Справа № 22-а/0690/1419/11
Суддя: Гансецька І. А.
Дата ухвалення: 2011-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Житомирської області
Справа № 22-а/0690/1419/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2011 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого - судді Гансецької I.A.

суддів: Микитюк О.Ю., Товянської О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації на постанову Овруцького районного суду Житомирської області від 27 квітня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення про стягнення коштів,-

встановила:

Позивач звернулась до суду із позовом до Управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації, просила стягнути недоплачені кошти відповідно до ст.37,39,51 Закону № 796-ХІІ за період з 01.01.1998 по 31.12.2007 року.

Постановою Овруцького районного суду від 27 квітня 2009 року позов задоволено частково. Визнано неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Овруцької райдержадміністрації по застосуванню постанови КМУ №836 від 26.07.1996р. та стягнуто з УПСЗН Овруцької райдержадміністрації на користь позивача доплату відповідно до ст.37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з серпня по грудень 2007 року в сумі 670,00 грн., доплату до заробітної плати, відповідно до ст.39 Закону за період з січня 1998 по грудень 2005 р. і з липня по грудень 2007 р. в сумі 26543,50 грн. та доплату працюючим пенсіонерам за період з січня 1998 по грудень 2005 року і з липня по грудень 2007 року в сумі 4128,80 грн. В решті вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі Управління праці та соціального захисту населення Овруцької райдержадміністрації просить скасувати постанову і ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову. Апелянт посилається на те, що управління праці та соціального захисту населення не може бути відповідачем в даній справі, а також, що суд не дослідив і не проаналізував Закони України про Державний бюджет на відповідні роки, в яких визначено розміри видатків, що направляються управлінням Міністерства праці і соціального захисту населення для реалізації виплат потерпілим внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач має статус потерпілої від аварії на ЧАЕС 3-ї категорії, яка постійно проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, на території зони посиленого радіоекологічного контролю, працює в ПП «Пролісок» в м.Овруч Житомирської області, на території зони гарантованого добровільного відселення і отримує допомогу відповідно до вимог ст.ст.37,39 Закону України "Про статус і соціальййй захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Частиною 1 ст.37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в чинній на час існування спірних правовідносин редакції встановлено, що громадянам, які проживають на території зони посиленого радіоекологічного контролю виплачується щомісячна грошова допомога у зв»язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва в розмірі 30 процентів від мінімальної заробітної плати.

Частиною 1 ст.39 цього Закону, в чинній на час існування спірних правовідносин редакції передбачено, що громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, провадиться доплата у. зоні гарантованого добровільного відселення в розмірі двох мінімальних заробітних плат.

У період, за який заявлені вимоги про стягнення доплати до пенсії, розміри мінімальної заробітної плати постійно змінювались. Водночас, розміри допомоги і доплати були сталими і здійснювались на підставі Постанови КМ України «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 26.07.1996 року № 836.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції з огляду на загальні засади пріоритету законів над підзаконними нормативними актами обґрунтовано визнав, що при визначенні розміру згаданих виплат застосуванню підлягають саме ст. 37,39 Закону, а не постанова Кабінету Міністрів України № 836.

Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік від 19.12.2006 року № 489-У дію ч.іст. 37 та ч.2 ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" зупинено на 2007 рік в частині виплати компенсацій і допомог у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати.

Рішенням Конституційного суду України від 09.07.2007 року №6-рп/2007 зупинення дії положень ст.ст.37,39 Закону України № 796-ХІІ, передбачене Законом України «Про Державний бюджет на 2007 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним).

Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивач має право на нарахування та виплату допомоги та доплати, відповідно до вимог ст.ст.37,39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Разом з тим, судом встановлено, що позивач звернулась до суду з даним позовом 05.08.2008 року і просила стягнути з відповідача недоплачені кошти за період з 01.01.1998 по 31.12.2007 року. Клопотання про поновлення строку звернення до суду не заявляла. Відповідач просив застосувати строк позовної давності, який, відповідно до вимог ст. 99 КАС України, в редакції, що діяла на момент розгляду справи, становить 1 рік.

За змістом ст.100 КАС України в редакції, що діяла на час розгляду справи, пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Трудове законодавство і, зокрема, приписи ст.233 КЗпПУ до спірних правовідносини не застосовуються.

Також, суд першої інстанції, задовольняючи вимоги про стягнення недоплачених коштів, помилково виходив з того, що стягнення у визначеній позивачем грошовій сумі підлягають задоволенню, оскільки такі виплати не були йому нараховані, а суд не може перебирати на себе функцію здійснення перерахунку та нарахування коштів замість органу, якому надані такі повноваження.

За наведених обставин, колегія суддів приходить до висновку, що постанова в частині визнання неправомірними дій відповідача по застосуванню постанови КМУ № 836 від 26.07.1996 року щодо визначення ОСОБА_2 розміру доплат відповідно до Закону № 796-ХІІ за період з 1998 по 04.08.2007 та стягнення з відповідача коштів, передбачених ст.ст.37 39 зазначеного Закону ухвалена із порушенням норм процесуального права, а тому її належить скасувати і ухвалити нову постанову в цій частині.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207, 212 КАС України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації задовольнити частково.

Скасувати постанову Овруцького районного суду Житомирської області від 27.04.2009 року в частині визнання неправомірними дій відповідача по застосуванню постанови КМУ № 836 від 26.07.1996 року щодо визначення ОСОБА_1 розміру доплат відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з січня 1998 по 04.08.2007 та в частині стягнення з відповідача коштів, передбачених ст.ст.37 39 зазначеного Закону.

Ухвалити в цій частині нову постанову.

Зобов»язати Управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації здійснити ОСОБА_1 нарахування та виплату грошової допомоги у зв»язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства відповідно до ст.37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 05.08.2007 р. по 31.12.2007 р. та доплати, відповідно до вимог ст. 39 вказаного Закону за період з 05.08.2007 р. по 31.12.2007 р. з урахуванням раніше виплачених коштів.

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову до Управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації про стягнення коштів, відповідно до вимог ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 01.01.1998року по 04.08.2007року.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного Суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий:

Судді: