Справа № 802/2516/15-а
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2015-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/2516/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Бошкова Ю.М.

Суддя-доповідач: Курко О. П.

06 жовтня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Курка О. П.

суддів: Совгири Д. І. Білоуса О.В. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Зарицької Т.В.,

представника відповідача: Кошелюк Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Вінницької обласної державної адміністрації на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 18 серпня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Вінницької обласної державної адміністрації, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: управління соціального захисту населення Тульчинської районної державної адміністрації, Департамент соціальної політики Вінницької обласної державної адміністрації про визнання бездіяльності неправомірною та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 18 серпня 2015 року позов задоволено.

Не погодившись із прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову про відмову в задоволені позову. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування всіх обставин справи що призвело до неправильного її вирішення.

Позивач та представники третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору в судове засідання не з'явились, хоча належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до частини 4 статті 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримала вимоги апеляційної скарги та просила її задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено з матеріалів справи, ОСОБА_3 зареєстрована та проживає в м. Тульчин, яке відноситься до зони посиленого радіологічного контролю 4 категорії, згідно Постанови Кабінету Міністрів України №106 від 23 липня 1991 року, з лютого 1986 року по червень 1991 року та з липня 2014 року по теперішній час, що підтверджується довідкою Тульчинської міської ради №1821 від 05 серпня 2015 року (а.с.13)

03 липня 2015 року ОСОБА_3 звернулась до відповідача із заявою про видачу посвідчення потерпілої від Чорнобильської катастрофи.

Листом Департаменту соціальної політики Вінницької обласної державної адміністрації №10-3792 від 31 липня 2015 року позивачу відмовлено у видачі посвідчення у зв'язку із тим, що ОСОБА_3 з червня 1991 року не проживає у зоні посиленого радіологічного контролю.

Не погоджуючись з діями відповідача, позивач звернулась до суду.

Суд І інстанції задовольняючи адміністративний позов виходив з наступного.

Законом, який визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, є Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ (надалі - Закон).

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 11 Закону до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років.

За змістом пункту 4 частини 1 статті 14 Закону такі особи відносяться до 4 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Статтею 65 Закону визначені правила видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Зокрема встановлено, що учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України. Посвідчення «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, і надає право користування пільгами, які встановлені цим Законом.

Відповідно до частини 4 статті 65 Закону видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади. Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997 року № 51 затверджено Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі - Порядок).

Відповідно до абзацу 2 пункту 10 Порядку іншим потерпілим і учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також дружині (чоловіку) або опікуну дітей померлого громадянина, смерть якого пов'язана з Чорнобильською катастрофою, видача посвідчень провадиться Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними. Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням місцевих органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування за місцем проживання.

Згідно з абзацом 3 пункту 10 Порядку особам, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років, посвідчення видаються на підставі довідки встановленого зразка (Додаток № 7).

З метою реалізації свого права на отримання посвідчення, ОСОБА_3 звернулася до управління соціального захисту населення Тульчинської районної державної адміністрації із заявою, у відповідь на яку отримала лист від 24 лютого 2014 року № 565/0107, у якому, з посиланням на Закон України від 28 грудня 2014 року № 76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України», зазначено, що відсутні підстави для видачі посвідчення "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи".

Аналізуючи зазначений закон та лист можна дійти до висновку, що причиною відмови у видачі посвідчення стало скасування окремих видів пільг для 4-ої категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Дійсно, змінами, внесеними зазначеним законом, виключено статтю 23 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", якою раніше встановлювалися компенсації та пільги громадянам, віднесеним до 4-ої категорії.

Однак, статус осіб, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи 4-ої категорії, Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" не скасований, а Закон України від 28 грудня 2014 року № 76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» містить інші види соціального захисту таких осіб. Зокрема, пенсійне забезпечення залишилося незмінним.

Не погоджуючись із такою позицією управління соціального захисту населення Тульчинської районної державної адміністрації, ОСОБА_3 звернулась до Вінницького окружного адміністративного суду.

Так, постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 30 квітня 2015 року, яка набрала законної сили, позов задоволено повністю: визнано протиправною відмову управління соціального захисту населення Тульчинської районної державної адміністрації у наданні статусу потерпілої від Чорнобильської катастрофи та видачі посвідчення категорії №4 ОСОБА_3 та зобов'язано управління соціального захисту населення Тульчинської районної державної адміністрації розглянути питання щодо можливості видачі ОСОБА_3, посвідчення особи потерпілої внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 4.

На виконання рішення суду управління соціального захисту населення Тульчинської районної державної адміністрації звернулося до Департаменту соціальної політики Вінницької обласної державної адміністрації з листом щодо видачі посвідчення. З відповіді останнього від 31 липня 2015 року вбачається, що посвідчення видаються обласними державними адміністраціями, а тому виконати постанову суду неможливо.

Зважаючи на конституційні приписи діяльності органів державної влади, викладені у статті 19 Основного закону щодо здійснення повноважень на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, беручи до уваги обов'язок владного органу приймати рішення обґрунтовано, добросовісно, розсудливо, своєчасно та протягом розумного строку.

Однак, у передбачений законом строк рішення Вінницькою обласною державною адміністрацією не прийнято, а матеріали подання управління соціального захисту населення Тульчинської районної державної адміністрації про видачу ОСОБА_3 посвідчення Департаментом соціальної політики Вінницької обласної державної адміністрації залишені без реалізації.

Такою бездіяльністю відповідача грубо порушені права ОСОБА_3 на отримання посвідчення для підтвердження відповідного правового статусу.

Варто звернути увагу на те, що висновок, який викладений у листі Департаменту соціального захисту Вінницької обласної державної адміністрації щодо місця проживання ОСОБА_3 є помилковим та спростовується даними паспорта громадянина України ОСОБА_3, де у розділі про реєстрацію зазначено - м. Тульчин, вул. Прорізна, 6.

Також, згідно з довідкою Тульчинської міської ради Вінницької області № 1821 від 05 серпня 2015 року ОСОБА_3 дійсно зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1 з 03 липня 2014 року по теперішній час, а з 16 жовтня 1986 року по 19 квітня 1991 року була зареєстрована та проживала в АДРЕСА_2 в зоні посиленого радіологічного контролю четвертої категорії (а.с.13).

Дана обставина свідчить про те, що в зоні посиленого радіологічного контролю позивач проживала більше чотирьох років, а тому у відповідності до чинного законодавства України має право на отримання посвідчення особи, потерпілої від Чорнобильської катастрофи віднесено до категорії 4.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду І інстанції, що бездіяльність Вінницької обласної державної адміністрації щодо невидачі позивачу посвідчення особи, потерпілої від Чорнобильської катастрофи, віднесеної до четвертої категорії є протиправною.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Відповідно до статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 18 серпня 2015 року слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Вінницької обласної державної адміністрації залишити без задоволення, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 18 серпня 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 08 жовтня 2015 року.

Головуючий Курко О. П.

Судді Совгира Д. І.

Білоус О.В.