Справа № 606/838/15-а
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2015-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2015 року Справа № 876/6857/15
Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Дяковича В.П., Іщук Л.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Теребовлянському районі Тернопільської області на постанову Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 04 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Теребовлянському районі Тернопільської області, Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про призначення пільгової пенсії,

ВСТАНОВИВ :

05 червня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просив зобовязати управління Пенсійного фонду України в Теребовлянському районі Тернопільської області (далі УПФ України в Теребовлянському районі) призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах з 23 лютого 2015 року.

Постановою Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 04 червня 2015 у справі 606/838/15-а позов було задоволено.

У поданій апеляційній скарзі УПФ України в Теребовлянському районі просить скасувати вказану постанову суду та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що позивачем для розгляду комісії представлено висновок щодо якості проведеної атестації ПАП «Поділля-Агро», яким обґрунтовано підтверджене право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 згідно з наказом по підприємству від 30.12.2001 року № 78 працівникам робочого місця «коваль ручного кування». Разом із тим, висновком щодо якості проведеної атестації ПАП «Поділля-Агро» від 25.10.2007 року № 05-02/592 не підтверджене за результатами атестації право на пільгову пенсію за Списком № 1 згідно з наказом по підприємству від 28.09.2007 року № 32 працівникам робочого місця «коваль ручного кування».

Крім того, апелянт зазначає, що на розгляд комісії позивачем не подано документи про ліквідацію ПАП «Поділля-Агро». Також відсутні відомості про ліквідацію КСП «Поділля» та колгоспу «Поділля», а також про те, що ліквідоване сільськогосподарське товариство власників земельних і майнових паїв «Поділля» є правонаступником зазначених господарств.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання апеляційного суду не зявилися, а відтак на підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апелянта у їх сукупності, апеляційний суд приходить до переконання, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких мотивів.

Задовольняючи вимоги позивача, суд першої інстанції виходив із того, що з трудової книжки ОСОБА_1 видно, що він в період з 01 лютого 1984 року працював на посаді слюсаря в колгоспі «Шлях до комунізму» села Долина Теребовлянського району Тернопільської області, з 15 січня 1987 року працював ковалем ручного кування. 01 березня 2000 року він переведений на цю ж посаду з сільськогосподарського ТВЗМП «Поділля» в новостворене приватне агропромислове підприємство «Поділля-Агро» села Долина Теребовлянського району Тернопільської області, звідки звільнився з роботи 01 грудня 2005 року. З 19 травня по 01 грудня 2006 року працював у ПАП «Поділля-Агро» на посаді коваля ручного кування, з 07 травня по 30 листопада 2007 року працював у ПАП «Поділля-Агро» на посаді коваля ручного кування, з 19 травня по 19 листопада 2010 року працював на посаді розпилювача каменю в МПП «Квін», що в селі Слобітка Теребовлянського району. Додатково викладене підтверджується архівною довідкою від 27 березня 2012 року № С-60.

За таких обставин позивач має загальний трудовий стаж 25 років 05 місяці 04 днів, а стаж роботи ковалем ручного кування становить 22 роки 11 місяців 04 днів.

Професія «коваль ручного кування» та робота по даній професії, згідне Списку №1 виробництв, робіт та професій, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України за № 36 від 16 січня 2003 року (розділ 11. Оброблення металу. Пункт 2. Ковальського - пресове виробництво. 11.2а. Коваль ручного кування) дає право на пенсію за віком на пільгових умовах після досягнення чоловіками віку 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. До вказаного періоду часу дане питання регулювалось постановою Кабінету Міністрів України № 162 від 11 березня 1994 року та постановою Кабінету Міністрів СРСР за № 10 від 26 січня 1991 року.

Таким чином, суд прийшов до висновку про підставність позовних вимог, визнавши нечинним рішення УПФ України в Теребовлянському районі від 15 березня 2013 року за № 275, скасувати його та зобовязавши відповідача провести перерахунок пенсії та призначити ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах з 23 лютого 2015 року.

