Справа № 826/17669/14
Суддя: Донець О.Є.
Дата ухвалення: 2015-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

06 жовтня 2015 року м. Київ К/800/24900/15

головуючого Донця О.Є.,

суддів: Логвиненка А.О.,

Мороза В.Ф.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «КСГ» на постанову окружного адміністративного суду м. Києва від 27.02.2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 19.05.2015 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КСГ» до Київської міської ради, за участю прокуратури Оболонського району м. Києва, про визнання недійсним та скасування в частині рішення,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю «КСГ» звернулося до окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Київської міської ради про визнання недійсним та скасування в частині рішення, в якому просило:

- визнати недійсним з моменту прийняття та скасувати пункт № 643 Додатку до рішення Київської міської ради від 28.02.2013 року № 89/9146 «Про внесення змін до договорів оренди земельних ділянок у частині приведення розміру річної орендної плати у відповідність до положень статті 288 Податкового кодексу України» (XI сесії VI скликання)».

Постановою окружного адміністративного суду м. Києва від 27.02.2015 року у задоволенні позовних вимог Товариству з обмеженою відповідальністю «КСГ» було відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 19.05.2015 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «КСГ» було залишено без задоволення, а постанову окружного адміністративного суду м. Києва від 27.02.2015 рок у- без змін.

У касаційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю «КСГ», не погоджуючись з даними рішеннями, посилаючись на допущені судами порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову окружного адміністративного суду м. Києва від 27.02.2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 19.05.2015 року та ухвалити нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

Перевіривши наведені в касаційній скарзі доводи, рішення судів першої та апеляційної інстанції щодо правильності застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Розглядаючи справу по суті, суди попередніх інстанцій виходили з того, що спір у цій справі є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів. На думку колегії суддів такий висновок не ґрунтується на правильному застосуванні норм процесуального права з огляду на нижченаведене.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України, компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України,).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позову є вимоги про визнання недійсним з моменту прийняття та скасування пункту № 643 Додатку до рішення Київської міської ради від 28.02.2013 року № 89/9146 «Про внесення змін до договорів оренди земельних ділянок у частині приведення розміру річної орендної плати у відповідність до положень статті 288 Податкового кодексу України» (XI сесії VI скликання)».

Причиною звернення позивача до суду із даним позовом фактично є його незгода із рішенням відповідача про односторонню зміну відповідачем умов укладеного сторонами по справі договору оренди земельної ділянки, наслідком якої є збільшення розміру орендної плати за користування цією ділянкою.

У якості правових підстав позову позивач посилається, крім іншого, на приписи статтей 526, 629, 651, 654 Цивільного кодексу України, статтю 188 Господарського кодексу України, які регулюють питання виконання договорів та правил зміни їх умов.

За даних обставин, колегія суддів дійшла висновку про те, що метою подання даного позову є захист прав позивача як орендаря земельної ділянки, в тому числі на зміну умов договору оренди в порядку, передбаченому нормами Цивільного та Господарського кодексів України. Отже, даний спір не є адміністративним, не може розглядатися за правилами Кодексу адміністративного судочинства України, та у даному випадку має вирішуватися за правилами Господарського процесуального кодексу України.

Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України, суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до частини 1 статті 228 КАС України суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі з підстав, встановлених статтями 155 і 157 цього Кодексу.

З урахуванням викладеного, зважаючи на помилковість позиції судів попередніх інстанцій щодо наявності у переданому на вирішення суду ознак публічно-правового спору, колегія суддів дійшла висновку, що судові рішення попередніх інстанцій підлягають скасуванню, а провадження у справі - закриттю.

Керуючись статтями 157, 220, 222, 223, 228, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «КСГ» - задовольнити частково.

Постанову окружного адміністративного суду м. Києва від 27.02.2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 19.05.2015 року - скасувати.

Провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КСГ» до Київської міської ради, за участю прокуратури Оболонського району м. Києва, про визнання недійсним та скасування в частині рішення - закрити.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута Верховним Судом України в порядку, передбаченому статтями 235 - 244 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: О.Є. Донець

А.О. Логвиненко

В.Ф. Мороз