Справа № 2а-32/09
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2015-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2015 року Справа № 876/6504/15

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Бруновської Н.В. та Каралюса В.М.,

з участю секретаря судового засідання - Гнатик А.З.;

а також сторін (їх представників):

від позивача ОСОБА_1;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Самбірської міської ради Львівської обл. на постанову Самбірського міськрайонного суду Львівської обл. від 15.01.2009р. в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Самбірської міської ради Львівської обл. про визнання дій протиправними, зобовязання провести перерахунок грошової допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку,-

В С Т А Н О В И Л А:

25.11.2008р. позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом, у якому просила зобовязати відповідача ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Самбірської міської ради Львівської обл. вчинити дії, а саме нарахувати та виплатити їй заборгованість зі сплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період липень-грудень 2007 року із урахуванням сум, що не отримані нею згідно ст.56 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», в сумі 2166 грн. 12 коп.; стягнути з відповідача понесені судові витрати (а.с.1-3).

Постановою Самбірського міськрайонного суду Львівської обл. від 15.01.2009р. заявлений позов задоволено частково, визнано протиправною бездіяльність відповідача ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Самбірської міської ради Львівської обл. щодо відмови виплатити ОСОБА_1 допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до вимог ст.15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» у редакції від 22.03.2001р.; зобовязано орган праці та соціального захисту населення провести нарахування та виплатити позивачу допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 09.07.2007р. по 31.12.2007р. включно у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до шести років на підставі ст.15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми»; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено (а.с.27-30).

Не погодившись із постановою суду, її оскаржив відповідач ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Самбірської міської ради Львівської обл., який покликаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати рішення суду та повернути справу до суду першої інстанції (а.с.32-35).

Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що виключно Законом України про Державний бюджет визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове призначення цих видатків; нормами Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» встановлений розмір допомог, компенсацій та гарантій всім категоріям громадян, які мають право на їх одержання, при цьому КМ України затверджений механізм надання, порядок та джерела виплати по кожній категорії громадян у межах коштів, передбачених вищевказаним Законом.

Оскільки відповідні видатки, які необхідні для виплати допомоги позивачу, не передбачені встановленим на 2007 рік державним бюджетом, тому відповідач не вправі їх змінювати, через що дії останнього по виплаті спірної допомоги позивачу є правомірними.

Окрім цього, вважає, що судом невірно визначений належний відповідач по справі, а також звертає увагу на пропуск позивачем річного строку звернення до суду.

Заслухавши суддю-доповідача, заперечення позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга підлягає до часткового задоволення, з наступних мотивів.

Як слідує з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 є матірю малолітнього ОСОБА_3, 02.03.2006р.н.; належить до незастрахованих осіб; перебувала у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, знаходиться на обліку в ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Самбірської міської ради Львівської обл. (а.с.4-5, 10-11).

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не була виплачена на користь позивача за період з 09.07.2007р. по 31.12.2007р. у повному обсязі допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, через що субєкта владних повноважень слід зобовязати нарахувати і виплатити спірну допомогу за вказаний період.

При цьому позивачем не пропущено строк звернення до суду із розглядуваним позовом, оскільки рішення Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 09.07.2007р. не є законодавчим актом.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, не відповідають нормам матеріального права і фактичним обставинам справи.

Згідно вимог ст.ст.13, 14 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» особа, яка фактично здійснює догляд за дитиною має право на допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, яка виплачується щомісяця з дня призначення допомоги по догляду за дитиною по день досягнення дитиною вказаного віку.

Розмір державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку визначений ч.1 ст.15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» (в редакції, яка діяла до 01.01.2008р.) і повинен відповідати розміру встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років. Допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається на кожну дитину незалежно від кількості народжених (усиновлених, взятих під опіку) дітей у сімї, по догляду за якими надається допомога.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007р. визнано такими, що не відповідають Конституції України положення ст.56 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», якими було передбачено розмір щомісячної грошової допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, яка виплачується відповідно до Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», що дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 90 гривень для незастрахованих осіб та не менше 23 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

При цьому дане рішення Конституційного Суду України має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у звязку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними.

Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші нормативно-правові акти або їх положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

З наведеного слідує, що починаючи з 09.07.2007р., і до 31.12.2007р. включно, розрахунок зазначеної допомоги, яка виплачувалася позивачу, повинен був проводитися у розмірі, встановленому законом для прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

В частині визначення розміру допомоги позивачу колегія суддів враховує, що згідно ст.62 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» прожитковий мінімум на одну особу на місяць для дітей віком до 6 років складає: з 01 квітня 463 грн., з 01 жовтня 470 грн.

