Справа № 569/7699/15-а
Суддя: Шевчук С.М.
Дата ухвалення: 2015-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:Рудика Л.Д.
Суддя-доповідач:Шевчук С.М.
УХВАЛА

іменем України

"06" жовтня 2015 р. Справа № 569/7699/15-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Шевчук С.М.

суддів: Майора Г.І.

Одемчука Є.В.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційні скарги ОСОБА_3, Управління Пенсійного фонду України в м.Рівне Рівненської області на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від "15" червня 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в м.Рівне Рівненської області про визнання дій протиправними та зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Рівненського міського суду від 15.06.2015року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в місті Рівне щодо відмови здійснити перерахунок і виплату призначеної ОСОБА_3 пенсії за вислугу років відповідно до приписів ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції Закону №2663-ІІІ від 12 липня 2001 року) виходячи із розрахунку 90 % відсотків заробітної плати та скасовано розпорядження № 821538 від 07 листопада 2012 року в частині здійснення з 01 липня 2012 року розрахунку пенсії за вислугу років із розміру 80% від суми заробітної плати - протиправними.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в місті Рівне починаючи із 28 листопада 2014 року здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_3 пенсії за вислугу років відповідно до приписів ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» ( в редакції Закону №2663-ІІІ від 12 липня 2001 року), виходячи із розрахунку 90% від суми заробітної плати згідно довідки №18-256 від 27 серпня 2012 року, виданої прокуратурою Рівненської області, з урахування проведених виплат.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції сторони звернулися з апеляційними скаргами у яких вказують, що судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Позивач зазначає, що суд не вирішив всіх позовних вимог, зокрема постановляючи рішення суд першої інстанції не прийняв жодного процесуального рішення відносно вимог позивача про зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_3 пенсії за вислугу років відповідно до приписів ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» ( в редакції Закону №2663-ІІІ від 12 липня 2001 року), виходячи із розрахунку 90% за період з 01.07.2012 року по 27.11.2014року. Просить суд апеляційної інстанції змінити рішення суду першої інстанції у названій частині та прийняти рішення про задоволення вимог позивача починаючи з 01.01.2012 року.

Відповідач в свою чергу просить скасувати обумовлену постанову та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову. В обґрунтування апеляційної скарги відповідач вказує, що судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема позивач зазначає, що при перерахунку пенсії ним правомірно застосовано ставку 80%, оскільки з 01 жовтня 2011 року положення частини першої статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ щодо призначення прокурорам і слідчим пенсії за вислугу років у розмірі не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку втратили чинність у зв'язку з внесенням змін до редакції цієї статті Законом №3668-VІ. Водночас, відповідач зазначає що позивач пропустив строк звернення до суду з позовом про скасування розпорядження № 821538 від 07 листопада 2012 року.

Сторони в судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, а відтак розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження відповідно до ст. 197 КАС України.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають до задоволення, з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що позивач перебуває на пенсійному обліку відповідача із 01 липня 2011 року та отримує пенсію за вислугою років, відповідно до ст. 50-1 ЗУ «Про прокуратуру». Страховий стаж роботи позивача становить 26 років 7 місяців 2 дні, в тому числі 18 років 9 днів робота на посадах прокурорів і слідчих прокуратури. З урахуванням наявного стажу та положень ст. 50-1 ЗУ «Про прокуратуру» в редакції чинній до 01 жовтня 2011 року, позивач отримував пенсію із розрахунку 90 відсотків заробітку.

Частиною першою статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ (у редакції, чинній на час призначення пенсії) було встановлено, що прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

У відповідності з положеннями статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ у разі підвищення заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників, призначені працівникам органів прокуратури пенсії за вислугою років підлягають перерахунку

31 травня 2012 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури», яка набрала чинності 14 червня 2012 року, у зв'язку з чим з 01 липня 2012 року у позивача виникло право на перерахунок призначеної пенсії.

04 вересня 2012 року позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України в місті Рівне з письмовою заявою про перерахунок пенсії з більш високого заробітку та надав довідку № 18-265 від 27 серпня 2012 року, про заробітну плату працюючого на відповідній посаді прокурора прокуратури.

Розпорядженням № 821538 від 07 листопада 2012 року управляння Пенсійного фонду України в місті Рівне здійснило позивачу перерахунок пенсії з 01 липня 2012 року виходячи з розміру 80 відсотків від суми заробітної плати, що зазначена у довідці № 18-265 від 27 серпня 2012 року, на підставі статті 50-1 Закону з урахуванням змін, внесених Законом України від 08 липня 2011 року «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи».

Названі обставини були встановлені судом першої інстанції, підтверджено матеріалами справи, сторонами не заперечувались.

Дослідивши доводи відповідача наведені у апеляційній скарзі з приводу наявності у відповідача правових підстав для зменшення розміру призначеної позивачу пенсії за вислугу років з 90 відсотків до 80 відсотків при проведенні перерахунку пенсії з 01 липня 2012 року, колегією суддів враховано відповідно до частини першої статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ в редакції, що діяла на час призначення пенсії позивачу, він набув право на пенсію за вислугою років з часу її призначення у розмірі 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Законом № 3668-VІ, який набрав чинності з 01 жовтня 2011 року, внесено зміни до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, якими передбачено, що пенсія прокурорам і слідчим призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Отож, з 01 жовтня 2011 року положення частини першої статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ щодо призначення прокурорам і слідчим пенсії за вислугу років у розмірі не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку втратили чинність у зв'язку з внесенням змін до редакції цієї статті Законом №3668-VІ.

