Справа № 487/3917/15-а
Суддя: Карташева Т. А.
Дата ухвалення: 2015-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 487/3917/15-а
Провадження №2-а/487/111/15
ПОСТАНОВА

Іменем України

23.09.2015 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого-судді Карташевої Т.А.

при секретарі Уманському І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Миколаєві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Адміністрації Заводського району Миколївської міської ради, начальника відділу санітарної інспекції управління комунального господарства та благоустрою адміністрації Ленінського району Миколаївської міської ради ОСОБА_2 про визнання дій протиправними і скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з адміністративним позовом, в якому просила поновити строк на оскарження, визнати дії начальника відділу санітарної інспекції управління комунального господарства та благоустрою адміністрації Ленінського району Миколаївської міської ради ОСОБА_2 з притягнення до адміністративної відповідальності протиправними, скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення від 31 березня 2015 року, прийняту адміністративною комісією адміністрації Заводського району Миколївської міської ради про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП. В обгрунтування позову зазначила, що 30.03.2015 року вона, будучи приватним підприємцем, та ОСОБА_3 уклали договір оренди нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: м. Миколаїв, пр. Миру, 14/3. До підписання договору оренди їй за згодою ОСОБА_4, попереднього власника нежитлового приміщення, було дозволено провести підготовчі роботи по організації торгівлі в цьому приміщенні. Під час проведення цих робіт прийшов начальник відділу санітарної інспекції управління комунального господарства та благоустрою адміністрації Ленінського району Миколаївської міської ради ОСОБА_2, який повідомив про необхідність укласти договір про вивезення твердих побутових відходів, і з цією метою запропонував прийти до адміністрації. 19.03.2015 р. вона прийшла до адміністрації Ленінського району Миколаївської міської ради, де уклала договір про вивезення твердих побутових відходів. При цьому під час співбесіди посадова особа адміністрації Ленінського району ОСОБА_2 запитував у неї про особисті дані, пояснюючи, що це необхідно для укладення договору про вивезення твердих побутових відходів. Після цього 20.05.2015 року вона отримала листа з Заводського відділу ДВС з повідомленням про відкриття виконавчого провадження, 22.05.2015 р., ознайомившись з матеріалами виконавчого провадження, дізналася про оскаржувану постанову. З зазначеною постановою вона не погоджується виходяи з наступного. Відповідно до п. 12.2 Правил благоустрою, санітарного утриманя територій, забезпечення чистоти і порядку в м. Миколаєві від 25.01.2011 р. №4/13 не передбачена відповідальність орендарів саме нежитлових приміщень, на момент складання протоколу вона не була орендарем нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: м. Миколаїв, пр. Миру, 14/3, оскільки протокол було складено 18.03.2015 р., а договір оренди укладено 30.03.2015 р. На її адресу не надходило жодного виклику до уповноважених органів або повідомлення про розгляд справи про адміністративне правопорушення, тобто вона була позбавлена права на захист та дачу пояснень.

В судовому засіданні представник позивача адвокат ОСОБА_5 позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити, надавши пояснення, аналогічні змісту позовної заяви. Відповідно до заяви від 23.09.2015 р. просив справу розглянути у його відсутність.

Начальник відділу санітарної інспекції управління комунального господарства адміністрації Ленінського району Миколаївської міської ради ОСОБА_2 до судового засідання не з*явився, відповідно до листа адмінстрації Ленінського району Миколаївської міської ради від 07.07.2015 р. №04.01-19/635 ОСОБА_2 звільнено з посади на підставі наказу голови адміністрації району від 19.05.2015 р. №170.

Представник відповідача адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради ОСОБА_6 в судовому засіданні 29.07.2015 р. позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що ОСОБА_1 постанова оскаржується з порушенням строків, визначених ст. 289 КУпАП. Копія постанови була направлена відповідачу поштою 01.04.2015 р., що підтверджується зазначеною в постанові №75 від 31.04.2015 р. датою її відправлення поштою, а також фіксацією дати відправки постанови в журналі обліку постанов про адміністративні правопорушення. 23.03.2015 р. позивачу направлено повідомлення вих. №48 про дату, час та місце засідання адміністративної комісії, а оскільки ОСОБА_1 не з*явилася, справу було розглянуто за її відсутності. Не відповідають дійсності і твердження ОСОБА_1 про складання протоколу про адміністративне правопорушення у її відсутність, оскільки в протоколі містяться відомості про відмову правопорушника від підпису. Крім того, обставини, викладені позивачем щодо укладення договору оренди приміщення, розташованого за дресою: м. Миколаїв, пр. Миру, буд. 14/3, не містять інформації щодо предмета доказування. Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 не уклала договір на вивіз ТПВ з магазину «Косметика з Білорусі», який розташований за адресою: м. Миколаїв, пр.Миру, 14, що також підтверджується і договором №748/10 від 19.05.15 р., в якому зазначене місце знаходження магазину. Позивачем порушено п. 2.24 Правил благоустрою санітарного утримання територій, забезпечення чистоти і порядку в м. Миколаєві, затверджених рішенням Миколаївсбкої міської ради №28/10 від 16.05.2013 р.

