Справа № 2а-9144/10/2670
Суддя: Маруліна Л.О.
Дата ухвалення: 2010-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

14 червня 2010 року № 2а-9144/10/2670

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Маруліна Л.О., розглянувши позовну заяву і додані до неї матеріали

за позовом ОСОБА_1
до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі міста Києва, Управління державної автомобільної інспекції ГУ МВС України в м. Києві
провизнання протиправними дії та зобовязання вчинити дії
за участюбез виклику сторін.
ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі міста Києва, Управління державної автомобільної інспекції ГУ МВС України в м. Києві про визнання дії Відповідачів в частині накладення арешту на майно (автомобіль Ауді-80 1986 р/в., д/н. 728-64 КВ) Позивача неправомірними, скасування Постанови слідчого Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Києва ОСОБА_2 за вих. № 21/26-18 від 03.04.2000р. про арешт автомобіля Ауді-80 1986 р/в., д/н. 728-64 КВ, який належить ОСОБА_1 на праві приватної власності, зареєстрований у МРЕВ Ватутінського району м. Києва 07.09.1996р., зобов'язання Управління державної автомобільної інспекції ГУ МВС України в м. Києві зняти арешт з автомобіля Ауді-80 1986 р/в.. д/н. 728-64 КВ., зареєстрований у МРЕВ Ватутінського району м. Києва 07.09.199ор., який належить ОСОБА_1 па праві приватної власності.

Розглянувши позовну заяву з додатками, суд прийшов до висновку, що дану заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач, звертаючись до суду, не погоджується з діями відповідачів в ході проведення слідства у кримінальній справі.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції (далі адміністративна справа) переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Пунктами 1 та 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Таким чином, справою адміністративної юрисдикції може бути переданий на вирішення адміністративного суду спір, який виник між двома (кількома) конкретними суб'єктами суспільства стосовно їхніх прав та обов'язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб'єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб'єктів, а ці суб'єкти відповідно зобов'язані виконувати вимоги та приписи такого владного суб'єкта.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України субєктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший субєкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Отже, необхідною та єдиною ознакою суб'єкта владних повноважень є здійснення цим суб'єктом владних управлінських функцій, при цьому ці функції повинні здійснюватись суб'єктом саме у тих правовідносинах, у яких виник спір.

Якщо суб'єкт (у тому числі орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа) у спірних правовідносинах не здійснює вказані владні управлінські функції щодо іншого суб'єкта, який є учасником спору, такий спір не має встановлених нормами Кодексу адміністративного судочинства України ознак справи адміністративної юрисдикції, і, відповідно, не повинен вирішуватись адміністративним судом.

В оскаржуваних правовідносинах між ОСОБА_1 та Державною податковою інспекцією у Шевченківському районі міста Києва, Управлінням державної автомобільної інспекції ГУ МВС України в м. Києві немає відносин влади і підпорядкування в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки останні вчиняючи оскаржувані дії не здійснювали владних управлінських функцій відносно Позивача, а керувався вимогами кримінально-процесуального законодавства.

Предметом оскарження у даній справі є дії щодо прийняття постанови слідчого Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Києва ОСОБА_2 за вих. № 21/26-18 від 03.04.2000р. про арешт автомобіля Ауді-80 1986 р/в., д/н. 728-64 КВ та зазначена постанова.

Згідно зі ст. 1 Кримінально-процесуального кодексу України порядок провадження у кримінальних справах визначається Кримінально-процесуальним кодексом України.

Відповідно до ст. 1 Кримінально-процесуального кодексу України діяльність органів дізнання, попереднього слідства і прокуратури, суду щодо порядку провадження у кримінальних справах регламентується цим Кодексом.

Стаття 234 Кримінально-процесуального кодексу України встановлює, що дії слідчого можуть бути оскаржені до суду.

Рішенням Конституційного Суду України від 23.05.2001 N 6-рп/2001 кримінальне судочинство визначено, як врегульований нормами Кримінально-процесуального кодексу України порядок діяльності органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду (судді) щодо порушення, розслідування, розгляду і вирішення кримінальних справ, а також діяльність інших учасників кримінального процесу - підозрюваних, обвинувачених, підсудних, потерпілих, цивільних позивачів і відповідачів, їх представників та інших осіб з метою захисту своїх конституційних прав, свобод та законних інтересів.

Скарги на акти та дії службових осіб органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури в частині провадження у кримінальній справі розглядаються судом в порядку, визначеному нормами Кримінально-процесуального кодексу України.

Враховуючи вищевикладене, суд звертає увагу на те, що спірні правовідносини не мають ознак публічно-правових відносин, оскільки є кримінально-правовими відносинами.

Згідно із частиною 2 пункту 2 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України компетенція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи, що належить вирішувати в порядку кримінального судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 109 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

На підставі вищенаведеного, п. 1 ч. 1 ст. 109, ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі.

2. Ухвалу про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі надіслати позивачу негайно.

3. Попередити Позивачів, що позовні матеріали будуть їм повернуті супровідним листом рекомендованим поштовим відправленням із зворотною розпискою про їх одержання після спливу терміну для оскарження ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі.

4. У випадку оскарження ухвали позовні матеріли будуть скеровані до апеляційної інстанції разом з апеляційною скаргою.

Ухвала може бути оскаржена особою, яка подала позовну заяву.

Ухвала відповідно до ч. 1 ст. 254 КАС України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом пяти днів з дня її отримання особою, яка оскаржує ухвалу, за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом десяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Л.О. Маруліна