Справа № 803/1726/15
Суддя: Ксензюк Андрій Ярославович
Дата ухвалення: 2015-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2015 року Справа № 803/1726/15

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ксензюка А.Я.,

при секретарі судового засідання Новак Л.О.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Нововолинської обєднаної держаної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення прийнятого Нововолинською обєднаною держаною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Волинській області (далі Нововолинська ОДПІ ГУ ДФС) 15 червня 2015 року №3517-03, яким визначено суму грошового зобовязання з транспортного податку з фізичних осіб в розмірі 8 333 грн. 33 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що транспортний податок з фізичних осіб, визначений у статті 267 Податкового кодексу України, був запроваджений згідно із Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28 грудня 2014 року №71-VІІІ, який набрав чинності з 1 січня 2015 року. Однак, на думку позивача, вимога щодо сплати даного податку у 2015 році суперечить принципу стабільності податкового законодавства, закріпленого в підпункті 4.1.9 пункту 4.1 статті 4 Податкового кодексу України, згідно якого зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки. Оскільки відповідно до вимог Бюджетного кодексу України бюджетний період становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року, то зміни до Податкового кодексу України, внесені за кілька днів до початку бюджетного періоду 2015 року, не можуть застосовуватись до позивача.

Відповідач в поданому письмовому запереченні від 30 липня 2015 року №397/10-03-19 предявленні позовні вимоги заперечив, мотивуючи тим, що стаття 267 Податкового кодексу України передбачає обовязок власників транспортних засобів, які використовуються до 5 років і мають обєм циліндрів двигуна понад 3000 куб.см, сплатити транспортний податок у розмірі 25 000 грн. За таких обставин прийняте контролюючим органом податкове повідомлення-рішення від 15 червня 2015 року №3517-03 вважає правомірним та просить в задоволенні позову відмовити повністю.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 3 серпня 2015 року провадження у справі №803/1726/15 було зупинено до 11 вересня 2015 року.

Ухвалою суду від 30 вересня 2015 року провадження в справі було поновлено та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, викладених з позовній заяві, просив позов задовольнити.

Представник відповідача 29 вересня 2015 року подав клопотання про розгляд справи без його участі. Підтримав доводи, наведені у запереченнях, просив в задоволені позову відмовити.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає з таких підстав.

Судом встановлено, що Нововолинською ОДПІ ГУ ДФС 15 червня 2015 року сформовано та направлено ОСОБА_2 податкове повідомлення-рішення №3517-03, яким визначено суму грошового зобовязання з транспортного податку з фізичних осіб в розмірі 8 333 грн. 33 коп.

Відповідно до підпункту 267.1.1 пункту 267.1 статті 267 Податкового кодексу України платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування.

Об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають об'єм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см (підпункт 267.1.1 пункту 267.1 статті 267 Податкового кодексу України)

Згідно із підпунктом 267.3.1 пункту 263.1 статті 267 Податкового кодексу України базою оподаткування є легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25 000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті (пункт 267.4 статті 267 Податкового кодексу України).

Як передбачено підпунктом 267.5.1 пункту 267.5 статті 267 Податкового кодексу України, базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Порядок обчислення і сплати податку, строки сплати податку передбачено у пунктах 267.6, 267.7 та 267.8 статті 267 Податкового кодексу України, відповідно до яких обчислення суми податку з об'єкта/об'єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку.

Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

Щодо об'єктів оподаткування, придбаних протягом року, податок сплачується фізичною особою-платником починаючи з місяця, в якому виникло право власності на такий об'єкт. Контролюючий орган надсилає податкове повідомлення-рішення новому власнику після отримання інформації про перехід права власності.

Нарахування податку та надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень про сплату податку фізичним особам - нерезидентам здійснюють контролюючі органи за місцем реєстрації об'єктів оподаткування, що перебувають у власності таких нерезидентів.

Органи внутрішніх справ зобов'язані до 1 квітня 2015 року подати контролюючим органам за місцем реєстрації об'єкта оподаткування відомості, необхідні для розрахунку податку.

З 1 квітня 2015 року органи внутрішніх справ зобов'язані щомісячно, у 10-денний строк після закінчення календарного місяця подавати контролюючим органам відомості, необхідні для розрахунку податку, за місцем реєстрації об'єкта оподаткування станом на перше число відповідного місяця.

Форма подачі інформації встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної податкової політики.

Платники податку - юридичні особи самостійно обчислюють суму податку станом на 1 січня звітного року і до 20 лютого цього ж року подають контролюючому органу за місцем реєстрації об'єкта оподаткування декларацію за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками поквартально.

Щодо об'єктів оподаткування, придбаних протягом року, декларація юридичною особою - платником подається протягом місяця з дня виникнення права власності на такий об'єкт, а податок сплачується починаючи з місяця, в якому виникло право власності на такий об'єкт.

У разі переходу права власності на об'єкт оподаткування від одного власника до іншого протягом звітного року податок обчислюється попереднім власником за період з 1 січня цього року до початку того місяця, в якому він втратив право власності на зазначений об'єкт оподаткування, а новим власником - починаючи з місяця, в якому він набув право власності на цей об'єкт.

Контролюючий орган надсилає податкове повідомлення-рішення новому власнику після отримання інформації про перехід права власності.

За об'єкти оподаткування, придбані протягом року, податок сплачується пропорційно кількості місяців, які залишилися до кінця року, починаючи з місяця, в якому проведено реєстрацію транспортного засобу.

Податок сплачується за місцем реєстрації об'єктів оподаткування і зараховується до відповідного бюджету згідно з положеннями Бюджетного кодексу України.

Транспортний податок сплачується:

а) фізичними особами - протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення;

б) юридичними особами - авансовими внесками щокварталу до 30 числа місяця, що наступає за звітним кварталом, які відображаються в річній податковій декларації.

Відповідно до довідки про автотоварознавче дослідження колісного транспортного засобу «INFINITI QX 56», реєстраційний номер НОМЕР_1 UA від 24 червня 2015 року встановлено: дата випуску транспортного засобу травень 2010 року; власник згідно реєстраційного документу ОСОБА_2. Дана обставина не заперечувалась в судовому засіданні представником позивача.

Таким чином, з врахуванням вимог статті 267 Податкового кодексу України, позивач ОСОБА_2 як власник транспортного засобу з роком випуску до 5 років та обємом двигуна більше 3000 куб.см. зобовязана сплатити до бюджету транспортний податок за чотири місяці 2015 року в розмірі 8 333 грн. 33 коп., що також підтверджується розрахунком сплати ОСОБА_2 транспортного податку на 2015 рік.

Суд не приймає до уваги твердження позивача про порушення принципу стабільності податкового законодавства, відтак протиправності прийнятого відповідачем податкового повідомлення-рішення, з наступних підстав.

Статтею 4 Податкового кодексу України визначено основні засади податкового законодавства України та передбачено, що податкове законодавство України ґрунтується, зокрема, на принципі стабільності, відповідно до якого зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки. Податки та збори, їх ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватися протягом бюджетного року.

Дійсно, згідно із Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28 грудня 2014 року №71-VІІІ, який набрав чинності з 1 січня 2015 року, статтю 267 Податкового кодексу України викладено в новій редакції. Прийнятими змінами до Податкового кодексу України запроваджено з 2015 року обовязок власників легкових автомобілів з роком випуску до 5 років та обємом двигуна більше 3000 куб.см сплачувати транспортний податок в розмірі 25 000 грн.

Суд вважає, що порушення законодавцем принципу стабільності податкового законодавства України щодо внесення змін до будь-яких елементів податків та зборів пізніше шести місяців до початку нового бюджетного періоду не є підставою для звільнення платника податку від обовязку сплатити такий податок у відповідному податковому періоді та не може бути безумовною підставою для скасування оскаржуваного позивачем податкового повідомлення-рішення.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, усі рішення та дії субєкта владних повноважень мають підзаконний характер, тобто повинні бути прийняті (вчинені) на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені законом.

Відповідно до частини першої, другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом також приймається до уваги, що відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З врахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог ОСОБА_2, а тому в задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

За правилами частини третьої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (чинного на дату подання адміністративного позову до суду), під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.

Керуючись частиною третьою статті 160, статтею 163 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволені адміністративного позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (45700, Волинська область, місто Горохів, вулиця Вячеслава Чорновола, будинок 8, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на користь Державного бюджету України несплачений судовий збір в розмірі 1 644 (одна тисяча шістсот сорок чотири) грн. 30 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя А.Я. Ксензюк

Постанова в повному обсязі складена 5 жовтня 2015 року.