Справа № 279/5374/15-а
Суддя: Малахова Н.М.
Дата ухвалення: 2015-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Коваленко В.П.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"29" вересня 2015 р. Справа № 279/5374/15-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Малахової Н.М.

суддів: Жизневської А.В.

ОСОБА_2,

при секретарі Єрикаловій О.О. ,

за участю представника позивача

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області на постанову Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від "06" травня 2015 р. у справі за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області про визнання незаконним рішення державного виконавця ,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2015 року Головне Управління Пенсійного фонду України в Житомирській області звернулося до суду з позовом до Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області, в якому просило визнати незаконними дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області та скасувати постанову про накладення штрафу від 14 лютого 2015 року. В обґрунтування своїх вимог посилалося на те, що постанова про накладення штрафу прийнята безпідставно та всупереч нормам чинного законодавства, оскільки відповідно до вимог ч.1ст.3 Закону України " Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" та ч.2ст.3 Закону України "Про виконавче провадження" рішення про стягнення коштів з державних органів виконується органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів; боржник не в змозі виконати судове рішення та оскаржувану постанову в силу відсутності власних коштів.

Постановою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 06.05.2015 року позов задоволено.

Визнано незаконними дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішення управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Житомирській області. Скасовано постанову про накладення штрафу від 14 лютого 2015 року.

В апеляційній скарзі Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області просить скасувати вказану постанову.

Розглянувши справу у межах, визначених ст. 195 КАС України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області зобов'язано Головне управління Пенсійного Фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_3 недоплачених коштів передбачених ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі двох мінімальних заробітних плат за період з 01.01.2009 року по 22.07.2011 року з врахуванням проведених виплат та зміни розміру мінімальної заробітної плати у вказаний період. З метою примусового виконання рішення Коростенським міськрайсудом видано виконавчий лист № 279/6833/13-а, відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області відкрито виконавче провадження №42489118 та розпочато виконавчі дії.

14 лютого 2015 року державним виконавцем було винесено постанову про накладення штрафу на Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області в сумі 680 гривень за невиконання зазначеного рішення Коростенського міськрайонного суду.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов висновків щодо протиправності спірної постанови державного виконавця.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, оскільки вони ґрунтуються на приписах чинного законодавства.

Відповідно до ст.1 Закону України " Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно - правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших Законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою статті 6 цього Закону визначено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до приписів частин першої - третьої статті 75 Закону України "Про виконавче провадження" після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення , державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

Якщо рішення не виконано і виконання може бути проведено без участі боржника, державний виконавець організовує виконання відповідно до повноважень, наданих йому законом, та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом. При цьому на боржника повторно накладається штраф у порядку, встановленому статтею 89 цього Закону.

У разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав.

Відповідно до положень частини першої статті 89 Закону України "Про виконавче провадження" у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Частиною другою цієї ж статті встановлено, що у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону.

Отже, враховуючи вищенаведені норми закону, обов'язковою ознакою, яка надає право державному виконавцю застосувати заходи, передбачені ст. 89 Закону України "Про виконавче провадження" є невиконання рішення без поважних причин.

Судом встановлено, що підставою для накладення штрафу стало те, що боржником в строк встановлений для самостійного виконання рішення суду не виконане. 14.07.2014 року, 29.08.2014 року та 14.11.2014 року на адресу боржника направлені вимоги державного виконавця щодо виконання рішення суду. Однак, станом на 14.02.2015 року рішення суду не виконано.

У зв'язку з фактичною неможливістю виконання бюджетними державними органами судових рішень про стягнення, виплату коштів Верховною Радою України 5 червня 2012 року було прийнято Закон України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", відповідно до положень частини першої статті 3 якого виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Отже, списання коштів з рахунків державного органу на виконання судових рішень проводиться лише за умови наявності таких коштів.

Згідно матеріалів справи, позивач частково виконав рішення суду, а саме: провів перерахунок доплати до пенсії за проживання на території радіоактивного забруднення відповідно до ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи " за період з 01.01.2009 по 22.07.2011 року з урахуванням проведених виплат, в сумі 49200,13 грн. При цьому повідомив, що видатки, необхідні для виконання судових рішень про перерахунок та виплату пенсій за цим Законом, не передбачені бюджетною програмою, інших наявних коштів, які б могли бути спрямовані відповідачем на виконання рішень суду, в управлінні ПФУ немає.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що часткове невиконання судового рішення управлінням ПФУ з незалежних від останнього причин (через відсутність відповідного фінансування із державного бюджету) є поважною причиною в розумінні статей 75 та 89 Закону України "Про виконавче провадження", а відтак прийняття державним виконавцем оскаржуваної постанови про накладення штрафу є неправомірним.

При цьому, накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

З урахуванням наведеного висновок суду першої інстанції ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права, тому апеляційна скарга не підлягає до задоволення, а постанова суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області залишити без задоволення, а постанову Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від "06" травня 2015 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Н.М. Малахова

судді: А.В. Жизневська

ОСОБА_2

Повний текст cудового рішення виготовлено "01" жовтня 2015 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області вул. Ольжича,7,м.Житомир,10003

3- відповідачу/відповідачам: Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області м-н Соборний, 1,м.Житомир,10014

4-третій особі: - ,