Справа № 813/1882/13-а
Суддя: Ліщинський Андрій Михайлович
Дата ухвалення: 2015-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2015 р. Справа № 876/4560/15

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі :

головуючого судді: Ліщинського А.М.,

суддів: Довгої О.І., Запотічного І.І.

при секретарі судового засідання: Керод Х.І.

з участю представника відповідача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Львові МГУ Міндоходів на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2015 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова мережа «Барвінок» до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у місті Львові Державної податкової служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,-

В С Т А Н О В И Л А:

12.03.2013 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 17.12.2012 року.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що висновки акта перевірки відповідача, на підставі якого винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення, не відповідають вимогам чинного законодавства щодо порядку ведення обліку товарних запасів субєктами підприємницької діяльності.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 23.05.2013р. позов ТзОВ «Торгова мережа «Барвінок» задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № від 17.12.2012р.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 18.11.2014р. апеляційну скаргу СДПІ з ВПП у м. Львові ДПС задоволено, постанову Львівського окружного адміністративного суду від 23.05.2013р. скасовано та прийнято нову постанову, якою в задоволенні позову ТзОВ «Торгова мережа «Барвінок» відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 15.01.2015р. касаційну скаргу ТзОВ «Торгова мережа «Барвінок» на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 18.11.2014р. задоволено частково, постанову Львівського окружного адміністративного суду від 23.05.2013р. та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 18.11.2014р. скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2015 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків в м. Львові Державної податкової служби № від 17.12.2012 року.

Відповідач постанову оскаржив, не погодившись із зазначеним судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, зазначивши, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права та є незаконною, просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову, якою відмовити в задоволені позову.

В апеляційній скарзі покликається на те, що позивачем під час перевірки не надано ні оригіналів, ні належним чином завірених копій прихідних накладних. Крім того, зазначив, що такі документи не надавалися після закінчення перевірки.

У ході апеляційного розгляду представник апелянта ОСОБА_1 надав пояснення та просить задовольнити апеляційну скаргу.

Інші особи які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не зявилися, що не перешкоджає розгляду справи в їх відсутності згідно з ч.4 ст. 196 КАС України.

Судова колегія заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне її відхилити з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено порушення позивачем п. 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 року, а рішення СДПІ з ОВП у м.Львові № від 17.12.2012р. в частині застосування до ТзОВ «ТМ «Барвінок» штрафних (фінансових санкцій) в розмірі 27264,52 грн. (у розмірі подвійної вартості товарів, які не обліковано за місцем реалізації та зберігання) за порушення п.12 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 року № 265/95-ВР є протиправним та підлягає скасуванню.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Згідно ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, добросовісно.

Частиною 1 ст. 195 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Правильність вирішення справи відповідно до вимог ст.13 КАС України забезпечується системою: апеляційною та касаційною. Можливість апеляційного та касаційного оскарження судових рішень є принципом адміністративного судочинства, що спрямований на забезпечення прав осудності (законності та обґрунтованості) судових рішень.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, що на підставі направлень від 04.12.2012р. №182/34-00 та №180/33-00, згідно з п.п.20.1.29 п.20.1 ст.20, п.80.2.6 п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України та наказу від 04.12.2012р. №234 відповідачем проведено перевірку торгового підрозділу ТзОВ «Торгова мережа «Барвінок», що розташований за адресою вул. Чигиринська, 11а м. Львів щодо дотримання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій.

Перевіркою встановлено порушення п.12 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», яке полягає в тому, що на момент перевірки на реалізації знаходились товари на загальну суму 13632,26грн. без наявності прихідних накладних, що є порушенням порядку ведення обліку товарних запасів.

За результатами вказаної перевірки складено Акт №000003 від 04.12.2012р. з додатками (надалі - Акт перевірки), на підставі якого СДПІ з ОВП у м.Львові прийнято податкове повідомлення-рішення № від 17.12.2012р., яким застосовано до позивача штрафні (фінансові) санкції в сумі 27264,52 грн. (у розмірі подвійної вартості товарів, які не обліковано за місцем реалізації та зберігання). Додатком № 3 до акта перевірки від 04.12.2012 року є відомість про результати перевірки щодо повноти оприбуткування, реалізації та фактичних залишків запасів (ТМЦ), у якій наведено перелік товару, щодо якого відповідач зазначив про його неналежний облік за місцем реалізації, а також його вартість.

Не погодившись із вказаним податковим повідомленням - рішенням, позивач звернувся зі скаргою від 26.12.2012р. до окружної ДПС Центрального офісу з ОВП ДПС.

За результатами розгляду скарги прийнято рішення №3037/10/10-233 від 20.02.2013р., яким ТзОВ «Торгова мережа «Барвінок» в задоволенні скарги відмовлено, а податкове повідомлення-рішення від 17.12.2012р. № - залишено без змін.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні регулюються Законом України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 року.

ОСОБА_2 поширюється на всіх юридичних осіб, створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, а також на представництва іноземних суб'єктів господарської діяльності, які зобов'язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно з законодавством.

Частина 4 ст. 8 Закону України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 року передбачає, що для забезпечення ведення бухгалтерського обліку підприємство самостійно обирає форми його організації.

Відповідно до п.5 ст. 8 Закону України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні», підприємство самостійно визначає облікову політику, обирає форму бухгалтерського обліку, розробляє систему і форми внутрішньогосподарського (управлінського) обліку, звітності і контролю господарських операцій, затверджує правила документообігу і технологію обробки облікової інформації.

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначаються Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 року. Згідно з п. 12 ст. 3 вказаного Закону, суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані вести у порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів, які відображені в такому обліку, за винятком продажу товарів особами, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку обсягів реалізованих товарів (наданих послуг).

Колегія суддів погоджується з думкою суду першої інстанції, що п. 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 року передбачає альтернативні форми ведення обліку товарних запасів, а саме: облік товарних запасів на складах; облік товарних запасів за місцем їх реалізації; облік товарних запасів на складах та за місцем їх реалізації, і разом з цим, не містить імперативного припису щодо обов'язкового обліку товарних запасів виключно за місцем їх реалізації.

Статтею 6 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 року передбачено, що облік товарних запасів фізичною особою - суб'єктом підприємницької діяльності ведеться у порядку, визначеному чинним законодавством, а юридичною особою (її філією, відділенням, іншим відокремленим підрозділом) - у порядку, визначеному відповідним національним положенням (стандартом) бухгалтерського обліку. Облік ведеться з урахуванням особливостей, встановлених для суб'єктів малого підприємництва. Обов'язок із ведення обліку товарних запасів не застосовується до осіб, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку придбаних або проданих товарів.

Згідно з ч. 2 ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» від 16.07.1999 року (з наступними змінами та доповненнями), бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій у відповідності до положень ч. 1 ст. 9 вказаного Закону є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до п. 6.1., 6.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Мінфіну України № 88 від 24.05.1995р., первинні документи та облікові регістри, що пройшли обробку, бухгалтерські звіти і баланси підлягають обов'язковій передачі до архіву. Первинні документи та облікові регістри, що пройшли обробку, бухгалтерські звіти і баланси до передачі їх до архіву підприємства, установи повинні зберігатися в бухгалтерії у спеціальних приміщеннях або зачинених шафах під відповідальністю осіб, уповноважених головним бухгалтером.

З аналізу вищенаведених норм закону, вбачається, що облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації здійснюється на підставі первинних бухгалтерських документів, які підтверджують факти здійснення господарських операцій. При цьому, відсутність накладних або їх неправильне оформлення не може бути віднесено до порушень встановленого порядку обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації. Крім того, законодавством не передбачено порядку обліку товарних запасів на складах та/або за місцем реалізації. Інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в реєстрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов'язаних рахунках бухгалтерського обліку.

