Справа № 465/2168/15-а
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2015-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2015 р. Справа № 876/7020/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Затолочного В.С., Каралюса В.М.,

при секретарі судового засідання: Дутка І.С.

з участю апелянта ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Франківського районного суду міста Львова від 09 червня 2015 року у адміністративній справі №465/2168/15-а за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Франківському районі м. Львова про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до управління Пенсійного Фонду України у Франківському районі м. Львова про визнання дій управління Пенсійного Фонду України у Франківському районі м. Львова неправомірними, зобов'язання вчинити дії для призначення пенсії ОСОБА_2 (недоотриманою у зв'язку із смертю з 02.03.2012 року по ІНФОРМАЦІЯ_2); виплатити допомогу на поховання ОСОБА_2 в розмірі двох пенсій згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення»; поновити строк отримання пенсії батька ОСОБА_2 у спадок ОСОБА_1; поновити строк «Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання» №1 від 23.03.2012 року, для отримання допомоги на поховання ОСОБА_2 в управлінні Пенсійного Фонду України у Франківському районі м. Львова; призначити моральну шкоду в розмірі 1000 грн. за нервові переживання і витрачений час; покласти на відповідача повернути сплачений судовий збір.

Постановою Франківського районного суду міста Львова від 09 червня 2015 року в задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, позивачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що постанова суду першої інстанції є необґрунтованою та незаконною, прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права та невірним встановленням обставин у справі. Просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позову в повному обсязі.

В судовому засіданні апеляційного розгляду справи позивач апеляційну скаргу підтримала з підстав зазначених у скарзі, просила постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позову в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не прибув, хоча належним чином був повідомлений про дату судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується наступне. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, помер ІНФОРМАЦІЯ_2, про що свідчить копія свідоцтва про смерть останнього серії НОМЕР_1, виданим Франківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції. На день смерті, останній досягнув шістдесятирічного віку.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2, позивач ОСОБА_1 являється рідною дочкою померлого ОСОБА_2

Суд першої інстанції в задоволенні позову відмовив з тих підстав, що оскільки померлий ОСОБА_2 не перебував на обліку у відповідача як пенсіонер і пенсійного забезпечення не отримував, то підстави для виплати допомоги на поховання органами Пенсійного фонду відсутні.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 52 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування», сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв'язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім'ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім'ї, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Згідно ч. 2 цієї ж статті, члени сім'ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 53 України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування», у разі смерті пенсіонера особам, які здійснили його поховання, виплачується допомога на поховання пенсіонера в розмірі двомісячної пенсії, яку отримав пенсіонер на момент смерті.

Згідно з п. 5.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 35.11.2005р. №22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. за №1566/11846 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2004р. за №895/25672), особа яка звертається по допомогу на поховання, подає до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, заяву про виплату допомоги на поховання та довідку про смерть пенсіонера або витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання.

Зі змісту вказаних вище норм законодавства вбачається, що звернення членів сім'ї померлого пенсіонера за виплатою суми пенсії допускається у випадку, коли така пенсія дійсно належала померлому пенсіонеру.

Згідно довідки, виданої 10.02.2015 року №11-Г/8 управлінням Пенсійного Фонду України у Франківському районі м. Львова, ОСОБА_2 як пенсіонер на обліку не перебував і пенсійного забезпечення не отримував.

Таким чином, підстави для виплати допомоги на поховання органами Пенсійного фонду, передбачені ст. 52 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» відсутні, оскільки батько позивача як пенсіонер на обліку не перебував та пенсійного забезпечення не отримував.

Постановою Франківського районного суду м. Львова від 29.11.2012 року, залишеною в силі ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 03.04.2013 року та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 14.10.2014 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до Франківського відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради про визнання дій протиправними та виплату допомоги на поховання, за безпідставністю позовних вимог. Даним рішенням суду встановлено, що покійний ОСОБА_2 на день смерті досяг шістдесятирічного віку, мав достатній стаж для отримання пенсії, однак за призначенням пенсії у пенсійний фонд не звернувся.

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній, або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Що стосується вимоги позивача про зобов'язання відповідача вчинити дії для призначення пенсії ОСОБА_2 (недоотриманою у зв'язку із смертю з 02.03.2012 року по ІНФОРМАЦІЯ_2), то така до задоволення не підлягає, оскільки пенсія призначається за поданою особисто заявою, а ОСОБА_2 про призначення пенсії не звертався.

Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Представлені відповідачем на заперечення позовних вимог докази у своїй сукупності не дають підстав вважати що рішення відповідача є протиправним, а натомість вказують на те, що останнє прийнятий відповідачем обґрунтовано, з дотриманням вимог Конституції та законів України, в межах повноважень та спосіб, передбачений чинним законодавством України та підстав для його скасування не вбачається.

З урахуванням наведеного вище, як наслідок відсутні підстави для задоволення позову в частині стягнення моральної шкоди.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Приведені в апеляційні скарзі доводи, висновку суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування постанови суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Керуючись статтями 160 ч. 3, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Франківського районного суду міста Львова від 09 червня 2015 року у адміністративній справі №465/2168/15-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а у разі складення в повному обсязі відповідно до ч. 3 ст. 160 КАС України - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий суддя З.М. Матковська

Судді В.С. Затолочний

В.М. Каралюс

Повний текст ухвали складено 06.10.2015р.