Справа № 756/7503/14-а
Суддя: Конюшко К.В.
Дата ухвалення: 2015-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" вересня 2015 р. м. Київ К/800/18566/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Конюшка К.В.

суддів Розваляєвої Т.С., Чалого С.Я.

за участю:

секретаря Маджар О.М.

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача Лазоренко А.О.

представника третьої особи неприбуття

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 19 лютого 2015 року

у справі № 756/7503/14-а

за позовом ОСОБА_4

до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві

третя особа Головне управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області

про зобов'язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В :

У травні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до Оболонського районного суду м. Києва з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, третя особа: Головне управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області, про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії.

Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 24.11.2014 у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 19.02.2015 рішення суду першої інстанції скасовано та прийнято нове - про задоволення позову. Визнано протиправними дії ГУ ПФУ в м. Києві щодо відмови у проведенні ОСОБА_4 перерахунку пенсії, у зв'язку із збільшенням грошового забезпечення співробітників Служби Безпеки України з 28.11.2013. Зобов'язано ГУ ПФУ в м. Києві провести ОСОБА_4 перерахунок та виплату пенсії на підставі довідки фінансового відділу Управління Служи безпеки України у м. Києві про розмір грошового забезпечення від 05.06.2012 № 51/19-409 з 28.11.2013.

Не погоджуючись зі вказаним рішенням суду апеляційної інстанції, ГУ ПФУ в м. Києві оскаржило його у касаційному порядку.

У касаційній скарзі скаржник просив скасувати рішення суду апеляційної інстанції з мотивів порушення цим судом норм матеріального та процесуального права, залишити в силі рішення суду першої інстанції.

У своїх запереченнях на касаційну скаргу ОСОБА_4 просив залишити рішення суду апеляційної інстанції без змін, а скаргу - без задоволення.

Крім того, 24.06.2015 ОСОБА_4 подав до Вищого адміністративного суду України клопотання про застосування до відповідача наслідків пропуску строку на звернення до суду з цією касаційною скаргою, оскільки вказаний строк ГУ ПФУ в м. Києві пропустило і питання про його поновлення, на думку позивача, не порушувало.

Колегія суддів вважає вказане клопотання таким, що задоволенню не підлягає, оскільки 22.04.2015 до суду касаційної інстанції надійшла заява ГУ ПФУ в м. Києві про поновлення строків касаційного провадження, яка міститься в матеріалах справи.

Водночас, положеннями статті 214 КАС України (у редакції, чинній на час відкриття касаційного провадження) не передбачено обов'язку суду касаційної інстанції вирішувати питання про поновлення строку на касаційне оскарження шляхом прийняття окремого процесуального рішення з постановленням ухвали.

Згідно з частиною другою статті 220 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС) України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення присутніх у судовому засіданні представників сторін, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи і правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, судова колегія дійшла висновку про те, що касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Як установлено судами попередніх інстанцій, ОСОБА_4 звільнений зі Служби безпеки України, перебуває на обліку в ГУ ПФУ в м. Києві та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

05.06.2012 фінансовим відділом управління Служби безпеки України у м. Києві позивачу видана довідка № 51/19-409 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії згідно із постановою КМ України від 23.04.2012 № 355 за посадою, яку обіймав позивач перед звільненням, станом на 01.04.2012.

Судом першої інстанції установлено, що згідно з даними спірної довідки третьої особи від 05.06.2012 розмір грошового забезпечення начальника і напрямку 1 відділу ГВ «КР» УСБУ по м. Києві та Київській області становить 6 525,91 грн., з яких посадовий оклад - 1400 грн., оклад за військове звання - 130 грн., надбавка за вислугу років 30 % - 459 грн., надбавка за виконання особливо важливих завдань під час проходження служби 100 % - 1989 грн., надбавка за службу в умовах режимних обмежень 15 % - 210 грн., надбавка військовослужбовцям, які провадять оперативно-розшукову чи контррозвідувальну діяльність та інформаційне-аналітичне забезпечення органів державної влади і оперативно-службову діяльність 50 % - 700 грн., доплата військовослужбовцям оперативних підрозділів… 20 % - 280 грн., надбавка військовослужбовцям, які безпосередньо займаються виконанням спеціальних завдань із забезпечення державної безпеки - 70 % - 980 грн., преміювання 19 % - 377,91 грн.

Позивач звернувся до ГУ ПФУ в м. Києві із заявою, в якій просив здійснити перерахунок його пенсії на підставі вказаної довідки.

Листом від 20.03.2014 № 7176/12/3-612 ГУ ПФУ в м. Києві відмовило позивачу у проведенні перерахунку пенсії, мотивуючи тим, що підстави для проведення перерахунку пенсії відсутні.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що постановою Кабінету Міністрів України від 23.04.2012 № 355 «Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Постанова № 355) лише підвищено відповідні пенсії, рішення про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв'язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством не приймалося.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позов, суд апеляційної інстанції виходив з протиправності відмови ГУ ПФУ в м. Києві у перерахунку пенсії ОСОБА_4 на підставі довідки фінансового відділу управління СБУ у м. Києві від 05.06.2012 № 51/19-409 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії згідно із постановою КМУ від 23.04.2012 № 355.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає висновок суду апеляційної інстанції помилковим з огляду на таке.

Відповідно до частини третьої статті 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262-ХІІ) усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у строки, встановлені частиною другою статті 51 цього Закону.

Як убачається з наведеної норми права, підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, проведена на підставі рішення суб'єкта владних повноважень, наділеного правом встановлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців.

Таким чином, збільшення розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення, що носить щомісячний характер, згідно із Законом є підставою для проведення перерахунку пенсій військовослужбовцям за відповідною посадою.

Згідно з положеннями пункту 1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45 (далі - Порядок № 45), перерахунок раніше призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон) пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом (далі - особи), або у зв'язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.

Пунктом першим постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2012 № 355 установлено з 01.07.2012 підвищення до пенсій, призначених до зазначеної дати відповідно до Закону № 2262-ІІІ, крім пенсій, призначених військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, у розмірі 11 відсотків пенсій, обчислених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону № 2262-ІІІ, збільшивши його з 01.09.2012 до 23 відсотків та з 01.01.2013 до 35 відсотків.

При цьому розміри пенсій, обчислені відповідно до Закону № 2262-ІІІ з урахуванням доплат до попередніх розмірів пенсій згідно з пунктом 4 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262-ІІІ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45, та підвищень, передбачених абзацом першим цього пункту, не можуть перевищувати розміри пенсій, обчислені відповідно до Закону № 2262-ІІІ виходячи з грошового забезпечення, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» за відповідними посадами військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу станом на 1 квітня 2012 року.

Пунктом другим цієї ж постанови відповідні державні органи, в тому числі СБ України, зобов'язано забезпечити оформлення та подання до органів Пенсійного фонду України довідок про розмір грошового забезпечення військовослужбовців станом на 1 квітня 2012 року.

Аналіз наведених правових норм дає підстави стверджувати, що подання відповідних довідок спрямоване на реалізацію обмеження максимального розміру перерахованих пенсій, встановленого абзацом другим пункту 1 Постанови № 355.

Отже, сама по собі Постанова № 355 не є підставою для перерахунку пенсії, оскільки за змістом частини третьої статті 63 Закону № 2262-ІІІ призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку лише у разі зміни розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством.

Водночас, збільшення розміру окремих видів грошового забезпечення, що носять щомісячний характер, є самостійною підставою перерахунку для пенсії на підставі Закону № 2262-ІІІ.

Вказаного суди попередніх інстанцій під час прийняття рішень по суті спору не врахували.

Згідно з частиною першою статті 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення судів попередніх інстанцій названим вимогам процесуального закону відповідають не в повній мірі.

Відповідно до частини першої статті 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Згідно з частиною четвертою статті 70 КАС України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідно до частин четвертої та п'ятої статті 11 КАС України суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи. Суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, подати докази або з власної ініціативи витребувати докази, яких, на думку суду, не вистачає.

Ураховуючи вказані положення правових норм адміністративного судочинства стосовно принципу офіційного з'ясування всіх обставин у справі та належності доказів, колегія суддів Вищого адміністративного суду України звертає увагу на те, що під час розгляду цієї справи та прийняття рішення по суті суду першої інстанції необхідно з урахуванням викладених вище висновків і мотивів суду касаційної інстанції встановити обставини, які підтверджують або спростовують збільшення розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення військовослужбовцям за відповідною посадою після останнього перерахунку пенсії позивача перед його зверненням до відповідача із заявою та довідкою фінансового відділу Управління Служи безпеки України у м. Києві про розмір грошового забезпечення від 05.06.2012 № 51/19-409.

З огляду на викладене, доводи касаційної скарги частково заслуговують на увагу, у зв'язку з чим наявні підстави для її часткового задоволення та скасування оскаржуваних судових рішень з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Частиною першою статті 220 КАС України визначено, що суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Згідно з частиною другою статті 227 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зважаючи на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій під час прийняття рішень по суті спору у цій справі було порушено норми процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

Керуючись статтями 210 - 231 КАС України, суд касаційної інстанції

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві задовольнити частково.

Постанову Оболонського районного суду м. Києва від 24 листопада 2014 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 19 лютого 2015 року в цій справі скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути переглянута Верховним Судом України у строк та у порядку, визначеними статтями 237 - 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий

(підпис)

К.В. Конюшко

Судді

(підпис)

Т.С. Розваляєва

(підпис)

С.Я. Чалий

Згідно з оригіналом помічник судді М.Р. Мергель