Техно Серт Україна» від 19.08.2014 №1/08 та від 19.08.2014 №2/08 у встановленому законодавством порядку.

Зобов'язати Міністерство економічного розвитку і торгівлі України повторно розглянути заявки Товариства з обмеженою відповідальністю «Техно Серт Україна» від 19.08.2014 №1/08 та від 19.08.2014 №2/08 з урахуванням висновків даної постанови.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Літвінова А.В.

Судді Кротюк О.В.

Мазур А.С.