Справа № 522/22385/13-а (2а/522/132/14)
Суддя: Логвиненко А.О.
Дата ухвалення: 2015-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2015 року м. Київ К/800/35155/14

К/800/37141/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів : Логвиненко А.О. (доповідач), Донець О.Є., Мороз В.Ф.
розглянувши в порядку письмового провадження касаційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області та ІНФОРМАЦІЯ_1 на постанову Приморського районного суду м. Одеси та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду у справі
за позовом ОСОБА_1
до відповідачів Міністерства оборони України в особі Департаменту фінансів Міністерства оборони України, Одеського обласного військового комісаріату, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області
про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії , -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 13.03.2014р. позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Міністерства оборони України (далі МОУ) щодо відмови приведення у відповідність розміру посадового окладу та надбавки за виконання особливо важливих завдань ОСОБА_1 до відповідної посади - начальника роду військ округу - командувача Військово-Повітряних Сил округу, визначеної Схемою посадових окладів офіцерського складу за основними типовими посадами постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу» від 7.11.2007р. №1294 (далі Постанова №1294), наказу Міністра оборони України від 19.02.2008р. №56 (далі Наказ №56) та розпорядженням Міністра оборони України від 30.03.2009р. (далі Розпорядження) про упорядкування структури грошового забезпечення. Зобов`язано МОУ визначити розмір посадового окладу та надбавки за виконання особливо важливих завдань ОСОБА_1 , прирівняної до відповідної категорії військовослужбовців - начальника роду військ округу - командувача Військово-Повітряних Сил округу, визначеної Схемою посадових окладів офіцерського складу за основними типовими посадами Постанови №1294, Наказу №56 та Розпорядженням, та направити її до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі Військовий комісаріат). Зобов`язано Військовий комісаріат підготовити довідку форми №2 встановленої постановою КМУ №45 від 13.02.2008р. про розмір грошового забезпечення відповідної посади військового пенсіонера ОСОБА_1 з урахуванням посадового окладу, яку надасть МОУ, а також розміру щомісячної премії відповідно до наказу МОУ від 25.06.2011р. №355 (далі Наказ №355) у розмірі 90 відсотків від посадового окладу, та надати таку довідку до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеської області (далі Пенсійний фонд) для перерахунку раніше призначеного пенсійного забезпечення. Зобов`язано Пенсійний фонд на підставі отриманої від Військового комісаріату довідки форми №2, встановленої постановою КМУ №45 від 13.02.2008р., провести перерахунок раніше призначеної пенсії ОСОБА_1 , з 1.03.2013р., та виплатити частину неправомірно недоплаченої пенсії з цієї дати по час фактичного розрахунку.
Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 10.06.2014р. рішення суду першої інстанції змінено, абзац четвертий резолютивної частини якого викладено в наступній редакції: «Зобов`язати Одеський обласний військовий комісаріат підготовити довідку форми № 2 встановленої постановою КМУ № 45 від 13.02.2008 року про розмір грошового забезпечення відповідної посади військового пенсіонера ОСОБА_1 з урахуванням посадового окладу, яку надасть Міністерство оборони України та надати таку довідку до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеської області для перерахунку раніше призначеного пенсійного забезпечення».

Не погодившись з рішеннями судів попередніх інстанцій, Пенсійний фонд та Військовий комісаріат звернулись із касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, просили їх скасувати та відмовити в задоволенні позовних вимог. При цьому скаржники зазначили, що суди дійшли помилкового висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційних скарг, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційні скарги не підлягають задоволенню з огляду на таке.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є військовим пенсіонером. Позивача звільнено з військової служби наказом Міністра оборони №01037 від 15.09.1992р. Розмір пенсії позивача станом на 1.05.2013р. становив 4813,14грн. (з урахуванням посадового окладу в розмірі 1680грн. та щомісячної премії у розмірі 10 відсотків, що складає 168 грн.).
Протягом 2010-2013 pp. ОСОБА_1 , не погоджуючись з визначеним Військовим комісаріатом розміром посадового окладу, звертався до МОУ із заявою про перегляд попередньо визначеного розміру посадового окладу у розмірі 1680грн. Звернення позивача відповідачем задоволено не було.
Згідно з матеріалами справи на час її розгляду посади, яку займав генерал-майор у відставці ОСОБА_1 - Начальник ракетних військ та артилерії округу, в штаті Збройних Сил України не існує. Фінансові органи, зокрема Міністерство оборони України в особі Департаменту фінансів України МОУ та Військовий комісаріат, в обов`язок яких входить прийняття рішення про відповідність посадового окладу позивача до іншої, відповідної посади, рішення не приймали.

Змінюючи абзац четвертий резолютивної частини та залишаючи без змін в іншій частині постанову місцевого суду, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог та вірно застосував норми матеріального права, зокрема, положення Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», Постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу» від 7.11.2007р. №1294.
Висновок апеляційного суду узгоджується також з позицією Верховного Суду України, яка неодноразово була висловлена у постановах, зокрема від 14.05.2013р. (справа №21-109а13), від 18.06.2013р. (справа №21-165а13) та від 22.10.2013р. (справа №21-346а13), які згідно статті 2442 КАС України є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України.

Доводи касаційних скарг висновків суду не спростовують та не дають підстав для скасування чи зміни судового рішення.

Відповідно до статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд апеляційної інстанцій не допустив порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судового рішення чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 222, 223, 224, 230, 231, 254 КАС України, -

У Х В А Л И В :

Касаційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області та ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без задоволення, а постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 10.06.2014р. без змін.
Ухвала набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, оскарженню не підлягає, але може бути переглянута Верховним Судом України в порядку, передбаченому ст. 235-244 КАС України.

Судді А.О. Логвиненко

О.Є. Донець

В.Ф. Мороз