Для здійснення облікової політики позивачем видано наказ від 28.12.2011 року № 30/2012 щодо організації бухгалтерського обліку та облікової політики, яким визначено, що на підприємстві належить застосовувати машинну обробку документів з використанням комп'ютерної програми бухгалтерського обліку. У додатку до наказу № 30/2011 від 01.01.2011 року передбачено, що облік товарних запасів здійснюється на бухгалтерському рахунку обліку № 28 «Товари» відокремлено за кожним підрозділом (місцем складування чи реалізації товару) за допомогою автоматизованої облікової системи на підставі первинних документів. Оприбуткування товарів здійснюється фахівцем комп'ютерного обліку підрозділу, який заносить дані про номенклатуру, кількість та вартість товарів із підтверджених підписом комірника прихідних накладних на товар. В кінці дня фахівець комп'ютерного обліку формує товарний звіт про рух товар на підрозділі та додає до нього прихідні та розхідні накладні. Товарний звіт із прикріпленими до нього прихідними і розхідними накладними передасться бухгалтерії, де бухгалтер проводить аналіз відповідності зазначених даних в накладних даним в облікових регістрах. Прихідні накладні слугують підтвердженням в щомісячних актах звірок товарно-грошових зобов'язань з постачальниками, які проводяться централізовано в бухгалтерії.

Отже, вказаний наказ чітко регламентує машинну обробку документів за допомогою комп'ютерної програми бухгалтерського обліку. Прихідні накладні на товар дублюються в електронному вигляді і містять ті ж самі відомості та реквізити, що й оригінали на паперових носіях. Позивач, на підтвердження того, що на підприємстві функціонує автоматизована система обробки інформації надав копію договору з ТзОВ «Прості програмні системи» №1/2010 від 02.01.2010 року з додатками до нього про супровід баз даних автоматизованої інформаційної системи «SoftMarket», яка впроваджена на торгових підрозділах ТзОВ «Торгова мережа «Барвінок».

Згідно з наказом керівника позивача №1/А/П від 02.01.2008р. після того, як документи пройшли машинну обробку, вони передаються на зберігання в архів, який знаходиться за адресою: м.Львів, вул. Городоцька, 359, що і є місцем зберігання первинних документів.

Крім того, суд зазначає, що чинним законодавством не передбачено обов'язкової наявності документів бухгалтерського обліку безпосередньо за місцем реалізації товару, а на складах позивача відповідачем перевірки не проводилось.

Перелік товарів, які знаходились у магазині ТзОВ «ТМ «Барвінок», що знаходиться за адресою вул. Чигиринська, 11а м. Львів станом на 04.12.2012р. підтверджується довідкою про товарні запаси.

Крім того, з письмових пояснень завідуючого магазину ТзОВ «ТМ «Барвінок» ОСОБА_3 від 04.12.2012р. вбачається, що на момент проведення перевірки прихідні накладні на товар знаходилися в бухгалтерії центрального офісу за адресою м. Львів, вул. Городоцька, 359, про що і повідомлялось податкових інспекторів.

Суд не бере до уваги доводи відповідача щодо неподання позивачем для перевірки відповідних документів як під час проведення перевірки, так і після її закінчення, оскільки це є правом позивача, і те, що він таким правом не скористався, жодним чином не свідчить про порушення ним норм законодавства.

Скасовуючи постанову Львівського апеляційного адміністративного суду, в ухвалі ВАСУ від 15.01.2015р., вказує, що чинним законодавством не передбачено, що за місцем знаходження господарської одиниці субєкта господарювання повинні знаходитися оригінали первинних документів, які є підставою для бухгалтерського обліку.

В матеріалах справи містяться копії прихідних накладних з відміткою про отримання позивачем товару, в яких зазначено адресу доставки (адресу торгового підрозділу позивача (м. Львів, вул. Чигиринська, 11а); копії електронних накладних, які є відображенням тих же прихідних накладних. Зазначені документи формуються працівниками позивача при прийманні товару та заносяться в електронну базу, в якій здійснюється облік товару; копії товарно-транспортних накладних, згідно з якими товар поставлявся покупцю на торговий підрозділ за адресою: м. Львів, вул. Чигиринська, 11а.

Відповідно до статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно з статтею 86 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Мотивація та докази, наведені у апеляційній скарзі, не дають адміністративному суду апеляційної інстанції підстав для постановлення висновків, які б спростовували правову позицію суду першої інстанції.

За таких обставин справи, колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, оскільки вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм у оскаржуваному судовому рішенні належну правову оцінку.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не являються суттєвими і не складають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи.

Керуючись статтями 160 ч.3, 195, 196, 198 п.1, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Львові МГУ Міндоходів залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2015 року у справі №813/1882/13-а без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя А.М.Ліщинський

Судді О.І.Довга

ОСОБА_4