Звідси, сума заборгованості перед позивачем за період з 09.07.2007р. до 31.12.2007р. включно повинна обраховуватися із урахуванням вищевказаних розмірів допомоги.

Оскільки функції з призначення, нарахування та виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до постанови КМ України № 32 від 16.01.2007р. «Питання виплати застрахованим особам допомоги при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку» здійснюють органи праці та соціального захисту населення за місцем проживання застрахованих осіб, відповідний обовязок правильно покладений судом на відповідача у справі.

З огляду на положення ст.ст.21, 105, 162 КАС України адміністративний позов може містити вимоги щодо визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльності відповідача, зобов'язання його вчинити певні дії, відшкодувати шкоду, заподіяну незаконними рішенням, дією або бездіяльністю. Встановивши, що відповідач порушив норми права, які регулюють спірні правовідносини, адміністративний суд повинен був визнати такі дії незаконними і зобов'язати відповідача провести нарахування та виплату належних сум відповідно до закону. Також не можуть бути задоволені позовні вимоги про стягнення спірних сум з відповідача, оскільки саме орган праці та соціального захисту населення зобов'язаний здійснювати обрахування та виплату спірних сум допомоги, вказані дії до компетенції адміністративного суду не належать.

За таких обставин, колегія суддів приходить до переконання про підставність позовних вимог, які стосуються нарахування та виплат щомісячної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 09.07.2007р. до 31.12.2007р. включно.

В частині дотримання позивачем строків звернення до суду колегія суддів виходить з того, що позивачем пропущено річний строк звернення до суду, передбачений ст.99 КАС України (в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин та вирішення справи судом першої інстанції), останньою під час розгляду справи не наведено поважних причин його пропуску.

Відповідно до ст.100 КАС України (в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин та вирішення справи судом першої інстанції) пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги дату звернення позивача до суду із розглядуваним позовом (25.11.2008р.), наполягання відповідача на застосуванні наслідків пропущення строку звернення до суду, передбачених ст.100 КАС України (а.с.15-17), колегія суддів приходить до висновку про те, що позовні вимоги за період з 25.11.2007р. до 31.12.2007р. включно задоволенню не підлягають за пропуском строку звернення до суду.

Покликання апелянта на відсутність бюджетного фінансування передбачених Законом України «Про державну допомогу сімям з дітьми» соціальних виплат як на причину невиконання покладених на нього зобовязань колегією суддів до уваги не приймаються, оскільки реалізація особою права, що повязане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кечко проти України»).

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку про те, що заявлений позов підлягає до часткового задоволення, при цьому належить визнати дії ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Самбірської міської ради Львівської обл. щодо ненарахування та невиплати на користь ОСОБА_1 щомісячної державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі, визначеному ч.1 ст.15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», за період з 25.11.2007р. до 31.12.2007р. включно, із врахуванням встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років відповідно до ст.62 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», протиправними; зобовязати ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Самбірської міської ради Львівської обл. нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 щомісячну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі, визначеному ч.1 ст.15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», за період з 25.11.2007р. до 31.12.2007р. включно, із врахуванням встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років відповідно до ст.62 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», та проведених виплат за вказаний період; в задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, через що постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про часткове задоволення позовних вимог з вищевикладених мотивів.

Керуючись ст.94, ч.3 ст.160, ст.ст.195, 196, п.3 ч.1 ст.198, п.4 ч.1 ст.202, ч.2 ст.205, ст.ст.207, 254 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Самбірської міської ради Львівської обл. задоволити частково.

Постанову Самбірського міськрайонного суду Львівської обл. від 15.01.2009р. скасувати та прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_1 задоволити частково.

Визнати дії ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Самбірської міської ради Львівської обл. щодо ненарахування та невиплати на користь ОСОБА_1 щомісячної державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі, визначеному ч.1 ст.15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», за період з 25.11.2007р. до 31.12.2007р. включно, із врахуванням встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років відповідно до ст.62 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», - протиправними.

Зобовязати ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Самбірської міської ради Львівської обл. нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 щомісячну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі, визначеному ч.1 ст.15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», за період з 25.11.2007р. до 31.12.2007р. включно, із врахуванням встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років відповідно до ст.62 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», та проведених виплат за вказаний період.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили, а у разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя: Р.М.Шавель

Судді: Н.В.Бруновська

ОСОБА_4