Справа № 818/2977/15
Суддя: О.М. Кунець
Дата ухвалення: 2015-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2015 р. Справа №818/2977/15

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Кунець О.М., суддів: Гелети С.М., Соколова В.М.,

за участю секретаря судового засідання - Токар Ю.В.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представників відповідача - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №818/2977/15за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кусум фарм" до Департаменту екології, паливно-енергетичного комплексу та природних ресурсів Сумської обласної державної адміністрації, Державної служби геології та надр України про визнання дій протиправними,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Кусум Фарм» звернувся до суду з адміністративним позовом в якому просить:

- визнати протиправною відмову Департаменту екології, паливно-енергетичного комплексу та природних ресурсів Сумської обласної державної адміністрації (далі 1-й відповідач, Департамент) від 26 червня 2015 року у видачі Товариству з обмеженою відповідальністю «Кусум Фарм» дозволу на спеціальне водокористування;

- визнати протиправною бездіяльність Державної служби геології та надр України (далі - 2-й відповідач) з видачі позитивного висновку про можливість надання Товариству з обмеженою відповідальністю «Кусум Фарм» дозволу на спеціальне водокористування.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 28 травня 2015 року ТОВ «Кусум Фарм» звернувся до Департаменту екології, паливно-енергетичного комплексу та природних ресурсів Сумської обласної державної адміністрації (1-й відповідач) з клопотанням про надання дозволу на спеціальне водокористування. Державна служба геології та надр України (2-й відповідач) листом № 7118/10/10-15 від 19 червня 2015р. повідомила Відповідача-1, що надані Позивачем матеріали не дають можливості надати позитивного висновку стосовно отримання дозволу на спеціальне водокористування. Таке повідомлення мотивоване тим, що у клопотанні Позивача відсутня інформація щодо зон санітарної охорони водозабірних споруд, які використовуються для господарсько-питного водопостачання, а також тим, що у п. 9 клопотання інформація не надана у повному обсязі.

Враховуючи викладене, з урахуванням відсутності позитивного висновку Державної служби геології та надр України (Відповідача -2), Відповідач -1 (Департамент екології, паливно-енергетичного комплексу та природних ресурсів Сумської ОДА) згідно з листом № 01-20/1497 від 26 червня 2015 року , з посиланням на ч. 5 ст. 4 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» відмовив Позивачу у видачі дозволу на спеціальне водокористування.

Позивач вважає, що Відповідач-2 допустив протиправну бездіяльність з видачі позитивного висновку про можливість надання Позивачеві дозволу на спеціальне водокористування, а відмова Відповідача-1 видати Позивачеві дозвіл на спеціальне водокористування є протиправною.

В судовому засіданні представник позивача у повному обсязі підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити.

Представники 1-го відповідача в судовому засіданні зазначили, що вимоги позивача не визнають та просили суд відмовити позивачу у задоволенні позову з урахуванням обставин, викладених у письмовому запереченні (а.с.20-21).

Так, 1-й відповідач зазначає, що 28.05.2015р. ТОВ «Кусум фарм» звернулося до Департаменту з клопотанням про надання дозволу на спеціальне водокористування. Завірені копії відповідних документів були направлені центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр - до Державної служби геології та надр України.

При цьому, представники 1-го відповідача просили суд врахувати, що відповідно до ч.7 ст. 49 Водного кодексу України Департамент при прийнятті рішення про видачу дозволу на спеціальне водокористування або відмову в його видачі обов'язково враховує відповідні висновки Державної служби геології та надр України.

Листом Державної служби геології та надр України від 19.06.2015р. №7118/10/10-15 до Департаменту надійшов негативний висновок стосовно отримання дозволу на спеціальне водокористування у звязку із виявленими недоліками.

Відповідно, з огляду на вищевикладене, Департаментом було відмовлено у видачі дозволу на спеціальне водокористування та повернено матеріали на доопрацювання.

