Справа № 2а-15314/10/2670
Суддя: Пащенко К.С.
Дата ухвалення: 2011-01-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

05 січня 2011 року < Час проголошення > № 2а-15314/10/2670

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Пащенка К.С. при секретарі судового засідання Шмігелю Т.В., розглянувши адміністративну справу
за позовом Приватного підприємства «Роса»
доДержавної податкової інспекції у Дарницькому районі міста Києва,
проскасування податкового повідомлення-рішення,
ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати незаконним та скасувати податкове повідомлення-рішення №/3/84475 від 17.09.2010, прийняте ДПІ у Дарницькому районі міста Києва.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник ДПІ у Дарницькому районі міста Києва позов не визнав та подав до суду письмові заперечення, у яких просив відмовити у задоволенні позову повністю.

На підставі ч. 3 ст. 160 КАС України в судовому засіданні 05.01.2010 проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Виготовлення постанови у повному обсязі відкладено на 10.01.2010, про що повідомлено сторонам після проголошення вступної та резолютивної частини постанови в судовому засіданні з урахуванням вимог ч. 4 ст. 167 КАС України.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

01.02.2010 за результатами позапланової виїзної перевірки з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства ПП «Роса»за період з 01.01.2007 по 28.01.2010 ДПІ у Дарницькому районі міста Києва було складено Акт №309/2306/24935735 (далі Акт перевірки), яким встановлено порушення позивачем пп. 9.3.3 п. 9.3 ст. 9, п. 19.1 ст. 19 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб»внаслідок неподання податкового розрахунку резидента, що виплачує дивіденди платникам податку з доходів фізичних осіб, у встановлений законом строк.

08.02.2010 на підставі Акту перевірки винесено податкове повідомлення-рішення №/0/3494, яким позивачу визначено суму податкових зобовязань з податку з доходів фізичних осіб у розмірі 9170 грн., в тому числі штрафні санкції у розмірі 3170,00 грн.

За результатами оскарження зазначеного податкового повідомлення-рішенням ДПА України прийнято рішення, яким податкове повідомлення-рішення №/0/3494 від 08.02.2010 залишене без змін, у звязку з чим ДПІ у Дарницькому районі міста Києва винесено спірне податкове повідомлення-рішення №/3/84475 від 17.09.2010.

Відповідно до пп. 17.1.1 п. 17.1 ст. 17 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»платник податків, що не подає податкову декларацію у строки, визначені законодавством, сплачує штраф у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за кожне таке неподання або її затримку. Для фізичних осіб, які займають посади, що підпадають під визначення суб'єктів корупційних діянь відповідно до закону, за неподання або несвоєчасне подання декларації про доходи таких фізичних осіб, отриманих протягом зайняття такої посади, штраф застосовується у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за кожне таке неподання або її затримку.

Згідно з пп. 17.1.2 п. 17.1 ст. 17 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»у разі коли контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання платника податків за підставами, викладеними у підпункті "а" підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4 цього Закону, додатково до штрафу, встановленого підпунктом 17.1.1 цього пункту, платник податків сплачує штраф у розмірі десяти відсотків суми податкового зобов'язання за кожний повний або неповний місяць затримки податкової декларації, але не більше п'ятдесяти відсотків від суми нарахованого податкового зобов'язання та не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Судом встановлено, що у 2006 році директору підприємства ОСОБА_1 були нараховані дивіденди в сумі 40000,00 грн., які відповідно до ст.ст. 7, 9 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб»підлягали оподаткуванню податком з доходів фізичних осіб у розмірі 6000,00 грн.

Відповідно до змісту пп. 9.3.3 п. 9.3 ст. 9 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб»резидент, що виплачує дивіденди платникам цього податку, надає податковому органу у строки, встановлені законом для місячного податкового періоду, податковий розрахунок про нараховані дивіденди, форма якого на момент виникнення спірних правовідносин була затверджена Наказом Державної податкової адміністрації України «Про затвердження форми податкового розрахунку резидента, що виплачує дивіденди платникам податку з доходів фізичних осіб»№ 586 від 04.12.2003, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 19.01.2004 за № 70/8669.

З матеріалів справи видно, що позивачем не подавався до ДПІ у Дарницькому районі міста Києва податковий розрахунок про нараховані дивіденди у строк, встановлений законом для місячного податкового періоду, що не заперечувалось представником відповідача у судовому засіданні, з урахуванням чого суд приходить до висновку про порушення ПП «РОСА»пп. 9.3.3 п. 9.3 ст. 9 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб».

Судом не приймається посилання позивача на сплату 05.04.2007 податку з доходів фізичних осіб у розмірі 6000,00 грн. як на підставу для скасування спірного податкового повідомлення-рішення з огляду на наступне.

Відповідно до п.п. 2.3 та 2.4 Порядку виконання державного бюджету за доходами, затвердженого наказом Державного казначейства України від 19.12.2000 за № 131 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24.01.2001 за № 67/5258, на балансі обласних управлінь Державного казначейства України для зарахування платежів відкриваються рахунки в розрізі районів та кодів бюджетної класифікації. Платники податків сплачують платежі до бюджету через установи банків, у яких вони обслуговуються, на зазначені вище рахунки, відкриті в органах Державного казначейства.

Згідно з п. 3 розд. II Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України № 135 від 29.03.2001, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 25.04.2001 за № 368/5559, відповідальність за правильність заповнення реквізитів розрахункового документа, у тому числі номерів рахунків, кодів банків і кодів бюджетної класифікації несе особа, яка оформила цей документ і подала його до обслуговуючого банку.

