Справа № 807/419/15
Суддя: Большакова Олена Олегівна
Дата ухвалення: 2015-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2015 року Справа № 876/8420/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Большакової О.О.,

суддів Глушка І.В., Судової-Хомюк Н.М.,

з участю секретаря судового засідання Омеляновської Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 22 червня 2015 року про відмову у вжитті заходів забезпечення позову в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

10 березня 2015 року ОСОБА_1 звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Міністерства юстиції України про визнання протиправними дій Міністерства юстиції України щодо ненадання пропозиції ОСОБА_1 переліку всіх вакантних посад ГТУЮ у Закарпатській області та не переведення її на посаду заступника начальника Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області з питань державної виконавчої служби - начальника управління державної виконавчої служби; визнання протиправними дій Міністерства юстиції України щодо оголошення конкурсу на заміщення вакантної посади заступника начальника Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області з питань державної виконавчої служби - начальника Управління державної виконавчої служби, відомості про який опубліковано у газеті «Новини Закарпаття» №№ 18-19 (4335-4336) від 14.02.2015 р. та на електронних веб-сайтах Міністерства юстиції України та Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області; зобов'язання Міністерства юстиції України призначити ОСОБА_1 на посаду заступника начальника Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області з питань державної виконавчої служби - начальника управління державної виконавчої служби в порядку переведення з управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Закарпатській області.

19 червня 2015 року ОСОБА_1 подала суду заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони Міністерству юстиції України вчиняти дії щодо проведення конкурсу на заміщення вакантної посади заступника начальника Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області з питань державної виконавчої служби - начальника управління державної виконавчої служби, який оголошено наказом Міністерства юстиції України від 27 травня 2015 року № 1729/к, відомості про який розміщено на електронних веб-сайтах Міністерства юстиції України та Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 22 червня 2015 року у задоволенні клопотання про забезпечення позову відмовлено.

Із таким судовим рішенням не погодилася позивач та подала апеляційну скаргу, в якій вказала про порушення судом першої інстанції норм процесуального права. Зокрем, вказала, що висновки суду щодо відсутності очевидної небезпеки її правам та свободам не відповідають дійсності. Зупинення проведення конкурсу є адекватним, співмірним заходом, застосування якого не порушує права третіх осіб, оскільки інша особа наразі на цю посаду не призначена, однак цей захід гарантуватиме відновлення переважних прав позивача на зайняття вакантної посади в порядку переведення відповідно до ч. 2 ст. 40 КЗпП України. Водночас незабезпечення позову в такий спосіб може призвести до порушення прав, свобод та інтересів позивача, на відновлення яких необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, чим позивачу буде заподіяна суттєва шкода. Просить задовольнити апеляційну скаргу, скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу, якою заборонити Міністерству юстиції України вчиняти будь-які дії щодо проведення конурсу до ухвалення судового рішення у справі.

У судове засідання позивач та представник відповідача не зявилися, хоча були належним чином повідомлені про час та місце судового слухання справи. У відповідності до частин 4 статті 196 КАС Ураїни неприбуття у судове засідання сторін не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини 1 статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України суд за клопотанням позивача може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Згідно частин 3, 4 статті 117 КАС України подання адміністративного позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень, але суд у порядку забезпечення адміністративного позову може відповідною ухвалою зупинити дію рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються. Ухвала негайно надсилається до суб'єкта владних повноважень, що прийняв рішення, та є обов'язковою для виконання. Адміністративний позов, крім способу, встановленого частиною третьою цієї статті, може бути забезпечено забороною вчиняти певні дії.

Враховуючи, що забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача, останній повинен довести суду ймовірність припущення, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам або захист цих прав. Тягар доказування покладається на особу, яка подала таку заяву. Доказування здійснюється за загальними правилами відповідно до статті 71 КАС України.

Обґрунтування позивачем очевидності неправомірності дій відповідача з підстав, що штатний розпис і структура Управління ДВС у новоствореній структурі залишилися незмінними, а також відсутній юридичний факт - змін в організації виробництва і праці, необхідність захисту переважних прав та прав позивача на зайняття посади поза конкурсом фактично є предметом публічно-правового спору у даній справі і не може бути підставою для вжиття заходів забезпечення відповідно до ст. 117 КАС України.

Щодо доводів позивача, що оголошення конкурсу на заміщення вакантної посади створило безумовну загрозу трудовим правам позивача, то суд першої інстанції правильно вказав, що заборона відповідачу вчиняти будь-які дії щодо проведення конкурсу до ухвалення рішення у даній справі, з підстав зазначених у клопотанні, є фактично вирішенням цього спору по суті, що у свою чергу не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Позивач не надала суду жодних доказів, які свідчать про те, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди її правам, свободам та інтересам до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що відсутні підстави для забезпечення позову.

У відповідності до вимог ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статею 200 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із врахуванням викладеного колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і при постановленні оскаржуваного судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було, а тому відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст. ст. 195, 196, 199, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 22 червня 2015 року про відмову у вжитті заходів забезпечення позову у справі № 807/419/15 - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О.О. Большакова

Судді І.В. Глушко

ОСОБА_2

Повний текст виготовлено 29 вересня 2015 року.