Справа № 804/3751/15
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2015-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"02" вересня 2015 р. справа № 804/3751/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко О.М. (доповідач),

суддів: Чередниченко В.Є., Нагорної Л.М.,

при секретарі судового засідання Яковенко О.М.,

за участю:

представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Тоговий дім "Елвас"

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 березня 2015 року у справі №804/3751/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Елвас"

до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області

про визнання протиправним та скасування наказу, -

встановив:

В березні 2015 року позивач звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати наказ відповідача № 96 від 26.02.2015 року "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "Торговий дім "Елвас".

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 березня 2015 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено. Постанова мотивована тим, що відповідачем не було порушено встановлений Податковим кодексом України порядок призначення перевірки позивача, тому наказ відповідача є правомірним.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивач оскаржив її в апеляційному порядку, посилаючись на порушення порушення судом норм матеріального і процесуального права.

В апеляційній скарзі позивач, зокрема, вказує на те, що:

- питання законності декларування ТОВ "ТД "Елвас" заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість у податковій декларації з ПДВ за липень 2014 року вже було перевірено відповідачем у вересні 2014 року, згідно наказу ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська від 09.09.2014 р.№1328 "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "ТД "Елвас" (код за )" та на підставі пп.78.1.8 п.78.1 ст.78 та п.200.11 ст.200 ПК України;

- відповідно до пункту 200.6 ст.200 ПК України (п.200.6 ст.200 ПК України діяв на час декларування ТОВ "ТД "Елвас" бюджетного відшкодування у липні 2014 року) платник податку може прийняти самостійно рішення про зарахування в повному обсязі належної йому суми бюджетного відшкодування або її частини у зменшення податкових зобов'язань з цього

податку, що виникли протягом наступних звітних періодів, за наявності умов, передбачених пунктом 200.4 цієї статті. Зазначене рішення відображається платником податку у податковій декларації, яку він подає за результатами звітного періоду, в якому виникає право на подання заяви про отримання бюджетного відшкодування. Платник податку зберігає право на отримання бюджетного відшкодування коштами у майбутніх звітних періодах;

- зміна напрямку відшкодування при декларуванні бюджетного відшкодування можлива виключно шляхом надання уточнюючих декларацій з ПДВ за той податковий період, коли виник обов'язок з декларування цього відшкодування;

- зміна напрямку відшкодування не є помилковою, оскільки внаслідок такої зміни не відбувається зміна (уточнення) податкового зобов'язання та/або податкового кредиту з ПДВ, тому внаслідок зміни напрямку відшкодування не потребується проведення повторної перевірки правомірності та правильності декларування бюджетного вішкодування, підтвердженого раніше проведеною перевіркою;

- при прийнятті рішення судом не враховано норму пункту 33, яким підрозділ 2 "Особливості справляння податку на додану вартість" розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України доповнений Законом №71-VІІІ;

- пунктом 3 Прикінцевих положень Закону №71-VІІІ встановлено, що у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб-підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюється виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або вимогами Кримінального процесуального кодексу України.

Також посилався на процесуальні порушення, допущені судом під час розгляду справи.

В судовому засіданні представники позивача апеляційну скаргу підтримали, просили постанову суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача проти апеляційної скарги заперечував, просив постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, наявні в матеріалах

справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що позивачем 30 січня 2015 року подано уточнюючу податкову декларацію з ПДВ за період липень 2014 року в порядку підпункту 50.1 статті 50 Податкового кодексу України, а саме, в порядку виправлення самостійно виявлених помилок, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації.

26 лютого 2015 року ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області видано наказ № 96 "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "Торговий дім "Елвас", згідно якого вирішено розпочати документальну позапланову виїзну перевірку позивача з питання правильності нарахування суми податку на додану вартість заявленої до відшкодування з бюджету на рахунок платника у банку по уточнюючому розрахунку з податку на додану вартість за липень 2014 року з 26.02.2015 року, тривалістю 30 календарних днів, на підставі п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п.78.1.8 п.78.1 ст.78, п.200.11 ст.200 ПК України.

27 лютого 2015 року посадовими особами ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська вручено директору ТОВ "Торговий дім "Елвас" оскаржуваний наказ №96 від 26.02.2015 року.

Директором ОСОБА_4 та головним бухгалтером ОСОБА_5 ТОВ "Торговий дім "Елвас", в офісі за адресою м. Дніпропетровськ, пр. К. Маркса, буд. 17-В, відмовлено у допуску посадових осіб ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська до проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "Торговий дім "Елвас" (код за ).

