Справа № 286/1377/15-а
Суддя: Чалий С.Я.
Дата ухвалення: 2015-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"01" жовтня 2015 р. м. Київ К/800/30387/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі суддів:

Чалого С.Я.
Конюшка К.В.
Кравцова О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Овруцькому районі Житомирської області про зобов`язання призначити пенсію,-

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом та просив призначити пенсію, як ліквідатору наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1986 року зі зменшенням пенсійного віку на 10 років, відповідно до вимог Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Постановою Овруцького районного суду Житомирської області від 28 квітня 2015 року, позов задоволено. Визнано дії управління Пенсійного фонду України в Овруцькому районі щодо відмови у призначені позивачу пенсії, відповідно до пункту 1 частини першої ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" протиправними. Зобов`язано відповідача призначити ОСОБА_1 , пенсію як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році, категорія 2 із зниженням пенсійного віку на 10 років, у відповідності із Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 16 лютого 2015 року.
Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2015 року, рішення суду першої інстанції скасовано та прийнято нове, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся з касаційною скаргою та просить його скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
Заслухавши доповідь судді Вищого адміністративного суду України стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом касаційної інстанції, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено судами та підтверджується наявними у справі матеріалами, що ОСОБА_1 , 1965 року народження, є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії. В період з 26.12.1986 року по 12.06.1987 рік приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в складі військової частини № НОМЕР_1 . У зв`язку з досягненням 50-річного віку позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України в Овруцькому районі Житомирської області з заявою про призначення йому пенсії зі зниженням пенсійного віку на 10 років на підставі ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», однак отримав відмову, оскільки позивачем не надано первинних документів, які підтверджують виконання робіт з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції вказав на протиправність дій відповідача, щодо відмови у призначення ОСОБА_1 пенсії зі зменшенням пенсійного віку.
Натомість, суд апеляційної інстанції, приймаючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог вказав на обґрунтованість підстав для такої відмови в зв`язку з відсутністю документів на підтвердження перебування в зоні ЧАЕС у вказаний період.
При цьому, колегія суддів, погоджуючись з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог, вбачає за доцільне зазначити про таке.
Як встановлено ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Статтею 49 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді а) державні пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію. Відповідно до абзацу 1 статті 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», передбачено, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій.
Зокрема, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали в зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менш, ніж 5 календарних днів, - передбачено зменшення віку на 10 років.
Відповідно до ч.3 ст.65 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.
З огляду на вищезазначені норми Закону, єдиним документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи та надає право користування пільгами, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", зокрема призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" або "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи".
Відповідно до п. 2 ст. 14 вказаного Закону, учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесеними до 2 категорії, є особи, які працювали у зоні відчуження: - з моменту аварії до 01.07.1986 - незалежно від кількості робочих днів; з 01.07.1986 по 31.12.1986 - не менше 5 календарних днів; у 1987 р. - не менше 14 календарних днів, а також потерпілі від Чорнобильської катастрофи; евакуйовані у 1986 р. із зони відчуження (в тому числі особи, які на момент евакуації перебували у стані внутрішньоутробного розвитку, після досягнення ними повноліття); особи, які постійно проживали у зоні безумовного (обов`язкового) відселення з моменту аварії до прийняття постанови про відселення.
Згідно п.п. "ґ" п. 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", документами, які засвідчують особливий статус особи є: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.1988 № 122, або довідка військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування (при призначенні пенсії із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").
Судами встановлено, що Житомирською обласною державною адміністрацією 27 лютого 2015 року ОСОБА_1 видано дублікат посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 - 87 р. 2 категорії серії НОМЕР_2 .
Крім того, 11.07.1997 року позивачу проведена перереєстрація посвідчення, яке відповідає всім вимогам, встановленим пунктом 5 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку видачі посвідчень особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 51 від 20.01.1997 року. Тобто, при проставленні відповідного штампу «Перереєстровано» на зазначеному посвідченні Житомирською облдержадміністрацією була здійснена перевірка всіх необхідних для цього документів.
Згідно наявних в матеріалах справи доказів, зокрема, архівної довідки від 16.01.2015 №35 Галузевого державного архіву Міністерства оборони України, у якій зазначено, що за архівними документами військової частини № НОМЕР_1 ОСОБА_1 приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у період з 26.12.1986 (наказ № 236) по 12.06.1987 (наказ № 162), отримав дозу опромінювання, місце дислокації - 2 км на південь населеного пункту Димарка.
Таким чином, колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновком суду першої інстанції, про встановлення факту роботи позивача у 1986 році у зоні відчуження 6 календарних днів.
У відповідності до ст. 159 КАС України судове рішення повинне бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Виходячи з викладеного, Вищий адміністративний суд України зазначає, що постанова Овруцького районного суду Житомирської області від 28 квітня 2015 року прийнята у відповідності до вимог чинного законодавства і скасована апеляційним судом помилково.
Відповідно ст. 226 КАС України, суд касаційної інстанції скасовує рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.
Керуючись ст. ст. 222, 223, 226, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

у х в а л и л а:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2015 року скасувати, а постанову Овруцького районного суду Житомирської області від 28 квітня 2015 залишити в силі.
Ухвала набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута з підстав, у строк та у порядку, визначених ст.ст. 235-244-2 КАС України.

Судді: