Справа № 2а-359/09
Суддя: Довгополов О.М.
Дата ухвалення: 2011-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2011 р. Справа № 40099/09

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого: Довгополова О.М.,

суддів: Пліша М.А., Святецького В.В.

розглянувши в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами у м. Львові апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Калуської міської ради Івано-Франківської області на постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 05 червня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Калуської міської ради Івано-Франківської області про визнання протиправною бездіяльності та зобовязання вчинити дії,-

ВСТАНОВИЛА

12 травня 2009 року позивач звернулася до суду з позовом у якому просила визнати незаконними дії відповідача щодо виплати допомоги по догляду за дитиною та зобовязати провести перерахунок призначеної допомоги і виплатити недоотриману суму допомоги 7959,14 грн. за період з вересня 2007 року по квітень 2009 року включно та 1143,31 грн. компенсації частини втрачених доходів у звязку з порушенням термінів виплати.

Постановою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 05 червня 2009 року позовні вимоги задоволено. Визнано незаконними дії відповідача щодо виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та зобовязано здійснити перерахунок нарахованих позивачу сум допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з вересня 2007 року по квітень 2009 року відповідно до Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» та Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік», Закону України «Про державний бюджет України на 2009 рік».

Відповідач в апеляційній скарзі просить скасувати постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити повністю. Свої вимоги обгрунтовує неправильним застосуванням судом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних в ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи наявність вищевказаних умов, колегія суддів вважає можливим здійснювати розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про її задоволення, враховуючи наступне.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що позивач є матірю дитини ІНФОРМАЦІЯ_1 та здійснювала догляд за останньою до досягнення нею трирічного віку, тому відповідно до ст.ст. 13, 14 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» має право на допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Також, судом було встановлено, що виплата позивачеві такої допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з вересня 2007 року по квітень 2009 року здійснювалася у розмірах, менших, ніж передбачено законом.

Задовольняючи позовні вимоги за період з вересня по грудень 2007 року, суд першої інстанції керувався Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007, яким визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення пункту 14 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» у частині зупинення на 2007 рік дії, зокрема, ч. 1 ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», якою визначено, що виплата такої допомоги здійснюється в розмірі встановленого прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

При цьому колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 99 КАС України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин та розгляду справи в суді першої інстанції) для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Згідно з частинами 1, 2 статті 100 цього Кодексу (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин та розгляду справи в суді першої інстанції) пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін. Якщо суд визнає причину пропущення строку звернення до суду поважною, адміністративна справа розглядається і вирішується в порядку, встановленому цим Кодексом.

Враховуючи пропущення позивачем річного строку звернення до адміністративного суду без поважних причин, наполягання відповідача на відмові у позові на цій підставі, колегія суддів приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог за період з вересня по грудень 2007 року.

Відповідно до п. 3 розділу VIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» від 21.11.1992 року № 2811-XII (далі - Закон № 2811-XII) допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між: з 1 січня 2008 року - 50 відсотками, з 1 січня 2009 року - 75 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців.

Оскільки виплата позивачеві допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у 2008 році та в оспорюваний період 2009 року здійснювалась відповідно до п. 3 розділу VIII Закону № 2811-XII, позовні вимоги за вказані періоди задоволенню не підлягають.

Задовольняючи позовні вимоги за період з 01.01.2008 року, суд першої інстанції помилково керувався ст. 58 Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік» у частині встановлення прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, не враховуючи положення п. 23 розділу ІІ Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», якими внесено зміни до ст.15 Закону № 2811-XII якими було встановлено розміри допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, положення якого неконституційними не визнавались.

Наведене є підставою для скасування постанови та прийняття нової про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись статтями 195, 197 ч. 1 п.2, ст.ст. 198, 202 п.4, ст. 205 ч. 2, ст.ст. 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Калуської міської ради Івано-Франківської області задовольнити, постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 05 червня 2009 року у справі №2-а-359/09 скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена у шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили.

Головуючий: О.М. Довгополов

Судді: М.А. Пліш

ОСОБА_2