Згідно з п. 2.8 Інструкції про порядок ведення органами державної податкової служби оперативного обліку податків і зборів (обов'язкових платежів), що надходять до бюджетів та до державних цільових фондів (далі - Інструкція про порядок ведення оперативного обліку податків і зборів), затвердженої наказом Державної податкової адміністрації України №37 від 12.05.1994, у редакції наказу № 342 від 03.09.2001, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 18.10.2000 за № 887/6078, податкові органи повідомляють платникам податків реквізити рахунків для зарахування платежів до бюджету. З метою обліку нарахованих і сплачених сум до бюджету відповідно до розділу 3 Інструкції платникам податків, які перебувають на податковому обліку у відповідному податковому органі, відкриваються особові рахунки за кожним видом платежу, який має сплачуватись платником.

Відповідно до п. 10 розділу II Інструкції про порядок ведення оперативного обліку податків і зборів документами, що підтверджують погашення платником податкових зобов'язань, є: відомості про зарахування та повернення коштів - аналітичних рахунків за доходами у вигляді електронних документів - технологічних файлів; виписки з рахунків у вигляді електронного реєстру розрахункових документів та їх паперові копії; та інші.

Таким чином, якщо платник податків неправильно заповнив реквізити платіжних документів або спрямував кошти на неправильний код бюджетної класифікації (тобто не на код, за яким повинні бути погашені податкові зобов'язання), то кошти не надійдуть до відповідного рахунку відповідного району, а отже не погаситься сума податкового зобов'язання платника податків. У випадку непогашення платником податків у встановлені терміни узгодженої суми податкового зобов'язання такий платник податків несе відповідальність, встановлену чинним законодавством.

Зайво або помилково сплачені платежі за заявою платника підлягають поверненню йому на розрахунковий рахунок або зарахуванню в рахунок інших платежів, що має відображення в обліку датою проведення зазначених операцій. Зокрема, з моменту перерахування платежу платником податків на правильний рахунок (код бюджетної класифікації) сума податкового зобов'язання вважається погашеною, та нарахування пені на відповідну суму податкового боргу припиняється.

У випадках коли терміни зарахування платежів до бюджетів або державних цільових фондів порушуються з вини банку або Державного казначейства (наприклад, якщо Державним казначейством не відкрито своєчасно аналітичні рахунки за доходами бюджету), платник податків звільняється від відповідальності за несвоєчасне або неповне зарахування таких платежів до бюджетів та державних цільових фондів, включаючи нараховану пеню.

Викладена правова позиція підтверджується, зокрема, податковим роз'ясненням щодо відповідальності платника податків за порушення термінів сплати сум податкових зобов'язань при перерахуванні платником коштів на рахунки, які відкрито не за місцем його реєстрації, неправильні коди бюджетної класифікації тощо, затвердженим наказом Державної податкової адміністрації України № 25 від 15.01.2002.

Як видно з матеріалів справи, ПП «Роса»перерахувало 6000,00 грн. на рахунок №0003, призначений для податку з доходів найманих працівників з зазначенням коду бюджетної класифікації 11010100.

На підставі листа позивача від 29.01.2010 грошові кошти у розмірі 6000,00 грн. перенесені на рахунок №0003, код платежу 11010300, призначений для податку з доходів фізичних осіб на дивіденди та роялті.

Таким чином, враховуючи, що під час оплати податку з доходів фізичних осіб з дивідендів у розмірі 6000 грн. ПП «Роса»було невірно вказано код бюджетної класифікації (11010100 «податок з доходів найманих працівників»замість 11010300 «податок з доходів фізичних осіб на дивіденди та роялті»), суд приходить до висновку про сплату позивачем податку з доходів фізичних осіб на дивіденди та роялті у розмірі 6000,00 грн. лише після зарахування відповідних коштів як переплати за податком на належний аналітичний рахунок на підставі листа позивача від 29.01.2010.

Відповідно до пп. «а» пп. 4.2.2 п. 4.2 ст. 4 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму податкового зобов'язання платника податків у разі якщо платник податків не подає у встановлені строки податкову декларацію.

Таким чином, з огляду на те, що ПП «Роса»не подавався до ДПІ у Дарницькому районі міста Києва податковий розрахунок про нараховані ОСОБА_1 дивіденди в сумі 40000,00 грн. у строк, встановлений законом для місячного податкового періоду, а також враховуючи, що затримка подання такого розрахунку становить більше пяти місяців, у ДПІ у Дарницькому районі міста Києва були наявні належні правові підстави для визначення позивачу податкових зобовязань з податку з доходів фізичних осіб на дивіденди та роялті у розмірі 6000,00грн., а також для застосування до позивача штрафних санкцій, передбачених пп.пп. 17.1.1, 17.1.2 п. 17.1 ст. 17 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»у розмірі 3170,00 грн.

Зважаючи на викладене, а також враховуючи, що відповідач прийняв спірне податкове повідомлення-рішення №/3/84475 від 17.09.2010 в межах повноважень та з дотриманням вимог чинного законодавства, суд приходить до висновку про відсутність належних правових підстав для визнання протиправним та скасування вказаного рішення ДПІ у Дарницькому районі міста Києва.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Позивач достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його позовні вимоги, суду не надав.

Натомість відповідач довів суду відсутність протиправних дій зі свого боку.

За таких обставин позовні вимоги визнаються судом необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 9, 69-71, 94, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову Приватного підприємства «Роса»відмовити повністю.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254 КАС України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її складення в повному обсязі за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

СуддяОСОБА_2