Справа № К/9991/5464/12-С
Суддя: Олексієнко М.М.
Дата ухвалення: 2015-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2015 року м. Київ К/9991/5464/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Олексієнка М.М. (доповідач), Тракало В.В., Штульман І.В.,

здійснивши в касаційному порядку попередній розгляд справи за адміністративним позовом Кіровоградського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів (далі - Фонд) до Державної спеціалізованої установи «Державний фонд сприяння молодіжному будівництву» (далі - ДСУ «Державний фонд сприяння молодіжному будівництву») про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені за касаційною скаргою представника позивача на ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21 липня 2010 року, -

в с т а н о в и л а :

У липні 2009 року представник Фонду звернувся в суд з позовом, відповідно до якого просив стягнути з відповідача адміністративно-господарські санкції в розмірі 5640 грн. за недотримання норм закону щодо працевлаштування інвалідів у 2008 році та 189,84 грн. пені за несвоєчасність внесення коштів.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25 серпня 2009 року, залишеною без змін Дніпропетровським апеляційним адміністративним судом від 21 липня 2010 року, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі представник позивача, з посиланням на порушення норм матеріального та процесуального права, допущені судами, просить попередні судові рішення скасувати і ухвалити нове про задоволення позову. Вказує на те, що ДСУ «Державний фонд сприяння молодіжному будівництву» не виконало норматив, встановлений статтею 19 Закону «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», по створенню у 2008 році додаткових робочих місць для інвалідів, у зв'язку з чим повинно сплатити адміністративно-господарські санкції та пеню.

З'ясувавши обставини справи в межах, передбачених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), колегія суддів приходить до висновку про відмову в задоволенні касаційної скарги з урахуванням наступного.

За змістом частини першої статті 20 Закону України від 21 березня 1991 року № 875-ХII «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» у редакції Закону України від 06.10.2005 року №2960-IV (далі - Закон № 875-ХІІ) підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, на яких працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, у фізичної особи, яка використовує найману працю. Положення цієї частини не поширюється на підприємства, установи і організації, що повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів.

Як установлено судами попередніх інстанцій, що відповідає фактичним обставинам справи, ДСУ «Державний фонд сприяння молодіжному будівництву» повністю утримується за рахунок коштів відповідних бюджетів, його діяльність не передбачає отримання прибутку, тому суди прийшли до обґрунтованого висновку про відсутність підстав притягнення відповідача до відповідальності, передбаченої статтею 20 Закону «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні»

Доводи, викладені в касаційній скарзі, висновок суду не спростовують і не дають підстав вважати рішення такими, що ухвалені з порушенням норм матеріального чи процесуального права.

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2000 року №1604 Державна спеціалізована фінансова установа «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» створена згідно з постановами Кабінету Міністрів України від 14 квітня 1997 р. N 334, від 2 червня 2000 р. N 885. Засновником установи є держава в особі Кабінету Міністрів України.

ДСУ «Державний фонд сприяння молодіжному будівництву» та його регіональні управління утримуються за рахунок державного і місцевих бюджетів, є неприбутковою організацією, що підтверджується довідкою Державної податкової інспекції у Печерському районі м. Києва та залишається в Реєстрі неприбуткових установ та організацій за ознакою 0002.

На підставі наведеного, керуючись статтями 220, 220-1, 223, 230 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника Кіровоградського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів відхилити, а ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21 липня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, оскарженню не підлягає, проте може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, встановленими статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: М.М. Олексієнко

В.В. Тракало

І.В. Штульман