При цьому, 1-й відповідач вважає, що негативний висновок Державної служби геології та надр України, який був направлений до Департаменту листом від 19.06.2015р. №7118/10/10-15, можна вважати негативним висновком у розумінні пункт 5 статті 4-1 Закону України «Про дозвільну систему».

Так, відповідно до пункту 5 статті 4-1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» підставами для відмови у видачі документа дозвільного характеру є негативний висновок за результатами проведених експертиз та обстежень або інших наукових і технічних оцінок, необхідних для видачі документа дозвільного характеру.

З огляду на вищевикладене, Департаментом було відмовлено у видачі дозволу на спеціальне водокористування та повернено матеріали на доопрацювання. 1-й відповідач вважає, що відмова позивачу у видачі дозволу на спеціальне водокористування, за наявності негативного висновку центрального органу, передбачена Законом України «Про дозвільну систему», а тому є правомірною.

Крім цього, 1-й відповідач просить суд врахувати, що 02.07.2015р. ТОВ «Кусум фарм» було подано нову заяву про надання дозволу на спеціальне водокористування.

Листом Державної служби геології та надр України від 10.07.2015 № 8739/13/10-15 було надано висновок щодо можливості надання дозволу на спеціальне водокористування терміном на 3 роки.

За результатами розгляду пакету документів ТОВ «Кусум фарм» Департаментом було видано дозвіл на спеціальне водокористування від 23.07.2015 УКР 0314 СУМ.

З огляду на вищевикладене, 1-й відповідач вважає, що позивачем не надано доказових та обґрунтованих фактів щодо порушення Департаментом жодного нормативно-правового акту чинного законодавства, зокрема Водного кодексу України, Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», якими регулюються особливості спірних правовідносин.

Виходячи із вищевикладеного 1-й відповідач вважає позовні вимоги необґрунтованими, безпідставними і такими, що не підлягають задоволенню.

Представник 2-го відповідача до суду не зявився, про час та місце розгляду справи 2-й відповідач повідомлений належним чином. Державною службою геології та надр України було подано до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника 2-го відповідача ( а.с.25). Крім цього, 2-м відповідачем надіслано письмове заперечення (а.с.16-17) в якому відповідач зазначив, що 28.05.2015р. ТОВ «КУСУМ ФАРМ» звернулося до Департаменту з клопотанням про надання дозволу на спеціальне водокористування. Керуючись частиною пятою статті 49 Водного кодексу України протягом п'яти календарних днів з дня надходження заяви на отримання дозволу на спеціальне водокористування завірені копії відповідних документів були направлені центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр.

У запереченні 2-й відповідач наголошує, що Держгеонадра України володіють дискреційними повноваженнями. Отже, Державна служба геології та надр України, як субєкт владних повноважень, який володіє дискреційними повноваженнями, користуючись своїм правом, розглянула лист № 01-20/1162 від 02.06.2015р. та повідомила, що надані матеріали не дають можливості надання позитивного висновку стосовно отримання дозволу на спеціальне водокористування у звязку з виявленими недоліками, а саме : - у клопотанні відсутня інформація щодо зон санітарної охорони водозабірних споруд, які використовуються для господарсько-питного водопостачання, - у п. 9 клопотання інформація надана не в повному обсязі).

Пакет документів був повернутий Державною службою геології та надр України на доопрацювання.

З огляду на вищевикладене, Департаментом екології, ПЕК та природних ресурсів, було відмовлено у видачі дозволу на спеціальне водокористування та повернуто матеріали позивачу на доопрацювання.

2-й відповідач не вбачає будь-яких порушень при наданні Держгеонадра України негативного висновку при вирішенні питання щодо можливості надання ТОВ «Кусум Фарм» дозволу на спеціальне водокористування. Відповідно, 2-й відповідач вважає, що вимоги в даній частині задоволенню не підлягають за необґрунтованістю.

При цьому, 2-й відповідач також просить суд врахувати, що 02.07.2015р. ТОВ «Кусум-Фарм» було подано нову заяву про надання дозволу на спеціальне водокористування. Листом Державної служби геології та надр України від 10.07.2015р. №8739/13/10-15 було надано позитивний висновок щодо можливості надання дозволу на спеціальне водокористування терміном на 3 роки. За результатами розгляду пакету документів ТОВ «Кусум Фарм» Департаментом екології, ПЕК та природних ресурсів Сумської ОДА було видано дозвіл на спеціальне водокористування від 23.07.2015р.

Отже, 2-й відповідач стверджує, що станом на дату розгляду справи відсутній предмет спору, оскільки вимога, викладена у позові, а саме - визнати протиправною бездіяльність Державної служби геології та надр України з видачі позитивного висновку про можливість надання Товариству з обмеженою відповідальністю «КУСУМ ФАРМ» дозволу на спеціальне водокористування є не актуальною.

З урахуванням викладеного 2-й відповідач просив суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення представників позивача та представників 1-го відповідача, дослідивши наявні докази по справі, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог виходячи з наступного:

28 травня 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Кусум Фарм» звернулось до Департаменту екології, паливно-енергетичного комплексу та природних ресурсів Сумської обласної державної адміністрації (1-й Відповідач) з клопотанням про надання дозволу на спеціальне водокористування.

Керуючись частиною пятою статті 49 Водного кодексу України протягом п'яти календарних днів з дня надходження заяви на отримання дозволу на спеціальне водокористування завірені копії відповідних документів були направлені центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр.

Державна служба геології та надр України (2-й Відповідач) листом № 7118/10/10-15 від 19 червня 2015 року повідомила Відповідача-1, що надані Позивачем матеріали не дають можливості надати позитивного висновку стосовно отримання дозволу на спеціальне водокористування.

Таке повідомлення мотивоване тим, що:

- у клопотанні Позивача відсутня інформація щодо зон санітарної охорони водозабірних споруд, які використовуються для господарсько-питного водопостачання,

- у п. 9 клопотання інформація надана не у повному обсязі.

Враховуючи викладене, згідно з листом № 01-20/1497 від 26 червня 2015 року 1-й відповідач з посиланням на ч.5 ст.4 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» відмовив Позивачу у видачі дозволу на спеціальне водокористування.

Позивач при зверненні до суду просив суд врахувати, що інформація щодо зон санітарної охорони водозабірних споруд, які використовуються для господарсько-питного водопостачання, зазначається водокористувачем у відповідному клопотанні вимагається лише для господарського водопостачання н а с е л е н н я (про що зазначено безпосередньо у бланку клопотання, у пункті 11 а.с.8 на звороті). Посилання 2-го Відповідача на те, що ТОВ «Кусум-Фарм» зазначено неповну інформацію у пункті 9 позивач також вважає безпідставним, оскільки фактично інформація була подана у повному обсязі. Так, у графі 9 зазначено про наявність свердловин та визначено обєм фактичного водоспоживання споживання 26.0 м.куб. на добу та 9227.0 м.куб. на рік. Крім цього, позивачем звертає увагу суду на те, що дана інформація дублюється та розшифровується у пункті 12 клопотання в якому, зокрема визначено обєм фактичного використання води на власні потреби - 26.0 м.куб. на добу та 9227.0 м.куб.

Крім цього, позивач звертає увагу суду на те, що у письмових та усних запереченнях відповідачі вказують на відсутність предмету позову, оскільки на даний час позивачу наданий позитивний висновок щодо водокористування. Однак, позивач просить суд врахувати, що позитивний висновок щодо отримання позивачем дозволу на спеціальну водокористування Відповідач -2 надав 10.07.2015р. при розгляді пакету документів ТОВ «Кусум Фарм» від 02.07.2015р., що не є предметом розгляду по даній справі. В межах заявленого позову оспорюється протиправна бездіяльність Відповідача -2 при розгляді звернення Товариства від 28.05.2015р., що спричинило порушення прав Позивача, а саме неотримання останнім у передбачений законодавством строк дозволу на спеціальне водокористування. Як наслідок, позивач був позбавлений можливості повноцінно використовувати наявні артезіанські свердловини в процесі здійснення господарської діяльності. А тому, позивач наполягає на розгляді даної справи та прийнятті рішення судом щодо визначених позовних вимог.

Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Водного кодексу України, Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» та Порядку погодження та видачі дозволів на спеціальне водокористування, затвердженого Постановою Кабінету ОСОБА_4 України від 13.03.2002 №321.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між позивачем та відповідачем, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 Водного кодексу України водокористувачами в Україні можуть бути підприємства, установи, організації і громадяни України, а також іноземці та особи без громадянства, іноземні юридичні особи.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 48 Водного кодексу України від 06.06.1995 року №213/95-ВР, спеціальне водокористування - це забір води з водних об'єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об'єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів.

Спеціальне водокористування здійснюється юридичними і фізичними особами насамперед для задоволення питних потреб н а с е л е н н я , а також для господарсько-побутових, лікувальних, оздоровчих, сільськогосподарських, п р о м и с л о в и х , транспортних, енергетичних, рибогосподарських (у тому числі для цілей аквакультури) та інших державних і громадських потреб.

Згідно статті 49 Водного кодексу України від 06.06.1995 року №213/95-ВР, спеціальне водокористування здійснюється на підставі дозволу.

Порядок видачі дозволів на спеціальне водокористування затверджується Кабінетом ОСОБА_4 України.

Постановою Кабінету ОСОБА_4 України від 13.03.2002р. №321 «Про затвердження Порядку погодження та видачі дозволів на спеціальне водокористування та внесення змін до постанови Кабінету ОСОБА_4 України від 10.08.1992 року №459» на виконання вимог ч.4 ст.49 Водного кодексу України було затверджено Порядок погодження та видачі дозволів на спеціальне водокористування (далі - Порядок №321).

Відповідно до пункту 3 Порядку №321, дозволи видаються за клопотанням водокористувачів з обґрунтуванням потреби у воді, яке погоджується у разі використання підземних вод - з Держгеонадрами або дочірніми підприємствами НАК "Надра України" за переліком, який затверджує Мінприроди.

Законом України Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності та Порядком погодження та видачі дозволів на спеціальне водокористування, затвердженим Постановою №321, передбачено порядок розгляду документів на отримання документів дозвільного характеру. Клопотання та додані до нього документи від водокористувача в будь-якому разі повинні прийматися та розглядатися місцевими дозвільними органами. За результатами розгляду поданих документів дозвільний орган надає дозвіл на спеціальне водокористування або відмовляє в його наданні з зазначенням підстав такої відмови.

У разі відмови у погодженні клопотання або у видачі дозволу водокористувачу надається відповідь з обґрунтуванням причин відмови (п. 4 Порядку погодження та видачі дозволів на спеціальне водокористування та абз. 2 п. 9 ст. 7 Закону України Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності).

Законом України Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності передбачено вичерпний перелік підстав для відмови у видачі документу дозвільного характеру: подання субєктом господарювання неповного пакета документів, необхідних для одержання, документа дозвільного характеру, згідно із встановленим вичерпним переліком; виявлення в документах, поданих субєктом господарювання, недостовірних відомостей; негативний висновок за результатами проведених експертиз та обстежень або інших наукових і технічних оцінок, необхідних для видачі документа дозвільного характеру (п. 5 ст. 43 Закону).

Відмова у видачі документа дозвільного характеру за підставами, не передбаченими законами, не допускається.

Такі самі вимоги містить Порядок, який затверджено Постановою №321, пунктом 4 якого установлено, що дозволи видаються уповноваженими органами в місячний термін з дня подання в установленому порядку клопотання. У разі відмови у погодженні клопотання або у видачі дозволу водокористувачу надається відповідь з обґрунтуванням причин відмови.

Однак всупереч вимогам вказаної норми Відповідач-1 не зазначив в повідомленні від 26.06.2015р. підстав відмови у видачі дозволу, а лише зробив загальне посилання на ч.5 ст. 4-1 Закону. Відсутність у повідомленні конкретної передбаченої законом підстави (відсутність посилання на відповідний абзац ч.5 ст.5 ст.4-1 Закону) ставить під сумнів твердження Відповідача-1, що відмовляючи у видачі дозволу останній керувався саме абз. 4 ч. 5 ст. 4-1 Закону.

Крім того, в абз. 4 ч. 5 ст. 4-1 Закону йдеться, що у видачі документа дозвільного характеру може бути відмовлено у випадку отримання дозвільним органом негативного висновку за результатами проведених експертиз та обстежень або інших наукових і технічних оцінок, необхідних для видачі документа дозвільного характеру. Водночас, немає підстав вважати висновок Державної служби геології та надр України результатом проведення експертизи, чи обстежень, чи наукової і технічної оцінки. Із листа Державної служби геології та надр України № 7118/10/10-15 від 19 червня 2015 року, який є в матеріалах справи, видно, що остання не проводила жодних експертиз, обстежень, наукових чи технічних оцінок водокористування «Кусум-Фарм», а лише оцінювала повноту заповнення клопотання. Слід зазначити, що останнє є функцією саме Відповідача-1, який у повідомленні № 01-20/1497 від 26 червня 2015р. не зазначає жодних власних зауважень до клопотання, а лише посилається на висновок 2-го відповідача.

За таких умов відмова Відповідача-1 у видачі ТОВ «Кусум-Фарм» дозволу на спеціальне водокористування із посиланням на абз. 4 ч. 5 ст. 4 Закону, за наявності негативного висновку Держгеонадра України, однак, за відсутності фактично проведених експертиз та досліджень, є безпідставною та неправомірною.

Щодо позовних вимог відносно надання негативного висновку Держгеонадра України з питань можливості оформлення ТОВ «Кусум-Фарм» дозволу на спеціальне водокористування, слід зазначити наступне:

Як зазначалося вище, 2-й відповідач в наданих суду запереченнях проти позову вказує лише на на відсутність предмету позову, оскільки на дату розгляду справи ним наданий позитивний висновок щодо водокористування Позивача. Крім того відповідач зазначає, що наділений «дискреційними повноваженнями», а тому може приймати рішення «із свободою розсуду», а також що інформація в клопотанні Позивача була надана не в повному обсязі.

1. Судовий захист є одним із основних механізмів захисту прав особи. Ефективність судового захисту полягає саме в захисті прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади. Заперечення відповідача стосовно відсутності предмету спору наявність позитивного висновку щодо отримання Позивачем дозволу на спеціальне водокористування, який Відповідач-2 надав 10.07.2015р. не може бути підставою для відмови в розгляді та вирішенні адміністративної справи, оскільки позивач стверджує, що його права порушені несвоєчасне отримання дозволу на спеціальне водокористування призвело до відсутності можливості повноцінно використовувати наявні артезіанські свердловини в процесі здійснення господарської діяльності.

2.Стосовно дискреційності повноважень Відповідача-2.

Згадуючи в запереченнях прийняті 11.03.1980року Рекомендації Комітету ОСОБА_4 Європи № R (80)8 стосовно визначення дискреційних повноважень, Відповідач-2 не вказує, яке відношення ці Рекомендації мають до законодавства України і як впливають на права і обовязки Державної служби геології та надр України. Незрозуміло хто і яким нормативним актом наділив Відповідача-2 дискреційними повноваженнями, і яким чином таке кореспондує із положеннями статті 19 Конституції України, яка зобовязує органи державної влади діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. В запереченнях також не зазначається, на якій правовій підставі Відповідач-2 проігнорував норму ч. 1 ст. 4 Закону, в яка встановлює, що «вимоги до документів, які суб'єкту господарювання необхідно подати для одержання документа дозвільного характеру встановлюються виключно законами, які регулюють відносини, пов'язані з одержанням документів дозвільного характеру».

3.Стосовно недоліків Клопотання.

Відповідач-2 вказує, що Клопотання містить недоліки, а саме:

- відсутність інформації щодо зон санітарної охорони водозабірних споруд, які використовуються для господарсько-питного водопостачання населення,

- не в повному обсязі надана інформація в п. 9 Клопотання.