Разом з тим, підстави та порядок перерахунку пенсій прокурорам регулюють частини тринадцята, вісімнадцята статті 50-1 Закону №1789-ХІІ, положення яких щодо перерахунку пенсії у зв'язку із прийняттям Закону № 3668-VІ змін не зазнали (змінилась лише нумерація частин цієї статті).

Так, відповідно до частини тринадцятої статті 50-1 Закону №1789-ХІІ обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Згідно з частиною вісімнадцятою статті 50-1 Закону №1789-ХІІ призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

З огляду на зазначені положення законодавства колегія суддів погоджується з висновком суду попередньої інстанції про те, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, оскільки внесені Законом №3668-VІ зміни до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам є частини тринадцята, вісімнадцята статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, які змін у зв'язку із прийняттям Закону № 3668-VІ не зазнали.

Водночас, вирішуючи питання про застосування цього Закону в часі, суд виходить із того, що згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції про протиправності дій відповідача з приводу зменшення позивачу розміру пенсії у відсотках з 90% до 80%.

Аналогічну правову позицію з приводу порядку застосування обумовлених положень законодавства викладено у постановах Верховного Суду України від 10 грудня 2013 року № 21-348а13, № 21-420а13 та від 17 грудня 2013 року № 21-445а13.

Що ж стосується доводів апеляційної скарги відповідача щодо пропуску позивачем строків звернення до суду з вимогою про визнання протиправними дії відповідача та скасування розпорядження № 821538 від 07 листопада 2012 року в частині здійснення з 01 липня 2012 року розрахунку пенсії за вислугу років із розміру 80% від суми заробітної плати, то в обґрунтування причин пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач посилався на те, що за результатами проведеного відповідачем перерахунку пенсії, починаючи з вересня 2012року, розмір виплачуваної йому пенсії збільшився, жодного письмового повідомлення з приводу проведених нарахувань та зменшення базових відсотків при обрахунку пенсії з 90% до 80% відповідач йому не надсилав. Про названі обставини позивач дізналася з листа відповідача № 154/10 від 28 квітня 2015 року.

Згідно частини другої статті 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який як не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Дослідивши викладені позивачем обставини, колегією суддів встановлено, що до 01.07.2012року розмір пенсії позивача складав 5733,46грн., після проведеного у 2012 році перерахунку розмір пенсії позивача становив 6111,16грн. Вказані обставини підтверджуються листом відповідача №154/10 від 28.04.2015року (а.с. 14), розпорядженнями позивача №821538 від 07.11.2012року (а.с. 13) та розпорядженням, залученим листом відповідача №12409/10 від 05.10.2015року.

.

Отож, загальний розмір пенсії позивача після перерахунку у грошовому виразі було збільшено, жодного письмового повідомлення з приводу проведених нарахувань та зменшення базових відсотків при обрахунку пенсії з 90% до 80% відповідач йому не надсилав, а відтак позивач не знав і не міг дізнатися про те, що відповідачем під час перерахунку його пенсії також прийнято спірне розпорядження яке також стосується зменшення базових відсотків під час перерахунку пенсії позивачу.

Відтак, з врахуванням наведених обставин справи та положень ч.2 ст. 99 КАС України, колегія суддів приходить до висновку, що позивачем не було пропущено строку звернення до суду з названими позовними вимогами про визнання протиправними дії відповідача та скасування розпорядження № 821538 від 07 листопада 2012 року, оскільки про вказані обставини позивач дізналася в квітні 2015року. З адміністративним позовом до суду позивач звернулась у травні 2015року.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги відповідача не спростовують висновків суду першої інстанції і не впливають на правильність прийнятого судового рішення. Відтак, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції у частині яка стосується вимог позивача, які були задоволені прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для скасування відсутні.

Що стосується апеляційних вимог позивача щодо зміни рішення суду першої інстанції у частині та прийняти рішення про задоволення вимог позивача починаючи з 01.07.2012 року у зв'язку з тим, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення не прийняв жодного процесуального рішення, що стосуються вимог позивача про зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_3 пенсії за вислугу років відповідно до приписів ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» ( в редакції Закону №2663-ІІІ від 12 липня 2001 року), виходячи із розрахунку 90% за період з 01.07.2012 року по 27.11.2014року, то колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Дослідивши рішення суду першої інстанції та позовну заяву позивача, колегією встановлено, що судом першої інстанції не прийнято жодного процесуального рішення, що стосуються вимог позивача про зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_3 пенсії за вислугу років відповідно до приписів ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» ( в редакції Закону №2663-ІІІ від 12 липня 2001 року), виходячи із розрахунку 90% за період з 01.07.2012 року по 27.11.2014року.

Відповідно до ст. 168 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадках, якщо щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного із клопотань не ухвалено рішення. Додаткове судове рішення або ухвала про відмову в ухваленні додаткового судового рішення може бути оскаржено.

За таких обставин, зазначений недолік може бути усунуто виключно судом, який ухвалив судове рішення, а в даному випадку- Рівненським міським судом Рівненської області.

Враховуючи викладене, оскаржуване рішення суду першої інстанції в частині задоволеного позову відповідає дійсним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, доводи апеляційних скарг його висновків не спростовують, а тому підстав для скасування цього судового рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_3, Управління Пенсійного фонду України в м.Рівне Рівненської області залишити без задоволення, а постанову Рівненського міського суду Рівненської області від "15" червня 2015 р. без змін.

Ухвала ) набирає чинності з моменту її постановлення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя С.М. Шевчук

судді: Г.І. Майор

Є.В.Одемчук

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам: Управління Пенсійного фонду України в м.Рівне Рівненської області вул.Відінська,41,м.Рівне,33018

4-третій особі: - ,