Даючи правову оцінку доводам апелянта та висновкам суду, що викладені у оскаржуваному судовому рішення, апеляційний суд виходить із таких міркувань.

Відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 народився 01 червня 1961 року.

Аналіз записів трудової книжки ОСОБА_1 свідчить про те, що з 01 лютого 1984 року він працював на посаді слюсаря в колгоспі «Шлях до комунізму» села Долина Теребовлянського району, з 15 січня 1987 року ковалем ручного кування, з 01 березня 2000 року на ці ж посаді сільськогосподарського ТВЗМП «Поділля» в ПАП «Поділля-Агро» села Долина Теребовлянського району, звідки звільнився 01 грудня 2005 року.

З 19 травня по 01 грудня 2006 року позивач працював в ПАП «Поділля-Агро» на посаді коваля ручного кування, з 07 травня по 30 листопада 2007 року в ПАП «Поділля-Агро» на посаді коваля ручного кування, з 19 травня по 19 листопада 2010 року на посаді розпилювача каменю в МПП «Квін».

Як слідує з матеріалів справи та відповідно до довідки від 29 травня 2012 року позивач 01 березня 2000 року вступив у колгосп ПАП «Поділля-Агро».

Згідно з довідками, виданими ПАП «Поділля-Агро», ОСОБА_1 працював повний робочий день на цьому підприємстві з 01 березня 2000 року по 01 грудня 2005 року, з 19 травня 2006 року по 01 грудня 2006 року, з 07 травня 2007 року по 30 листопада 2007 року ковалем та виконував роботи по виготовленню кованих виробів для сільськогосподарської техніки (а.с. 15-17).

Відповідно до архівної довідки від 06 липня 2012 року № 03-10/С-268 у документах архівного фонду колгоспу «Шлях до комунізму» с. Долина Теребовлянського району Тернопільської області є відомості, що протоколом № 3 зборів уповноважених колгоспників колгоспу «Шлях до комунізму» від 10 серпня 1990 року колгосп «Шлях до комунізму» с. Долина Теребовлянського району перейменований на колгосп «Поділля» с. Долина.

У документах архівного фонду Теребовлянської районної державної адміністрації є відомості, що розпорядженням № 56 представника Президента України від 15 лютого 1993 року зареєстровано статут колективного сільськогосподарського підприємства «Поділля» с. Долина. Розпорядженням № 138 голови Теребовлянської районної державної адміністрації від 01.04.1997 року колективне сільськогосподарське підприємство «Поділля» с. Долина перетворене на сільськогосподарське товариство власників земельних та майнових паїв «Поділля» с. Долина (а.с. 22).

Крім того, висновком Державної експертизи умов праці № 121/05 від 19 вересня 2002 року щодо якості проведеної атестації робочих місць за умовами праці зазначено, що наказом по господарству від 30 грудня 2001 року № 78 «Про затвердження переліку робочих місць, виробництв, робіт, професій і посад, працівникам яких надається право на пільги та компенсації» обґрунтовано підтверджено право на пенсію за віком на пільгових умовах працівникам робочих місць згідно Списку № 1 - коваль ручного кування (а.с. 37).

Таким чином, на переконання апеляційного суду, записами у трудовій книжці ОСОБА_1 та іншими наданими документами підтверджується факт роботи позивача ковалем ручного кування із виконанням встановленого мінімуму трудоднів.

Згідно з п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Пунктом 20 зазначеного Порядку передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

На підставі наведеного апеляційний суд вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що записів у трудовій книжці позивача та наданих ним документів достатньо для підтвердження права ОСОБА_1 на пільгову пенсію відповідно до приписів пункту «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а отже відмова відповідача у призначенні такої є протиправною.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до переконання про те, що доводи апелянта не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення та відмови у задоволенні позову ОСОБА_1, а відтак подану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України апеляційний суд,

УХВАЛИВ :

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Теребовлянському районі Тернопільської області залишити без задоволення, а постанову Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 04 червня 2015 року у справі № 606/838/15-а без змін.

Ухвала набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Т.В.Онишкевич

Судді В.П.Дякович

ОСОБА_2