Разом із тим, ні в запереченні на позов, ні раніше у листі № 7118/10/10-15 від 19 червня 2015 року (щодо негативного висновку стосовно отримання дозволу на спеціальне водокористування Позивачем) Відповідач-2 не зазначає, з яких міркувань і на підставі яких правових норм він вирішив, що в Клопотанні про погодження умов і отримання Дозволу на спеціальне водокористування для власних господарсько-питних і виробничих потреб має вказуватися інформація щодо зон санітарної охорони водозабірних споруд..

Із змісту п. 11 «Клопотання про погодження умов і отримання дозволу на спеціальне водокористування», форма якого Позивачеві надана Відповідачем, вбачається, що інформація щодо використання зон санітарної охорони водозабірних споруд, вимагається лише для господарського водопостачання н а с е л е н н я .

Посилання 2-го Відповідача на те, що ТОВ «Кусум-Фарм» зазначено неповну інформацію у пункті 9 суд також вважає безпідставним, оскільки фактично інформація була подана у повному обсязі. Так, у графі 9 зазначено про наявність свердловин та визначено обєм фактичного водоспоживання споживання 26.0 м.куб. на добу та 9227.0 м.куб. на рік. Крім цього, суд бере до уваги те, що дана інформація дублюється та розшифровується у пункті 12 клопотання в якому, зокрема визначено обєм фактичного використання води на власні потреби - 26.0 м.куб. на добу та 9227.0 м.куб.

Крім того, Відповідач-2 не вказав, яким нормативним актом визначено форму клопотання та вимоги до її заповнення.

4.Також посилаючись на абз. 4 ч. 5 ст. 4-1 Закону, Відповідач-2 не вказує, що ним проводились будь-які експертизи, обстеження, дослідження тощо, хоча саме це передбачено у вказаній нормі як підстава відмови у видачі дозвільного документа. Із наданих суду заперечень та з листа Відповідача-2 № 7118/10/10-15 від 19 червня 2015 року видно, що висновки Відповідача-2 стосовно погодження Клопотання зроблені ним без проведення таких досліджень.

Таким чином надані Відповідачем-2 заперечення на позов не містять обставин та фактів, які б свідчили про правомірність його дій при відмові у погодженні Клопотання про отримання дозволу на спеціальне водокористування ТОВ «Кусум-Фарм».

Зідно з частиною 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В ході судового розгляду відповідач-1 та відповідач-2 , як субєкти владних повноважень, не довели належним чином свою правову позицію по даній справі.

Таким чином, суд вважає за доведені ті обставини на які посилається позивач, відповідно, вимоги позивача щодо визнання протиправною відмови Департаменту екології, ПЕК та природних ресурсів Сумської ОДА від 26.06.2015р. у видачі ТОВ «Кусум Фарм» дозволу на спеціальне водокористування; та щодо визнання протиправною бездіяльності Держгеонадра України з видачі позитивного висновку про можливість надання ТОВ «Кусум Фарм» дозволу на спеціальне водокористування, є правомірними, обґрунтованими і, відповідно, підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Кусум фарм" до Департаменту екології, паливно-енергетичного комплексу та природних ресурсів Сумської обласної державної адміністрації, Державної служби геології та надр України про визнання дій протиправними задовольнити.

Визнати протиправною відмову Департаменту екології, паливно-енергетичного комплексу та природних ресурсів Сумської обласної державної адміністрації від 26 червня 2015 року у видачі Товариству з обмеженою відповідальністю "Кусум фарм" дозволу на спеціальне водокористування.

Визнати протиправною бездіяльність Державної служби геології та надр України з видачі позитивного висновку про можливість надання Товариству з обмеженою відповідальністю "Кусум фарм" дозволу на спеціальне водокористування.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови буде виготовлено 05.10.2015 року.

Головуючий суддя (підпис) О.М. Кунець

Суддя (підпис) С.М.Гелета

Суддя (підпис) В.М. Соколов

З оригіналом згідно

Суддя О.М.Кунець