Справа № 2а-237/09/0803
Суддя: Заверуха Олег Богданович
Дата ухвалення: 2011-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2011 р. Справа № 39276/09

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Заверухи О.Б.,

суддів Багрія В.М., Старунського Д.М.,

при секретарі судового засідання Янош М.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 квітня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної інспекції звязку України про визнання дій протиправними та скасування постанови, -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2008 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Державної інспекції звязку України в якому просила: визнати протиправною цільову позапланову перевірку підприємства ТОВ «Телемережі України» з 20 по 23 жовтня 2008 року, постанову від 13.11.2008 року на протокол № 889/03/7.1/2 від 23.10.2008 року про притягнення ОСОБА_1, як фінансового директора ТОВ «Телемережі України» до адміністративної відповідальності за ст. 145 ч. 1 КУпАП; скасувати постанову старшого державного інспектора Західного управління Державної інспекції звязку ОСОБА_2 від 13.11.2008 року на протокол № 889/03/7.1/2 від 23.10.2008 року про притягнення ОСОБА_1, як фінансового директора ТОВ «Телемережі України» до адміністративної відповідальності за ст. 145 ч. 1 КУпАП; визнати протиправними дії Державної інспекції звязку України та заборонити проведення перевірок ТОВ «Телемережі України» ДІЗ України до 2013 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначала про те, що вона як фінансовий директор та в.о. директора вказаних в постанові правопорушень не вчиняла, а посадові особи ДІЗ України безпідставно склали акт, протокол та винесли постанову, чим порушили законодавство України та перевищили свої повноваження.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 квітня 2009 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що оскільки протокол було складено уповноваженою особою Державної інспекції зв»язку України, а розгляд адміністративної справи за цим протоколом було проведено у встановленому законом порядку, постанова є обґрунтованою, винесеною з врахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду в якій просить оскаржувану постанову та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, оскільки судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши доповідь судді Львівського апеляційного адміністративного суду, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно посвідчення Державної інспекції зв'язку України від 16 жовтня № 889/03/07.1 на підставі листа юридичної особи - державного підприємства «Український державний центр радіочастот» в особі Волинської філії від 10.09.2008 року № 05-33/676/1/ та доданих до нього протоколів інструментальних оцінок характеристик виявлених незаконно діючих радіоелектронних засобів та протоколів вимірювань спектральних характеристик сигналу та рішення Національної комісії з питань регулювання зв'язку України від 12.09.2008 року № 1109 була проведена перевірка виконання ТзОВ «Телемережі України» ліцензійних умов відповідно до виданих ліцензій.

Посвідчення Державної інспекції зв'язку України від 16 жовтня № 889/03/07.1 відповідає вимогам ч. 3 ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», містить відтиск гербової печатки ДІЗ та підписано заступником начальником ДІЗ, що вбачається із копії посвідчення. Директор ТзОВ «Телемережі України» ОСОБА_3 з посвідченням на проведення позапланової перевірки та підставами її проведення був ознайомлений про що свідчить його розписка на даному посвідченні.

21 жовтня 2008 року виконання обов'язків директора ТзОВ «Телемережі України» з правом першого підпису покладено на фінансового директора товариства ОСОБА_1, що підтверджується копією наказу товариства № 11-ВІ від 21.10.2008 року.

Як вбачається із копії акту перевірки додержання законодавства про телекомунікації від 23 жовтня 2008 року № 889/03/07.1/1 Державної інспекції зв'язку та копії протоколу Державної інспекції зв'язку № 889/03/07.1/2 від 23.10.2008 року було зафіксовано ряд порушень ліцензіатом - в.о. директора ТзОВ «Телемережі України» ОСОБА_1 законодавства про телекомунікації, а саме: Закону України «Про телекомунікації», Закону України «Про радіочастотний ресурс», Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення », наказу Держкомбуду України від 12.11.2003 року № 187 та Ліцензійних умов, які затверджені Рішенням НКРЕЗ від 07.12.2007 року за № 1018. Із вказаного протоколу вбачається, що позивачка про ознайомлення з ним підписуватись відмовилась, про що посадовою особою ДІЗ зроблено відмітку в даному протоколі.

Протокол від 23 жовтня 2008 року № 889/03/7.1/2 складений старшим державним інспектором Західного управління Державної інспекції зв'язку ОСОБА_2

Судом першої інстанції також встановлено, що постановою від 13.11.2008 року Державної інспекції зв'язку до протоколу від 23 жовтня 2008 року № 889/03/7.1/2 за справою про адміністративне правопорушення законодавства про телекомунікації накладено адміністративне стягнення на фінансового директора ТзОВ «Телемережі України» ОСОБА_1 у вигляді штрафу в розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн., що підтверджується копією постанови.

