Справа № 463/482/15-а,2-а/463/55/15
Суддя: Кузьмич Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2015-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2015 р. Справа № 876/9469/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Кузьмича С. М.,

суддів Гулида Р. М., Улицького В. З.

за участі секретаря Корнієнко О. А.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Штангред І. Я.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Личаківському районі м. Львова на постанову Личаківського районного суду м. Львова від 6 серпня 2015 року по справі № 463/482/15-а, 2-а/463/55/15 за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України у Личаківському районі м. Львова про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

30 січня 2015 року позивач звернувся з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України у Личаківському районі м. Львова, яким просить визнати протиправним і скасувати рішення відповідача про відмову в перерахунку пенсії за вислугу років позивачу з 1 січня 2015 року відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» на підставі довідки №18/1141 від 8 грудня 2014 року та зобов'язати відповідача перерахувати та виплатити позивачу пенсію за вислугу років позивачу з 1 січня 2015 року відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» на підставі довідки №18/1141 від 8 грудня 2014 року в розмірі 90% від суми заробітку за відповідною посадою без обмеження граничного розміру з 1 січня 2015 року.

Постановою Личаківського районного суду м. Львова від 6 серпня 2015 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправною відмову відповідача в перерахунку позивачу пенсії відповідно до поданої ним заяви від 25 грудня 2014 року.

Зобов'язано відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача з врахуванням поданої ним довідки №18/1141 від 8 грудня 2014 року, виходячи з 90 % середнього заробітку та виплатити позивачу різницю між фактично отриманою ним та належною до сплати сумою пенсії з 1 січня 2015 року без застосування обмежень максимального розміру.

З таким рішенням суду не погодився відповідач. Подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити повністю.

В апеляційній скарзі зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги той факт, що обмеження пенсії позивача передбачено чинним законодавством, а відтак дії пенсійного фонду є правомірними.

Представник відповідача в судовому засіданні надав пояснення, просив рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Представник позивача в судовому засіданні надав пояснення, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не належить до задоволення з наступних підстав.

Вивчивши матеріали справи судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач з 2 липня 2003 року отримує пенсію за вислугу років.

З 2003 до 2008 року вказана пенсія перераховувалась за заявою позивача в зв'язку зі зміною посадового окладу.

Наказом Генерального прокурора України №1463к від 23 жовтня 2014 року позивача звільнено з посади прокурора м. Львова після чого він звернувся до відповідача з заявою від 25 грудня 2014 року про перерахунок пенсії за вислугу років на підставі статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру».

Листом відповідача № 11545/11-14 від 30 грудня 2014 року відмовлено в задоволенні заяви позивача.

Умови та порядок пенсійного забезпечення прокурорів та слідчих визначено статтею 50-1 Закону № 1789-ХІІ. Редакція зазначеної статті змінювалась.

Так, відповідно до частини першої статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ в редакції, що діяла на час призначення пенсії позивачу, прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Законом № 3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (далі - Закон № 3668-VІ), який набрав чинності з 1 жовтня 2011 року, внесено зміни до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, зокрема змінено у відсотках розмір пенсії за вислугу років, яка призначається прокурорам і слідчим у разі реалізації ними такого права.

Так, відповідно до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ у редакції Закону № 3668-VІ прокурори і слідчі мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Таким чином, з 1 жовтня 2011 року положення частини першої статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ щодо призначення прокурорам і слідчим пенсії за вислугу років у розмірі не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку втратили чинність у зв'язку з внесенням змін до редакції цієї статті Законом № 3668-VІ.

Разом з тим підстави та порядок перерахунку пенсій прокурорам регулюють частини тринадцята, вісімнадцята статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, положення яких щодо перерахунку пенсії у зв'язку із прийняттям Закону № 3668-VІ змін не зазнали (змінилась лише нумерація частин цієї статті).

Так, відповідно до частини тринадцятої статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Згідно з частиною вісімнадцятою статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Ураховуючи наведене, при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а відтак внесені Законом № 3668-VІ зміни до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам є частини тринадцята, вісімнадцята статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, які змін у зв'язку із прийняттям Закону № 3668-VІ не зазнали.

Приймаючи оскаржену постанову суд першої інстанції виходив з того, що у позивача на час подання заяви про перерахунок пенсії було право на здійснення такого перерахунку виходячи з 90 % середнього заробітку без застосування обмежень максимального розміру.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити, що позовні вимоги є підставними та належать до задоволення в повному обсязі.

Така ж правова позиція висловлена в рішеннях Верховного суду від 10 грудня 2013 року №21-348а13, 21-420а13 та від 17 грудня 2013 року №21-445а13.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують рішення суду першої інстанції.

Керуючись статтями 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Личаківському районі м. Львова залишити без задоволення, а постанову Личаківського районного суду м. Львова від 6 серпня 2015 року по справі № 463/482/15-а, 2-а/463/55/15 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий Кузьмич С. М.

Судді Гулид Р. М.

Улицький В. З.

Повний текст ухвали складено 7 жовтня 2015 року