В судове засідання, призначене 23.09.2015 р. представник відповідача не з*явився, про причини неявки суд не сповістив, про дату судового розгляду був повідомлений особисто під звукозапис в минулому судовому засдіанні.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Враховуючи викладене, наявність у справі заперечень відповідача проти позову, суд визнав за можливе розглядати справу за відсутності відповідача.

Заслухавши сторони, дослідивши надані ними докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 6 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що 18.03.2015 р. начальником відділу санітарної інспекції управління комунального господарства та благоустрою ОСОБА_2 було складено протокол про те, що ОСОБА_1 на теперішній час не уклала договір на вивіз ТПВ з магазину «Косметика із Белорусії» по пр. Миру, 14 зі спеціалізованим підприємством, чим порушила п. 12.2.8 Правил благоустрою, санітарного утримання території, забезпечення чистоти і порядку в м. Миколаєві.

Відповідно до постанови №75 від 31.03.2015 р. адміністративної комісії адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень на користь держави за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП.

Статтею 152 КУпАП України встановлюється відповідальність за порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких, у визначеному законом порядку орган (посадова) особа встановлює наявність чи відсутність адміністативного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Крім цього, виходячи з вимог ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, а ст. 277-2 регламентовано, що таке повідомлення повинно бути вручено не пізніш як за три доби до дня слухання справи. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання, чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.

Стаття 280 КУпАП визначає обставини, що підлягають з'ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, і до них зокрема відносять те, що уповноважений орган (посадова особа) зобов'язаний з'ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, при з'ясуванні всіх цих обставин, і лише за умови їх підтвердження, при накладенні адміністративного стягнення повинні бути враховані загальні правила накладення стягнення за адміністративні правопорушення, якими, відповідно до ст. 33 є характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини що пом'якшують і обтяжують відповідальність. Лише та постанова, яка винесена з дотриманням вищевказаник норм закону, вважається законною.

Як вбачається з пояснень сторін, справа про вчинення адміністративного правопорушення була розглянута адміністративною комісією у відсутності ОСОБА_1 До письмових заперечень відповідача проти позову додана ксерокопія листа №48 від 23.03.2015 р. на ім*я ОСОБА_1 про розгляд справи про адміністративне правопорушення 31.03.2015 р., однак відсутнє підтвердження про отримання цього повідомлення позивачем, що свідчить про порушення вимог закону при розгляді справи. Інших доказів про те, що позивач належним чином був повідомлений про час, дату та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, відповідачем не представлено.

Крім цього, в оскаржуваній постанові не вказано, які обставини враховувались відповідачем при її винесенні. За таких обставин, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова винесена без додержання вимог щодо повноти, всебічності та об'єктивності з'ясування обставин справи.

У відповідності до вимог п.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обов*язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Разом з тим, всупереч вищевказаним вимогам, представником відповідача не представлено суду жодних доказів (зокрема, не надано матеріалів справи про адміністративне правопорушення), які б спростовували доводи позивача та підтверджували правомірність винесення оскаржуваної постанови, тому суд вважає необхідним зазначену постанову скасувати.звернення до суду за захистом своїх прав

Суд вважає, що позивачем при поданні даного позову не був пропущений строк звернення до суду за захистом своїх прав, оскільки позивач про порушення своїх прав дізналася 22.05.2015 р. під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, відкритого на підставі постанови №75 від 31.03.2015 р. адміністративної комісії при адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради, про що свідчить її підпис про отримання постанови саме 22.05.2015 р. Відповідачем не було надано належних доказів, що підтверджують направлення ОСОБА_1 постанови про накладення адміністративного стягнення.

Вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправними дій начальника відділу санітарної інспекції управління комунального господарства та благоустрою адміністрації Ленінського району Миколаївської міської ради ОСОБА_2 задоволенню не підлягають. Протиправними (неправомірними) діями в розумінні адміністративного права визнається правопорушення, тобто винне діяння посадової особи, за яке таку особу може бути притягнуто до юридичної відповідальності. Факт порушення на момент складення протоколу про адміністративне правопорушення існував, і відповідно, дії відповідача не можуть бути охарактеризовані як протиправні (неправомірні). Відповідач, маючи на те надані законом повноваження, після виявлення правопорушення, правильно дійшов до висновку про необхідність складення протоколу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 6, 9-11, 17, 18, 71, 94, 128, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 251, 256, 268, 278, 280 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Адміністрації Заводського району Миколївської міської ради, начальника відділу санітарної інспекції управління комунального господарства та благоустрою адміністрації Ленінського району Миколаївської міської ради ОСОБА_2 про визнання дій протиправними і скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Постанову адміністративної комісії Заводського району Миколаївської міської ради від 31 березня 2015 року винесену по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 152 КпАП України відносно ОСОБА_1, про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень на користь держави скасувати.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Повернути ОСОБА_1 146 грн. 16 коп. судового збору за рахунок коштів Державного бюджету України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі складення постанови у повному обсязі відповідно до частини 3 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Т.А. Карташева