Справа № 813/3271/13-а
Суддя: Рибачук Андрій Іванович
Дата ухвалення: 2015-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2015 року м. Львів Справа № 876/8772/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Рибачука А.І.,

суддів - Багрія В.М., Старунського Д.М.,

з участю секретаря - Андрушківа І.Я.,

представника заявника - Батькова В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 28 липня 2015 року по справі № 813/3271/13-а за заявою Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії «Надра України» «Західукргеологія» про відстрочення виконання судового рішення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 20 травня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 26 січня 2015 року, повністю задоволено позов управління Пенсійного фонду України в м. Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області та стягнуто з Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії «Надра України» «Західукргеологія» (далі - ДП НАК «Надра України» «Західукргеологія») в користь управління Пенсійного фонду України в м. Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області 139408,29 грн. витрат на виплату і доставку пільгових пенсій.

ДП НАК «Надра України» «Західукргеологія» 20 липня 2015 року звернулось до Львівського окружного адміністративного суду із заявою, в якій, з урахуванням заяви про уточнення вимог, просило відстрочити виконання вказаного вище рішення на один рік, посилаючись на відсутність коштів, неповне фінансування загальнодержавної програми зміцнення мінерально-сировинної бази, арешт коштів підприємства, значний розмір заборгованості по виплаті заробітної плати, по податках і обов'язкових платежах перед бюджетом, відсутність майна, яке може бути реалізоване для погашення заборгованості.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 28 липня 2015 року заяву ДП НАК «Надра України» «Західукргеологія» задоволено повністю.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, управління Пенсійного фонду України в м. Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану ухвалу та прийняти нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні заяви про відстрочення виконання судового рішення.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що суд першої інстанції не врахував, що відповідачем не надано належних та достатніх доказів, які б свідчили про наявність обставин, що ускладнюють чи роблять неможливим своєчасне виконання судового рішення. Також вказує на те, що відстрочення виконання рішення суду ставить під загрозу своєчасність виплати пенсій, що супроводжується порушенням права громадян на державне пенсійне забезпечення.

Представник заявника в судовому засіданні заперечив проти вимог апеляційної скарги, посилаючись на те, що оскаржуване рішення прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права, просив відмовити в її задоволенні.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, хоча позивача належним чином було повідомлено про дату, час та місце апеляційного розгляду, що відповідно до частини 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає розгляду справи у його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, представника заявника, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Частиною 1 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у разі необхідності спосіб, строки і порядок виконання можуть бути визначені у самому судовому рішенні.

Згідно з положеннями частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Крім цього, згідно з частиною 1 статті 36 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Частиною 2 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено право суду у виняткових випадках відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання судового рішення.

Зазначені норми не обмежують право суду певними обставинами, при наявності яких, суд може відстрочити виконання прийнятого ним рішення.

Однак при вирішенні питання щодо відстрочення виконання судового рішення слід виходити з того, що відстрочення виконання рішення - це перерва у вчиненні виконавчих дій на певний, точно визначений строк, протягом якого виконавчі дії не проводяться, у зв'язку з існуванням конкретних виняткових обставин, за наявності яких вчасне виконання завдає шкоди правам або інтересам боржника або інших осіб.

Разом з тим, суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан та інші обставини справи, зокрема, і можливість безперешкодного виконання рішення суду через певний визначений проміжок часу.

В підтвердження існування обставин, зазначених у заяві про відстрочення виконання судового рішення, заявником надано суду копії звіту з праці за січень-травень 2015 року, звіту по заборгованості з виплати заробітної плати станом на 01 вересня 2015 року, витягу із статуту про відсутність в нього майна у власності, постанови державного виконавця про арешт коштів.

Так, надані заявником докази не дають підстав для висновку про існування виняткових обставин у розумінні статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України, з якими закон пов'язує можливість відстрочення виконання рішення суду, оскільки ним не надано жодних доказів в підтвердження відсутності коштів на рахунках та майна, а також неможливості вжиття інших заходів примусового виконання рішень, визначених статтею 32 Закону України «Про виконавче провадження». Також заявником не наведено економічного обґрунтування, яке б свідчило про можливість погашення зазначеного боргу через певний період часу, так як посилання на наявність дебіторської заборгованості є необґрунтованим з огляду на ненадання суду жодних доказів в підтвердження її наявності чи вчинення ним конкретних дій спрямованих на її стягнення.

Разом з тим, слід зазначити, що невиконання відповідачем обов'язку щодо своєчасного відшкодування витрат Пенсійному фонду на виплату та доставку пільгових пенсій призводить до формування коштів Пенсійного фонду України не в повному обсязі, і, як наслідок, до несвоєчасних виплат пенсій.

Оскільки інших доводів, що ускладнюють виконання постанови Львівського окружного адміністративного суду від 20 травня 2013 року, заявником не вказано, суд вважає, що у задоволенні заяви про відстрочення виконання судового рішення необхідно відмовити.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що судом першої інстанції допущено порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, що відповідно до пункту 4 частини 1 статті 202 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування оскаржуваної ухвали та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні заяви.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 202, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області задовольнити.

Ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 28 липня 2015 року по справі № 813/3271/13-а - скасувати та прийняти нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні заяви Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії «Надра України» «Західукргеологія» про відстрочення виконання постанови Львівського окружного адміністративного суду від 20 травня 2013 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання ухвали в повному обсязі, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: А.І. Рибачук

Судді В.М. Багрій

Д.М. Старунський

Повний текст ухвали виготовлено 05 жовтня 2015 року.