Справа № 2-а-195/10
Суддя: Гальченко І. В.
Дата ухвалення: 2010-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(справа розглянута в письмовому провадженні)

05 лютого 2010 року м.Волноваха

Суддя Волноваського районного суду, Донецької області ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Волноваському районі Донецької області про поновлення пропущеного строку для звернення до адміністративного суду та зобов*язання нарахувати недоплачену суму щомісячної державної соціальної допомоги «Дітям - війни», -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася з адміністративним позовом до відповідача, в якому просить поновити пропущений строк для звернення до адміністративного суду та зобов*язати нарахувати на його користь недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу, як дитині війни, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що відповідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни пенсії підвищуються щомісячно на 30% мінімальної пенсії за віком. Але їй така надбавка не виплачувалась. Доплата до пенсії за період з 09.07.2007р. по день звернення до суду їй не виплачена. Просить прийняти рішення, яким зобов*язати відповідача нарахувати йому доплату до пенсії за період з 09.07.2007р. по день звернення до суду (а.с.3-5).

Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у її відсутність. На задоволенні позовних вимог наполягає.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на обставини, викладені у запереченні на позовну заяву (а с. 16-17).

На підставі ч. З ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Таким чином, суд вважає можливим розглянути вказаний адміністративний позов на підставі тих доказів, які наявні в матеріалах справи і яких достатньо для розгляду адміністративної справи в письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню підлягає частково з наступних підстав.

Так, судом встановлені обставини, які підтверджуються такими доказами.

ОСОБА_2 народилася 19.12.1932 року та мешкає за адресою: сел. Оленівка, вул Київська 2, Волноваського району, має правовий статус дитини війни, що підтверджується копією посвідчення, наявною в матеріалах справи /а.с. 6-7/.

Відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни», який встановлює правовий статус дітей війни і визначає основи їх соціального захисту та гаранту є їх соціальну захищеність шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки, дитина війни - це особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років.

Згідно цього ж Закону дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком.

Водночас ст. 7 цього закону передбачено, що фінансове забезпечення соціальних гарантій, передбачених зазначеним законом, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету України.

Статтею 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» дія статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» була зупинена.

Поряд з цим, Рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007 визнані такими, що не відповідають Конституції України, серед інших, положення статті 71 Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік», якими була зупинена дія статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Конституційний Суд України відзначив, що положеннями Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» не можуть скасовуватися чи змінюватися обсяги прав і обовязків, пільг, компенсацій і гарантій громадян, передбачених іншими законами України, не можуть вноситися зміни, зупинятися дія чинних законів України, а також встановлюватися інше (додаткове) правове регулювання відносин, що є предметом інших законів України.

Згідно статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійні страхування» мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. За кожний повний рік страхового стажу понад 25 років чоловікам і 20 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більше ніж на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, зазначеного в абзаці першому цієї частини.

Статтею 62 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» від 19 грудня 2006 року, що набрав чинності з 01 січня 2007 року (із змінами від 15 березня 2007 року), с затверджений прожитковий мінімум на одну особу, яка втратила працездатність: з 01 січня - 380 грн., з 01 квітня - 406 грн., з 01 жовтня - 411 грн.. При цьому, зазначена стаття доповнена абзацом, яким передбачено встановити, що для визначення мінімального розміру пенсії за віком відповідно до абзацу першого частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 01 квітня та з 01 жовтня 2007 року застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, визначений абзацом п'ятим частини першої цієї статті, збільшений на 1 відсоток, що складає відповідно 410 грн. 06 коп.; 415 грн. 11 коп.

Таким чином, суд вважає, що з 09 липня 2007 року, тобто з моменту прийняття зазначеного рішення Конституційного Суду України, відповідно до статті 152 Конституції України, закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, відповідач має підвищити позивачу розмір пенсії, як дитині війни, тому вимоги позивача щодо нарахування зазначеної доплати за 2007 рік підлягають задоволенню лише з цієї дати.

Законом України Про Державний бюджет України на 2008рік та про внесення взім до деяких законодавчих актів України від 28.12.2007р. №107-6, який набрав чинності з 01.01.2008р., внесено зміни до Закону України Про соціальний захист дітей війни. Зокрема статтею 6 цього закону після внесення передбачалося, що дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачувалася замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленого для учасників війни.

Рішенням Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22.05.2008року положення п.28 розділу П Внесення змін до деяких законодавчих актів України, Закону України Про державний бюджет України на 2008рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 28.12.2007р. щодо внесення змін до Закону України Про соціальний захист дітей війни визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Статтею 152 Конституції України передбачено, що закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

На час розгляду цієї справи судом розмір мінімальної пенсії за віком визначений лише ст.28 Закону України Про загальнообов*язкове соціальне страхування і згідно цієї норми мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму встановленого для осіб, що втратили працездатність.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України Про прожитковий мінімум від 15.07.1999р. №966-14 прожитковий мінімум застосовується для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком.

Статтею 58 Закону України Про державний бюджет України на 2008рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 28.12.2007р. №107-6, що набрав чинності з 01.01.2008р. був затверджений прожитковий мінімум на одну особу, яка втратила працездатність з 01.01.2008р. - 470грв., з 01.04.2008р. - 481грв., з 01.07.2008р. - 482грв., з 01.10.2008р. - 498грв.

У статті 71 Закону України "Про державний бюджет України на 2009рік від 26.12.2008року №835-У1 вказано надати право Кабінету Міністрів України у 2009році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами.

Таким чином ця норма закону передбачає три різновиди соціальних виплат, розміри яких встановлюються Кабінетом Міністрів України, а саме - які визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах і в межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами. Окремою бюджетною програмою є Дотація Пенсійному фонду України. Порядок взаємодії Міністерства фінансів України як головного розпорядника коштів державного бюджету та відповідних виконавціх бюджетних програм на всіх стадіях бюджетного процесу відповідно до ст.8 Бюджетного Кодексу України затверджений наказом МФ України №662 від 30.05.2007р. (зареєстрований МЮ України 19.06.2007р. За №673/13940). Пунктом 1.4 цього порядку передбачено, що до системи головного розпорядника коштів, крім центрального апарату7 міністерства фінансів України, входять вісім відповідних виконавців, серед яких і Пенсійний фонд України.

Бюджет пенсійного фонду України на 2009рік затверджений постановою КМУ №235 від 11.03.2009р.

Але на виконання ст.71 Закону України Про державний бюджет України на 2009рік Кабінетом Міністрів у 2009році не приймалося окремої постанови щодо встановлення у 2009році розміру підвищення до пенсії особам, віднесеним до категорії дитина війни. Тому відповідач керувався положеннями п.8 постанови КМ України №530 від 28.05.2008року Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян, яким передбачено, що дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту та Про жертви нацистських переслідувань) до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення проводиться у таких розмірах: з 22 травня - 48.10грв., 0 01 липня - 48.20грв., з 01 жовтня - 49.80грв.

Проте ця постанова КМ України була прийнята на виконання положень п.28 розділу П Внесення змін до деяких законодавчих актів України, Закону України Про державний бюджет України на 2008рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 28.12.2007р. щодо внесення змін до Закону7 України Про соціальний захист дітей війни. А рішенням Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22.05,2008року ці положення було визнано неконституційними.

Таким чином відповідачу слід було у 2009році керуватися положеннями статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» і тому відмова відповідача позивачу у нарахуванні та виплати підвищення до пенсії на 30% мінімальної пенсії за віком в розмірі, передбачено цим Законом є незаконною.

У відповідності до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідачем не надано суду доказів та не доведено правомірності свого рішення щодо не нарахування позивачу підвищення до пенсії відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 22.05.2008р. по 31.12.2008р., та з 01.01.2009р. по 31.07.2009р.

Таким чином суд вважає, що слід зобов*язати відповідача нарахувати та сплатити позивачеві суму щомісячної допомоги за період з 09.12.2008року (тобто в межах строку позовної давності, оскільки до суду позивач звернувся 09.12.2009р. - а.с.2,3) по 31.12.2008 року, та з 01.01.2009року по 31.12.2009р. Тобто суд вважає необхідним задовольнити вимоги позивача лише в межах строку позовної давності, оскільки підстав для поновлення йому строку позовної давності немає, позивач не вказав коли саме дізнався про порушення свого права та не надав суду доказів того, що він пропустив строк позовної давності з поважних причин.

Відповідач просить застосувати позовну давність.

В частині вимог позивача про стягнення суми з відповідача в період з 01.01.2008р. по 22.05.2008р. - позивачу слід відмовити у зв*язку з необгрунтованістю вимог.

Відповідно до ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких було позивачеві відмовлено. Але позивач стягнути судові витрати не просив.

Керуючись ст. ст. 2, 17, 18,87,94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України.-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Волноваському районі Донецької області про поновлення пропущеного строку для звернення до адміністративного суду та стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги «Дітям - війни» - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Волноваському районі Донецької області по не нарахуванню щомісячної доплати до пенсії ОСОБА_2, як дитині війни за період з 09.23.2008р. по 31.12.2008р., та з 01.01.2009р. по 31.12.2009р.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Волноваському районі Донецької області здійснити нарахування за рахунок державного бюджету України ОСОБА_2 підвищення до пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, як дитині війни, за період з 09.12.2008р. по 31.12.2008р., та з 01.01,2009р. по 31.12.2009р. (за мінусом нарахованої і сплаченої їй у грудні 2008 році - 49грв.80коп., та у 2009році - 597грв.60коп ).

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити за безпідставністю.

Постанова суду може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана в строк, встановлений цим Кодексом, постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя: