Справа № 813/5326/15
Суддя: Кедик Марія Василівна
Дата ухвалення: 2015-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2015 року № 813/5326/15

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого-судді Кедик М.В., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом Дрогобицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області до фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу -

в с т а н о в и в :

Дрогобицька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області (далі Дрогобицька ОДПІ) звернулася до Львівського окружного суду з позовом до фізичної особи ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1В.), в якому просить суд стягнути податковий борг у сумі 365597,40 грн.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що у відповідача існує заборгованість внаслідок несплати податкових зобовязань з податку на додану вартість та з податку на доходи з фізичних осіб у розмірі 365597,40 грн. Оскільки заборгованість відповідачем добровільно не погашається, просить стягнути таку у судовому порядку.

Ухвалою суду від 06.11.2014 року відкрито скорочене провадження в адміністративній справі та запропоновано відповідачу у десятиденний строк з дня одержання ухвали подати заперечення проти позову та необхідні документи або заяву про визнання позову.

На адресу суду повернувся поштовий конверт, направлений відповідачу за адресою, яка зазначена у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців з відміткою "за закінченням терміну зберігання". Згідно з ч. 11 ст. 35 КАС України, у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 183-2 КАС України, суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Безпосередньо, всебічно, повно та обєктивно дослідивши наявні у справі докази, давши їм оцінку, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що державним реєстратором внесено запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців про проведення 12.09.2008 року державної реєстрації фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

31.07.2014 року державним реєстратором внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запис за № 2005195 про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1, підставою для його внесення стало власне рішення відповідача.

Згідно довідки від 26.08.2015 № 664710/1101-01-08 ФО-П ОСОБА_1 перебуває на обліку у Дрогобицькій ОДПІ.

За період провадження господарської діяльності відповідачем допущено утворення податкового боргу в розмірі 365597,40 грн.

Дрогобицькою ОДПІ 17.01.2012 року на підставі акта перевірки від 28.12.2011 року № 910/17-2/НОМЕР_1 прийнято податкові повідомлення-рішення № НОМЕР_2, яким збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість в сумі 227216,30 грн (з них за основним платежем 177557 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями 49659,30 грн) та № НОМЕР_3, яким збільшено суму грошового зобовязання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 128381,10 грн (з них за основним платежем 128381,10 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями 0,00 грн).

Вказані податкові повідомлення-рішення оскаржувалися ФО-П ОСОБА_1

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 20.02.2013 року у справі № 2а-5581/12/1370 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Дрогобицької обєднаної державної податкової інспекції Державної податкової служби у Львівській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору товариства з обмеженою відповідальністю Санаторій Шахтар про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 17.01.2012 року № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 в задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 08.04.2015 року постанову Львівського окружного адміністративного суду від 20.02.2013 року у справі № 2а-5581/12/1370 залишено без змін.

У зв'язку з несплатою відповідачем грошових зобов'язань Дрогобицька ОДПІ виставила ФО-П ОСОБА_1 податкову вимогу форми Ф від 05.06.2015 року № 371-23 на суму 350327,40 грн, яку вручено платникові податків.

Зазначена податкова вимога ні в адміністративному, ні в судовому порядку не оскаржена, узгоджена сума податкового зобовязання до бюджету на сплачена, тобто визнається сумою податкового боргу, а відтак підлягає стягненню з відповідача.

У добровільному порядку заборгованість відповідачем не сплачена.

Надаючи правову оцінку відносинам, що склались між сторонами, суд виходить з наступного.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Податковим кодексом України, Кодексом адміністративного судочинства України.

Згідно з пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим же Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до пп. 16.1.3 п. 16.1 ст. 16 цього ж Кодексу, платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, повязані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Згідно з пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 цього ж Кодексу, платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим же Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до пп. 20.1.19 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом, стягувати суми простроченої заборгованості суб'єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитом (позикою), залученим державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державну (місцеву) гарантію, а також за кредитом з бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно з п. 57.3 ст. 57 цього ж Кодексу, у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у пп. 54.3.1 - 54.3.6 п. 54.3 ст. 54 цього ж Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 цього ж Кодексу, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Окрім того, суд зазначає, що відповідно до абз. 2 пп. 65.10.8 п. 65.10 статті 65 Податкового кодексу України державна реєстрація (реєстрація) припинення підприємницької чи незалежної професійної діяльності фізичної особи або внесення до Державного реєстру запису про припинення такої діяльності фізичною особою не припиняє її зобов'язань, що виникли під час провадження підприємницької чи незалежної професійної діяльності, та не змінює строків, порядків виконання таких зобов'язань та застосування санкцій за їх невиконання.

