Справа № 826/23132/15
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2015-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

08 жовтня 2015 року м. Київ № 826/23132/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Іщука І.О., ознайомившись із матеріалами справи

за позовом до проОСОБА_1 1. Уповноваженої особи Фонду гарантування фонду вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк» Тимошенка Костянтина Володимировича, 2. Фонду гарантування вкладів фізичних осіб зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариствп «Міський комерційний банк» Тимошенка Костянтина Володимировича (далі по тексту - відповідач 1), Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі по тексту - відповідач - 2) про зобов'язання вчинити певні дії.

Просить суд зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб внести зміни до реєстру Акцептованих вимог кредиторів на виплату відсотків за вкладом та зобов'язати Фонд гарантування вкладів затвердити внесені зміни до реєстру.

В тексті позовної заяви позивач просить звільнити його від сплати судового збору, посилаючись на право, передбачене нормами Закону України «Про захист прав споживачів».

Згідно частини першої статті 88 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VI (далі пор тексту - Закон №3674-VI).

Згідно статті 1 Закону №3674-VI судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Відповідно до частини першої статті 6 Закону №3674-VI судовий збір перераховується у безготівковій або готівковій формі.

Ставки сплати судового збору встановлено частиною другою статті 4 Закону №3674-VI (із змінами згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» від 22.05.2015 №484-VIII), відповідно до якої за подання адміністративного позову майнового характеру фізичною особою або фізичною особою - підприємцем встановлюється ставка судового збору в розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати, а за подання фізичною особою позову немайнового характеру 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях визначений статтею 5 Закону №3674-VI.

В позовній заяві позивач зазначає, що звільнений від сплати судового збору як споживач на підставі частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991 №1023-XII (далі по тексту - Закон №1023-XII).

Виходячи із змісту позовних вимог, суд зазначає, що позивач помилково вважає ці вимоги такими, що підпадають під ознаки, визначені Законом №1023-XII з огляду на наступне.

Вказаний Закон №1023-XII регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Згідно з положеннями пунктів 22 статті 1 Закону №1023-XII споживачем вважається фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника.

Положеннями частини третьої статті 22 Закону №1023-XII передбачено, зокрема, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Разом з тим, спеціальним законом, яким встановлені правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами тощо, є Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012 №4452-VI (далі по тексту - Закон №4452-VI).

Слід зазначити, що ні Законом №3674-VI (у редакції, чинній на час звернення позивачем до суду), ані Законом №4452-VI, не передбачені пільги щодо сплати судового збору за звернення до суду із позовом щодо вчинення дій (виплати) Фондом гарантування вкладів фізичних осіб грошових коштів за вкладами.

Крім того, позивачем не надано жодного доказу, який би доводив його майнову неможливість сплати судового збору під час подачі даного позову.

Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до переконання про відсутність підстав для задоволення клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору.

Керуючись статтями 88, 160 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.О.Іщук