Справа № 2а-547/09/1916
Суддя: Довгополов О.М.
Дата ухвалення: 2011-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2011 р. Справа № 84106/09

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого: Довгополова О.М.,

суддів: Пліша М.А., Святецького В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами у м. Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Чортківському районі Тернопільської області на постанову Чортківського районного суду Тернопільської області від 28 жовтня 2009 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Чортківському районі Тернопільської області про визнання протиправними дій відповідача та зобовязання провести нарахування та виплату пенсій,-

ВСТАНОВИЛА:

30 вересня 2009 року позивач звернувся до суду з позовом, у якому, просив визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у здійсненні перерахунку основної та додаткової пенсії, зобовязати провести перерахунок основної та додаткової пенсії в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, враховуючи, що розмір основної пенсії не може бути меншим 8 мінімальних пенсій за віком та стягнути з відповідача 58184,22 грн. недонарахованих та невиплачених коштів за період з 01 червня 2005 року по 3 серпня 2009 року.

Постановою Чортківського районного суду Тернопільської області від 28 жовтня 2009 року позов задоволено частково: визнано неправомірними дії відповідача, які повязані з нарахуванням та виплатою основної (державної) та додаткової пенсії за період з 30.09.2008 року у розмірі меншому ніж встановлено ст.ст. 50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та зобовязати здійснити перерахунок та виплату призначеної державної та додаткової пенсії з 30.09.2008 року і надалі з урахуванням вимог ст.ст.50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

В апеляційній скарзі відповідач просить постанову скасувати, покликаючись на правомірність своїх дій, вчинених на виконання постанов Кабінету Міністрів України.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи наявність вищевказаних умов, колегія суддів вважає можливим здійснювати розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про часткове її задоволення, враховуючи наступне.

Згідно з посвідченням серії А № 034864 від 20 липня 1994 року позивач віднесений до 1 категорії осіб (ІІ група інвалідності), які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та у звязку з чим перебуває на обліку у відповідача.

Відповідно до статті 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року № 796-ХІІ (далі Закон № 796-ХІІ) пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до статей 54, 50 Закону № 796-ХІІ розмір державної пенсії для позивача не може бути нижчим 6 мінімальних пенсій за віком, а розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, 75 процентів мінімальної пенсії за віком.

На звернення позивача про проведення перерахунку державної та додаткової пенсій відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону № 796-ХІІ відповідачем у такому відмовлено.

При цьому колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 99 КАС України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин та розгляду справи в суді першої інстанції) для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частинами 1, 2 статті 100 цього Кодексу пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін. Якщо суд визнає причину пропущення строку звернення до суду поважною, адміністративна справа розглядається і вирішується в порядку, встановленому цим Кодексом.

Враховуючи пропущення позивачем річного строку звернення до адміністративного суду без зазначення причин його пропущення, наполягання відповідача на відмові у позові на цій підставі, колегія суддів приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог за період з 01.06.2005 по 31.12.2007 років та з 22.05 по 30.09.2008 року.

Відповідно до пп. 12 п. 28 розділу ІІ «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року, який набрав чинності 01.01.2008 року, тексти ст.ст. 50, 54 Закону № 796-ХІІ було викладено у нових редакціях, згідно з якими пенсії встановлювалися у менших порівняно з попередніми розмірах.

Оскільки відповідач керувався чинними у період з 01.01 по 22.05.2008 року положеннями Закону № 796-ХІІ, його дії є правомірними, а тому позовні вимоги за період з 01.01 по 22.05.2008 року задоволенню не підлягають.

Згідно з Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року у справі № 1-28/2008 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення пункту 28 розділу II «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», яким, зокрема, було внесено зміни до окремих положень Закону № 796-ХІІ.

Частиною 2 статті 152 Конституції України встановлено, що закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

За таких обставин положення пп. 12, 15 п. 28 розділу ІІ «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року втратили чинність з 22.05.2008 року, у звязку з чим із зазначеної дати відновлено дію статей 50 та 54 Закону № 796-ХІІ.

Враховуючи, що виплата позивачеві пенсій з 30.09.2008 року по 03.08.2009 року здійснювалася у менших розмірах, ніж встановлені Законом № 796-ХІІ, позовна вимога за вказаний період підлягають задоволенню.

При цьому суд правильно керувався положеннями Закону № 796-ХІІ, що має вищу юридичну силу, ніж зазначені відповідачем акти Кабінету Міністрів України, які не відповідають його нормам та згідно з ч. 4 ст. 9 КАС України застосуванню не підлягають.

Вирішуючи питання про базову величину, з якої повинні обчислюватися розміри пенсій, передбачені статтями 50 та 54 Закону № 796-ХІІ, колегією суддів враховано відсутність у законодавстві правил визначення розміру мінімальної пенсії за віком, крім передбачених ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», а тому положення останніх повинні бути врахованими при нарахуванні та виплаті зазначених пенсій.

Позовна вимога про стягнення з відповідача розміру недоплаченої пенсії задоволенню не підлягає, оскільки відповідно до ст.ст. 50 та 54 Закону № 796-ХІІ позивач має право на отримання державної та додаткової пенсій, а тому захист такого права полягає у зобовязанні відповідача вчинити кореспондуючі цьому праву дії.

Також, відповідно до частини 1 статті 2 КАС України судовому захисту не підлягає позовна вимога щодо зобовязання відповідача здійснювати подальшу виплату перерахованої пенсії, оскільки така не стосується спірних відносин, а носить перспективний, на думку позивача - ймовірний протиправний характер поведінки відповідача у відносинах із позивачем, у яких право останнього не є порушеним.

Неврахування наведеного судом першої інстанції є підставою для скасування його постанови.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про скасування постанови суду з частковим задоволенням позову, а тому скарга відповідача задовольняється частково.

Керуючись статтями 195, 197 ч. 1 п. 2, 198, 202 п.4, 205 ч. 2, ст.ст. 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Чортківському районі Тернопільської області задовольнити частково, постанову Чортківського районного суду Тернопільської області від 28 жовтня 2009 року у справі № 2-а-547/09 скасувати та прийняти нову постанову.

Позов задовольнити частково. Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Чортківському районі Тернопільської області щодо відмови у проведенні перерахунку ОСОБА_1 державної та додаткової пенсій відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в редакції закону, яка діяла до 01.01.2008 року, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», за період з 30.09.2008 року по 03.08.2009 року.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Чортківському районі Тернопільської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 державної та додаткової пенсій відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в редакції закону, яка діяла до 01.01.2008 року, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», з 30.09.2008 року по 03.08.2009 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили.

Головуючий: О.М. Довгополов

Судді: М.А. Пліш

ОСОБА_2