Справа № 805/4569/15-а
Суддя: Куденков К.О.
Дата ухвалення: 2015-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2015 р. Справа №805/4569/15-а

приміщення суду за адресою: 84112, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

час прийняття постанови: 15 год. 45 хв.

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючий суддя Куденков К.О.;

секретар судового засідання: Аржанов А.С.

за участю:

позивача: ОСОБА_1

представника відповідача-1: не зявився

представника відповідача-2: не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області, Артемівського міського відділу ГУМВС України в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною, стягнення грошового забезпечення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі позивач, ОСОБА_1О.) звернулась до суду із адміністративним позовом до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області (надалі відповідач-1, ГУ МВС України в Донецькій області), Артемівського МВ ГУМВС України в Донецькій області (надалі відповідач-2, Артемівського МВ ГУМВС України в Донецькій області) про визнання протиправною бездіяльності посадових осіб ГУ МВС України в Донецькій області щодо невиконання постанови Окружного адміністративного суду міста Києва в частині поновлення позивача на посаді слідчого відділу Артемівського міського відділу (з обслуговування м. Артемівська та Артемівського району) Головного управління МВС України в Донецькій області; стягнення з відповідача-2 на користь позивача грошового забезпечення за час затримки виконання рішення про поновлення на посаді з 27.02.2015р. по 26.08.2015р. із розрахунку середньоденного грошового забезпечення у розмірі 168,69 грн.; стягнення з відповідача-2 на користь позивача грошового забезпечення за період з 11.08.2014р. по 25.08.2014р. із розрахунку середньоденного грошового забезпечення у розмірі 168,69 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем-2 постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.02.2015р. у справі №826/16481/14, яка залишена без змін за наслідками апеляційного оскарження. Позивач зазначає, що грошове забезпечення за час затримки виконання рішення про поновлення на посаді підлягає стягненню з відповідача-2. Також, позивач посилається на постанову Верховного Суду України №21-395а13 від 14.01.2014р., в якій зазначено, що суд, ухвалюючи рішення про поновлення на роботі, має вирішити питання про виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу, визначивши при цьому розмір такого заробітку за правилами, закріпленими у Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995р. №100.

Позивач у судовому засіданні адміністративний позов підтримала та просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Позивач зазначила, що з заявою в порядку ч.9 ст.267 Кодексу адміністративного судочинства України до Окружного адміністративного суду міста Києва не зверталась.

Відповідач-1 надав письмові заперечення на позовну заяву, в яких посилається на відсутність у судовому рішенні припису щодо певного відповідача, який повинен поновити позивача на посаді. Також, відповідач-1 зазначив, що начальник ГУМВС не приймав рішення про звільнення позивача та не виконував дисциплінарне стягнення.

Відповідач-2 письмових заперечень на позовну заяву не надав.

Представники відповідачів до судового засідання не зявились, про дату, місце й час судового розгляду були повідомлені належним чином, не повідомили суд про причини неявки.

Суд, заслухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи адміністративного позову, дійшов наступних висновків.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.02.2015р. у справі №826/16481/14:

- визнано протиправним та скасовано наказ МВС України № 879 від 11 серпня 2014 року в частині притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності - звільнення з посади слідчого лейтенанта міліції позивача з органів внутрішніх справ України на підставі п. 66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ;

- визнано протиправним та скасовано наказ МВС України №1667 о/с від 26 серпня 2014 року в частині звільнення лейтенанта міліції ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ України на підставі п. 66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ;

- поновлено позивача на посаді слідчого відділення розслідування злочинів лінії карного розшуку слідчого відділу Артемівського міського відділу (з обслуговування міста Артемівськ та Артемівського району) ГУМВС України в Донецькій області;

- зобов'язано Артемівський міський відділ (з обслуговування міста Артемівськ та Артемівського району) ГУ МВС України в Донецькій області нарахувати та виплатити позивачу грошове забезпечення за період з 11 серпня 2014 року по 25 серпня 2014 року;

- стягнуто з Артемівського міського відділу (з обслуговування м. Артемівська та Артемівського району) ГУ МВС України в Донецькій області на користь позивача грошове забезпечення за час вимушеного прогулу (з 26 серпня 2014 року по 26 лютого 2015 року) у розмірі 22 098,39 грн.

За наслідками апеляційного оскарження ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 04.08.2015р. вказана постанова залишена без змін.

Позивач у судовому засіданні зазначила, що постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.02.2015р. у справі №826/16481/14 не виконується відповідачами.

Позивачем до суду надана копія постанови державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 18.08.2015р. ВП №48476584 про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа Київського апеляційного адміністративного суду, який видано у справі №826/16481/14, щодо поновлення ОСОБА_1 на посаді слідчого відділення розслідування злочинів лінії карного розшуку слідчого відділу артемівського міського відділу (з обслуговування міста Артемівськ та Артемівського району) ГУМВС України в Донецькій області.

Боржником у вказаній постанові державного виконавця зазначено ГУ МВС України в Донецькій області.

Також, позивачем надана роздруківка з інформацією про виконавче провадження №48476584 станом на 01.10.2015р., з якої вбачається, що виконавче провадження триває.

У судовому засіданні позивач зазначила, що з заявою до Окружного адміністративного суду міста Києва в порядку ч.9 ст.267 Кодексу адміністративного судочинства України не зверталась.

Статтею 3 Конституції України передбачено, що людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави

У відповідності до ст.55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно з п.9 ч.5 ст.129 Конституції України передбачено, що до основних засад судочинства належить обовязковість судових рішень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.14 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України.

У відповідності до ч.1 ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

За приписами ч.2 ст.257 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

З набранням законної сили постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.02.2015р. у справі №826/16481/14, спірні правовідносини перейшли у сферу виконання судового рішення в адміністративній справі.

Суд зазначає, що підстава та предмет цього позову вказує на те, що позивач звернувся до суду не за вирішенням нового публічно-правового спору, який виник між громадянином та субєктом владних повноважень з питань публічної служби, а у звязку з неналежним виконанням судового рішення в адміністративній справі.

Оплата вимушеного прогулу при затримці виконання рішення про поновлення на роботі працівника передбачена статтею 236 Кодексу законів про працю України, за якою у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Частиною другою ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси

Судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах регламентовано ст.181 Кодексу адміністративного судочинства України, якою передбачено подання нового адміністративного позову та ст. 267 Кодексу адміністративного судочинства України, яка не передбачає подання нового адміністративного позову.

Так, відповідно до ч.9 ст.267 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено постанову суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду.

Частиною 10 ст.267 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, у разі наявності підстав для задоволення заяви суд ухвалює одну із постанов, що передбачені частиною другою статті 162 цього Кодексу.

Таким чином, відновлення прав позивача має здійснюватися в порядку визначеному ч.9 та ч.10 ст.267 Кодексу адміністративного судочинства України, в межах судового контролю за виконанням рішення в адміністративній справі № 826/16481/14, який може бути здійснений Окружним адміністративним судом міста Києва, тобто позивачем обраний невірний спосіб захисту його порушеного права.

Суд позбавлений можливості здійснити захист прав позивача в межах справи №805/4569/15-а, оскільки ст.236 Кодексу законів про працю України та ст.267 Кодексу адміністративного судочинства України чітко визначено, що спірні питання, за вирішенням яких ОСОБА_1 звернулась до суду, мають розглядатися в межах справи про поновлення на посаді, тобто справи № 826/16481/14.

Відповідна правова позиція висловлена Вищим адміністративним судом України в ухвалах від 04 лютого 2010 року у справі № К-15664/08 та від 20 грудня 2012 року у справі № К/9991/38752/11.

На підставі наведеного суд вважає за необхідне відмовити у задоволені позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності посадових осіб ГУ МВС України в Донецькій області щодо невиконання постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.02.2015р. в частині поновлення позивача на посаді слідчого відділу Артемівського міського відділу (з обслуговування м. Артемівська та Артемівського району) Головного управління МВС України в Донецькій області; стягнення з відповідача-2 на користь позивача грошового забезпечення за час затримки виконання рішення про поновлення на посаді з 27.02.2015р. по 26.08.2015р. із розрахунку середньоденного грошового забезпечення у розмірі 168,69 грн., оскільки позивачем обраний невірний спосіб захист порушеного права.

Позивачем також заявлено вимогу про стягнення з відповідача-2 на користь позивача грошового забезпечення за період з 11.08.2014р. по 25.08.2014р. із розрахунку середньоденного грошового забезпечення у розмірі 168,69 грн.

Як було встановлено судом, постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.02.2015р. у справі №826/16481/14 зобов'язано Артемівський міський відділ (з обслуговування міста Артемівськ та Артемівського району) ГУ МВС України в Донецькій області нарахувати та виплатити позивачу грошове забезпечення за період з 11 серпня 2014 року по 25 серпня 2014 року.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.3 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що адміністративний позов це звернення до адміністративного суду про захист прав, свобод та інтересів або на виконання повноважень у публічно-правових відносинах.

Частиною 4 ст.105 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що адміністративний позов може містити вимоги про: 1) скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень; 2) зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії; 3) зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень утриматися від вчинення певних дій; 4) стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю; 5) виконання зупиненої чи невчиненої дії; 6) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; 7) примусове відчуження земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності.

Згідно з ч.2 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про: 1) визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; 2) зобов'язання відповідача вчинити певні дії; 3) зобов'язання відповідача утриматися від вчинення певних дій; 4) стягнення з відповідача коштів; 5) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; 6) примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 7) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; 8) визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень.

Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Суд за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень може прийняти іншу постанову у випадках, встановлених законом.

Таким чином, право позивача на отримання грошового забезпечення за період з 11.08.2014р. по 25.08.2014р. захищено за наслідками її звернення з адміністративним позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва шляхом зобов'язання Артемівського міського відділу (з обслуговування міста Артемівськ та Артемівського району) ГУ МВС України в Донецькій області нарахувати та виплатити позивачу грошове забезпечення за період з 11 серпня 2014 року по 25 серпня 2014 року у справі №826/16481/14.

На момент розгляду цієї справи постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.02.2015р. у справі №826/16481/14 набрала законної сили.

На підставі наведеного, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача-2 на користь позивача грошового забезпечення за період з 11.08.2014р. по 25.08.2014р., оскільки на момент розгляду цієї справи відповідач-2 має обовязок самостійно нарахувати та виплатити позивачу грошове забезпечення за період з 11 серпня 2014 року по 25 серпня 2014 року відповідно до зазначеної постанови Окружного адміністративного суду міста Києва.

Невиконання відповідачем-2 вказаного обовязку може бути підставою для здійснення судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі №826/16481/14 відповідно до приписів ст.267 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі наведеного, суд вважає, що у задоволені позовних вимог слід відмовити у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 11, 17, 69-72, 86, 87, 94, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області, Артемівського міського відділу ГУМВС України в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною, стягнення грошового забезпечення відмовити повністю.

Постанова прийнята у нарадчій кімнаті, вступна та резолютивна частини проголошено у судовому засіданні 06 жовтня 2015 року, складання постанови у повному обсязі 09 жовтня 2015 року.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Куденков К.О.