На підставі пункту 81.2 статті 81 Податкового кодексу України 27 лютого 2015 року податковим органом складено акт № 249/04-63-15-02/31737080 про відмову посадовими особами ТОВ "Торговий дім "Елвас" у допуску посадових осіб ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська до проведення документальної позапланової виїзної перевірки.

Суд першої інстанції зазначає про відсутність підстав для визнання оскаржуваного наказу протиправним та колегія суддів погоджується з таким висновком суду, з огляду на наступне.

Відповідно до п.78.1.8 п.78.1 ст.78 ПК України документальна позапланова виїзна перевірка здійснюється, якщо платником подано декларацію, в якій заявлено до відшкодування з бюджету податок на додану вартість, за наявності підстав для перевірки, визначених у розділі V цього Кодексу, та/або з від'ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.

Документальна позапланова перевірка з підстав, визначених у цьому підпункті, проводиться виключно щодо законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та/або з від'ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень

У наказі № 96 від 26.02.2015 року, як на підставу проведення перевірки, відповідач, зокрема, посилається на п. 200.11. ст. 200 Розділу V Податкового кодексу України, якою передбачається, що за наявності достатніх підстав податковий орган має право провести документальну позапланову виїзну перевірку платника для визначення достовірності нарахування бюджетного відшкодування.

Перелік достатніх підстав, які дають право податковим органам провести документальну позапланову виїзну перевірку платника податку на додану вартість для визначення достовірності нарахування бюджетного відшкодування такого податку, затверджений, у відповідності до абз. 2 п. 200.11. ст. 200 ПК України, постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 року № 1238.

Пунктом 7 вказаного Переліку передбачено, що наявність документально підтвердженої інформації про порушення платником норм податкового законодавства відповідно до пункту 78.1 статті 78 розділу II Податкового кодексу України є такою підставою.

Підпунктом 78.1.3 п. 78.1 ст. 78 ПК України передбачено, що документальна позапланова виїзна перевірка здійснюється зокрема, якщо платником податків подано органу державної податкової служби уточнюючий розрахунок з відповідного податку, який перевірявся органом державної податкової служби. Аналогічна норма міститься у пункті 50.3 ст. 50 ПК України. Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що проведення у такому випадку перевірки не може вважатися повторним та має правове підґрунтя.

Також, суд першої інстанції вірно зазначає, що норма пункту 200.6 ст. 200 ПК України, який діяв до 31.12.2014 року та був виключений Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи", на час подання уточнюючої декларації за липень 2014 року, а саме - 30.01.2015 року, втратила чинність.

Так, у відповідності до ч. 1 ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони помякшують або скасовують відповідальність особи. Як слідує з Рішення Конституційного Суду України від 09.021999 року № 1/99-рп, частину першу ст. 58 Конституції України щодо дії нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон, або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що пункт 200.6 ст. 200 ПК України втратив чинність та не може бути застосований до спірних відносин.

Суд також надав вірну правову оцінку діям позивача, який реалізував своє право на зміну напрямку бюджетного відшкодування в супереч передбаченому п. 46.4 ст. 46 ПК України способу шляхом виправлення помилок у податковій звітності, яких фактично не існувало на час подання декларації.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відсутність печатки на наказі не є підставою для визнання його незаконним. Так, податковий орган не заперечує проти справжності наказу, а тому відсутність печатки на екземплярі, що предявлено під час перевірки позивачу, є підставою для недопущення перевіряючих до перевірки, але порушення може бути усунуто та не є самостійною підставою для визнання наказу протиправним.

Посилання заявника в апеляційній скарзі на п. 3 Прикінцевих положень Закону України №71-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" не можуть бути прийняті до уваги, оскільки обмеження перевірок, що встановлені п. 3 Розділу ІІ Прикінцевих положень цього Закону, з 01.01.2015 року не поширюється на перевірки відшкодування податку на додану вартість.

Щодо інших доводів апеляційної скарги, то колегія суддів звертає увагу, що вони фактично відповідають підставам, зазначеним в позові, які були досліджені судом першої інстанції та їм надана відповідна правова оцінка, яка підтримується судом апеляційної інстанції, а тому вони не приймаються до уваги.

Посилання заявника на порушення норм процесуального права колегія суддів не приймає до уваги, оскільки, у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, порушення норм процесуального права є підставою для скасування рішення суду, лише якщо воно призвело до неправильного вирішення справи або питання.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції обєктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, та ухвалив судове рішення без порушення норм матеріального і процесуального права; доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому постанову слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Тоговий дім "Елвас" залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 березня 2015 року у справі №804/3751/15 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, визначені ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: О.М. Панченко

Суддя: В.Є. Чередниченко

Суддя: Л.М. Нагорна