Згідно з абз. 2 п. 97.3 ст. 97 Податкового кодексу України у разі державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи чи реєстрації у відповідному уповноваженому органі припинення незалежної професійної діяльності фізичної особи (якщо така реєстрація була умовою ведення незалежної професійної діяльності), погашення грошових зобов'язань та/або податкового боргу здійснюється за рахунок майна зазначеної особи.

Відповідно до пп. 97.4.3 п. 97.4 ст. 97 Податкового кодексу України особою, відповідальною за погашення грошових зобов'язань чи податкового боргу платника податків, є стосовно фізичної особи - підприємця або фізичної особи, яка провадить незалежну професійну діяльність, - така фізична особа.

Згідно з ч. 1 ст. 47 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» від 15.05.2003 року № 755 (далі - Закон України № 755 для проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем за її рішенням фізична особа - підприємець або уповноважена нею особа подає (надсилає) державному реєстратору реєстраційну картку на проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем за її рішенням. Державний реєстратор за відсутності підстав для залишення реєстраційної картки на проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем за її рішенням без розгляду зобов'язаний не пізніше наступного робочого дня з дати надходження цього документа внести до Єдиного державного реєстру запис про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем та в той же день видати (надіслати поштовим відправленням з описом вкладення) їй повідомлення про внесення такого запису (ч. 6 ст. 47 Закону України № 755).

Тобто, відповідно до приписів статті 47 Закону № 755 непогашення грошових зобов'язань перед кредиторами, в тому числі і перед бюджетами різних рівнів, не є перешкодою для внесення до Єдиного державного реєстру запис про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем.

Відповідно до частини 4 пункту 11.32 Порядку обліку платників податків і зборів від 09 грудня 2011 року № 1588 державна реєстрація (реєстрація) припинення підприємницької чи незалежної професійної діяльності фізичної особи або внесення до Реєстру самозайнятих осіб запису про припинення такої діяльності фізичною особою не припиняє її зобов'язань, що виникли під час провадження підприємницької чи незалежної професійної діяльності, та не змінює строків, порядків виконання таких зобов'язань та застосування санкцій за їх невиконання.

Отже, враховуючи положення чинного законодавства вбачається, що за погашення податкового боргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, діяльність якого припинена, відповідальною особою є ОСОБА_1

Відповідно до п. 95.1 ст. 95 Податкового кодексу України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності.

Згідно з п. 87.11 ст. 87 Податкового кодексу України, орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи.

Стаття 70 КАС України встановлює правила належності доказів, які визначають об'єктивну можливість доказу підтверджувати обставину, що має значення для вирішення справи, а також правила допустимості доказів, що визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину у справі. Предметом доказування, згідно з ч. 1 ст. 138 КАС України, є обставини (факти), якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

Доказів сплати відповідачем заборгованості суду не надано.

З огляду вищенаведеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Дрогобицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області про стягнення з фізичної особи ОСОБА_1 заборгованості в сумі 365597,40 грн є обґрунтованими, підтверджуються долученими до матеріалів справи доказами і підлягають до задоволення.

Відповідно до вимог ст. 94 КАС України, судові витрати у формі судового збору не належить стягувати з відповідача.

Керуючись ст. ст. 7-14, 35, 69-71, 86, 94, 159-163, 167, 183-2 КАС України, суд

постановив:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) до Державного бюджету України заборгованість в сумі 365597 (триста шістдесят пять тисяч пятсот девяносто сім) гривень 40 копійок.

Постанову суду звернути до негайного виконання.

Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку також іншими особами у зв'язку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки.

Строк для подання апеляційної скарги стороною або іншою особою, яка брала участь у справі, обчислюється з моменту отримання копії постанови.

Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

У разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, ухвала суду апеляційної інстанції по такій справі є остаточною і оскарженню не підлягає.

Постанова суду першої інстанції може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Згідно ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього ж Кодексу апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду першої інстанції, набирає законної сили у порядку та строки згідно ст. 254 КАС України.

Суддя Кедик М.В.