Порушення полягали у тому, що позивачем: не забезпечено готовність телекомунікаційних мереж до роботи за надзвичайних ситуацій, надзвичайного та воєнного стану з можливістю оповіщення своїх замовників; не подано звітність за встановленою формою 51 зв'язок; не проведено державну санітарно-епідеміологічну експертизу, експертизу з питань пожежної безпеки та охорони праці наданої під час роботи комісії проектної документації; відсутні проектні рішення на теле- і радіомережі, що експлуатуються; відсутні схеми телекомунікаційних мереж; відсутні договори на оренду технологічних приміщень або свідоцтва на право власності приміщень у яких встановлено та експлуатуються власні РЕЗ; змонтовано, обслуговуються та експлуатуються деякі власні телерадіомережі та мережі інших власників без відповідних висновків щодо ЕМС; обслуговуються та експлуатуються без відповідних дозволів на експлуатацію деякі РЕЗ мовлення власних телерадіомереж та телевізійних мереж інших власників; відсутні свідоцтва про метрологічну повірку власних контроль-вимірювальних приладів та плани їх перевірки.

З огляду на встановлені судом першої інстанції обставини та наявні у справі докази, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно 4.3. Порядку здійснення державного нагляду за ринком телекомунікацій затвердженого рішенням Національної комісії з питань регулювання зв»язку України від 27.10.2006 року № 426 у разі виявлення з боку суб»єкта ринку телекомунікацій порушень законодавства за результатами перевірки уповноважені посадові особи ДІЗ оформляють припис про порушення законодавства про телекомунікації складають протокол про вчинення адміністративного правопорушення, розглядають справу та виносять постанову за справою про адміністративне правопорушення у сфері телекомунікацій.

Так, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції вірно встановлено, що старший державний інспектор Західного управління Державної інспекції зв»язку ОСОБА_2, яким був складений протокол згідно Порядку здійснення державного нагляду за ринком телекомунікацій, затвердженого рішенням Національної комісії з питань регулювання зв»язку України від 27.10.2006 року № 426 мав повноваження складати зазначений протокол про адміністративне правопорушення, оскільки був уповноважений на це Наказом Державної інспекції зв'язку від 21.02.2007 року № 22, що вбачається із копії протоколу від 23 жовтня 2008 року № 889/03/7.1/2.

Згідно ч. 2 ст. 30 Закону України «Про радіочастотний ресурс України» користування радіочастотним ресурсом України здійснюється на підставі: ліцензій на користування радіочастотним ресурсом України та дозволів на експлуатацію субєктами господарювання, які користуються радіочастотним ресурсом України для надання телекомунікаційних послуг, ліцензій на мовлення, виданих Національною радою України з питань телебачення і радіомовлення, та дозволів на експлуатацію субєктами господарювання, які користуються радіочастотним ресурсом України для розповсюдження телерадіопрограм телерадіоорганізаціями.

Відповідно до ч.4 ст. 50 цього Закону присвоєння радіочастот радіоелектронним засобам у смугах радіочастот, виділених для телерадіомовлення, та видача відповідних дозволів на експлуатацію радіоелектронних засобів здійснюється УДЦР на підставі ліцензії на мовлення або подання Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення для багатоканальних телесистем, які передбачають використання радіочастотного ресурсу України. Користувачів радіочастотного ресурсу України в сфері телерадіомовлення визначає Національна рада України з питань телебачення та радіомовлення та видає ліцензії на мовлення, в яких вказані виділені частоти, потужності радіоелектронних засобів і місце користування радіочастотним ресурсом.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції вірно не взято до уваги надану позивачем копію дозволу на експлуатацію РЕЗ звукового мовлення № 13070514, виданого Державній організації Волинській ОДТРК, оскільки такий не розміщений на бланку суворої звітності, не містить відтиску печатки та підпису, не зареєстрований в переліку виданих дозволів ДП «УДЦР», а відтак, не відповідає вимогам законодавства.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що приймаючи оскаржувану постанову відповідач діяв у межах наданих повноважень та прийшов до вірного висновку про наявність правових підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності, оскільки в її діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 145 КУпАП.

Із врахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, ухвалив законне та обґрунтоване судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстав для його скасування немає.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст. 195, ст. 196, п.1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 квітня 2009 року по справі № 2а-237/09 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий :О.Б. Заверуха

Судді : В.М. Багрій

ОСОБА_4

Повний текст ухвали

виготовлений та підписаний

13.10.2011 року