Справа № 2-а-1712/11
Суддя: Кузьменко Л.В.
Дата ухвалення: 2012-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________

Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

іменем України

"20" вересня 2012 р. Справа № 2-а-1712/11

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кузьменко Л.В.

суддів: Зарудяної Л.О.

ОСОБА_2,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційні скарги ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Олевської районної державної адміністрації Житомирської області та ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Олевському районі Житомирської області, на постанову Олевського районного суду Житомирської області від "09" листопада 2011 р. у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Олевському районі Житомирської області, ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Олевської районної державної адміністрації Житомирської області про визнання бездіяльності протиправною і зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою суду першої інстанції від 09.11.2011 року позов задоволено частково.

Визнано дії відповідачів протиправними.

Зобов"язано відповідачів провести перерахунок та виплату позивачу грошової допомоги, підвищення до пенсії, додаткової пенсії, передбачених ст.ст.37,39,51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

В апеляційних скаргах відповідачі, посилаючись на те, що судом першої інстанції порушено норми матеріального й процесуального права, просять скасувати постанову у відповідних частинах та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Суд, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, вважає, що апеляційна скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст.9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Матеріали справи свідчать, що позивач є непрацюючим пенсіонером та перебуває на обліку у відповідачів, проживає в зоні гарантованого добровільного відселення, а також є громадянином, який постійно проживає на території зони гарантованого добровільного відселення 3-ї категорії, що підтверджується посвідченням та має неповнолітню дитину ОСОБА_5 (03.09.1993р.н.).

Згідно з приписами ст.37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" громадянам виплачується щомісячна грошова допомога у зв"язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства в зоні гарантованого добровільного відселення у розмірі 40% від мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, підвищуються у розмірі : в зоні гарантованого добровільного відселення - 2 мінімальна заробітна плата.

Відповідно до ст.51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" особам, віднесеним до категорії 3, додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров"ю, призначається в розмірі 25% мінімальної пенсії за віком.

Відповідач виплачував позивачу грошову допомогу, підвищення до пенсії, додаткову пенсію, однак у сумах, які, на думку позивача, є значно нижчими, ніж це передбачено ст.ст.37,39,51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у зв'язку з чим позивач і звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

Оцінюючи правову позицію суду першої інстанції, судова колегія виходить з наступного.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 01 листопада 1996 року №9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", судам необхідно виходити з того, що нормативно-правові акти будь-якого державного чи іншого органу (акти Президента України, постанови Верховної Ради України, постанови і розпорядження Кабінету Міністрів України, нормативно-правові акти Верховної Ради Автономної Республіки Крим чи рішення Ради Міністрів Автономної Республіки Крим, акти органів місцевого самоврядування, накази та інструкції міністерств та відомств, накази керівників підприємств, установ та організацій, тощо) підлягають оцінці на відповідність як Конституції, так і закону.

Якщо при розгляді справи буде встановлено, що нормативно-правовий акт, який підлягав застосуванню, не відповідає чи суперечить законові, суд зобов'язаний застосувати закон, який регулює ці правовідносини.

При цьому, визначаючи базову величину, з якої розраховується сума допомоги згідно зі ст. ст.37,39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в чинній редакції (із змінами, внесеними згідно із Законом України від 01.07.92р. №2532-12, у редакції Закону України від 06.06.96р. №230/96-ВР, відповідачу слід керуватися розміром мінімальної заробітної плати, а не сумою, передбаченою Постановою Кабінету Міністрів України "Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 26.07.1996 року №836.

Базовою величиною, з якої розраховується сума додаткової пенсії згідно зі ст.51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", відповідачу слід керуватися розміром прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Виходячи із засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами при вирішенні спору застосуванню підлягають саме статті 37,39, 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а не постанови Кабінету Міністрів України.

Проте, задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції помилився стосовно розміру виплати позивачу додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю відповідно до ст.51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", оскільки з матеріалів справи вбачається, що особам віднесеним до категорії 3, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 25 процентів мінімальної пенсії за віком

За нормами ст.201 КАСУ підставами для зміни постани суду першої інстанції є правельне вирішення посуті справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права.

Отже, за наведеного, постанова суду першої інстанції у даній справі підлягає частковій зміні, а апеляційні скарги відповідачів залишенню без задоволення.

Керуючись ст.ст. 201, 202 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Олевської райдержадміністрації Житомирської області та ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Олевському районі Житомирської області задовільнити частково.

Постанову Олевського районного суду Житомирської області від 09.11.2011 року-змінити. Викласти 6 абзац резолютивної частини постанови суду першої інстанції в наступній редакції:

"Зобов'язати ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Олевському районі Житомирської області провести перерахунок та виплату ОСОБА_4 додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно ст.51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", встановивши її на рівні 25 процентів мінімальної пенсії за віком, визначеної ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", за період з 14.01. 2011 року по 23.07.2011 року, з урахуванням проведених виплат."

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Л.В. Кузьменко

судді: ОСОБА_6 ОСОБА_2

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_4 АДРЕСА_1,11050

3- відповідачу ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Олевському районі Житомирської області вул. Свято-Миколаївська, 31,м. Олевськ,Житомирська область,11001

4- ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Олевської районної державної адміністрації Житомирської області вул. Привокзальна, 5,м. Олевськ,Житомирська область,11002