Справа № 823/2763/14
Суддя: Леонтович К.Г.
Дата ухвалення: 2015-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2015 року м. Київ К/800/33159/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі
суддів: Леонтович К.Г., Васильченко Н.В., Калашнікової О.В.,
розглянувши у попередньому розгляді справу за касаційною скаргою Черкаської обласної державної адміністрації на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 8 липня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Черкаської обласної державної адміністрації, департаменту соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування рішення, -
в с т а н о в и л а :
У вересні 2014 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Черкаської обласної державної адміністрації, департаменту соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення комісії Черкаської обласної державної адміністрації з питань видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 26.09.2013 року (протокол № 7), в частині позбавлення позивача статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2-А категорії.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 був відряджений до міста Чорнобиля на три дні, що дало можливість останньому, в подальшому, набути статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. На підставі цього позивачу була видана довідка, справжність якої підтверджена Головним управлінням праці та соціального захисту населення Черкаської ОДА в листі від 06.12.2011 року, адресованого на ім`я ОСОБА_1 . Тому рішення відповідача про позбавлення його статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2-А категорії є неправомірним.
Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 8 липня 2015 року, позов задоволений. Визнане протиправним та скасоване рішення комісії Черкаської обласної державної адміністрації з питань видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 26.09.2013 року (протокол № 7), в частині позбавлення позивача статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2-А категорії.
Не погоджуючись з ухваленими по справі рішеннями, Черкаська обласна державна адміністрація звернулася до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення судів першої і апеляційної інстанцій та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.
Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, матеріали касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що відсутні підстави для скасування судових рішень, а касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що в 1986 році позивач працював водієм вантажного автомобіля в спеціалізованому автотранспортному підприємстві Київського головного територіального управління Держпостачу УРСР, яке базувалося в місті Смілі.
У травні 1986 року позивач був відряджений до міста Чорнобиля на три дні, що дало можливість останньому, в подальшому, набути статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (на підставі довідки спеціалізованого автотранспортного підприємства Київського головного територіального управління Держпостачу УРСР від 30.01.1992 року № 322 про підвищену оплату праці в зоні відчуження).
У липні 2012 року на адресу Головного управління праці та соціального захисту населення Черкаської ОДА надійшов лист від Головного управління Пенсійного фонду України Черкаської області в якому повідомлялося, що 15.06.2012 р. СВ Смілянського МРВ УМВС України в Черкаській області порушена кримінальна справа № за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, по факту підроблення ОСОБА_1 , 1961 р.н. посвідчення про відрядження до міста Чорнобиля, терміном з 02.05.1986 року по 04.05.1986 року.
На підставі вищевказаного листа, комісією Черкаської ОДА з питань видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи була розглянута справа ОСОБА_1 та прийняте рішення від 25.10.2012 року (протокол № 7), яким рекомендовано йому надати копію особового рахунку про нарахування заробітної плати за травень 1986 року та копію його трудової книжки.
В подальшому, 26.09.2013 року (протокол № 7) комісія Черкаської ОДА з питань видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи прийняла рішення про позбавлення позивача статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2-А категорії, у зв`язку з невідповідністю наданих документів.
Задовольняючи позовні вимоги, суди першої і апеляційної інстанцій виходили з того, що статус ліквідатора наслідків аварії на Чорнобильській АЕС був отриманий позивачем на підставі довідки спеціалізованого автотранспортного підприємства Київського головного територіального управління Держпостачу УРСР від 30.01.1992 року № 322 про підвищену оплату праці в зоні відчуження, справжність якої підтверджена Головним управлінням праці та соціального захисту населення Черкаської ОДА в листі від 06.12.2011 року, адресованого на ім`я ОСОБА_1 , а тому підстав для позбавлення позивача статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2-А категорії не вбачається.
Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів першої і апеляційної інстанцій виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 10 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28.02.1991 року № 796-ХІІ (надалі - Закон № 796-ХІІ) учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві.
Правила видачі посвідчень учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи врегульовані „Порядком видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 р. № 51 (надалі - Порядок).
Пунктом 10 вищевказаного Порядку передбачено, що посвідчення видаються: учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС на підставі одного з таких документів: а) посвідчення про відрядження в зону відчуження; б) військового квитка і довідки командира військової частини або архіву про участь у ліквідації наслідків аварії у зоні відчуження; в) довідки про підвищену оплату праці в зоні відчуження (із зазначенням кількості днів і населеного пункту).
Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування (ч. 4 ст. 15 Закону № 796-ХІІ).
Судами встановлено, що статус ліквідатора наслідків аварії на Чорнобильській АЕС був отриманий позивачем на підставі довідки спеціалізованого автотранспортного підприємства Київського головного територіального управління Держпостачу УРСР від 30.01.1992 року № 322 про підвищену оплату праці в зоні відчуження.
При дослідженні копії вищевказаної довідки, яка міститься в матеріалах справи, суд встановив, що у травні 1986 року позивач перебував у службовому відряджені в місті Чорнобиль де протягом 3-х днів брав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, за що отримав заробітну плату в 4 - кратному розмірі, в сумі 160 крб. 46 коп.
Колегія суддів погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про те, що достовірність змісту зазначеної довідки не викликає сумнівів, оскільки саме на підставі неї ОСОБА_1 первинно отримав статус ліквідатора наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Також, справжність даної довідки підтверджено Головним управлінням праці та соціального захисту населення Черкаської ОДА в листі від 06.12.2011 року, адресованого на ім`я ОСОБА_1 . Вказаним листом відповідач 2 повідомив позивача, про те, що ним було отримано саме завірену ксерокопію довідки спеціалізованого автотранспортного підприємства від 30.01.1992 року № 322, на підставі якої останньому було надано відповідний статус.
Таким чином, проаналізувавши норми чинного законодавства та врахувавши встановлені обставини справи, колегія суддів вважає вірними висновки судів попередніх інстанцій, що статус позивача, як учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС підтверджені належними та допустимими доказами у справі, а тому у відповідності до положень Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи позивач дійсно є постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи та є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. У зв`язку з чим, рішення комісії Черкаської ОДА з питань видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, оформлене протоколом № 7 від 26.09.2013 року про позбавлення позивача статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2-А категорії, є безпідставним та таким, що прийняте без врахування належних на те доказів.
Щодо посилань на вирок у кримінальній справі №2315/4841/2012, яким встановлено, що позивач з метою подальшого використання підробив оригінал посвідчення про відрядження до міста Чорнобиль, терміном з 2 по 4 травня 1986 року, суди вірно зазначили, що оскільки факт виготовлення позивачем оригіналу посвідчення про відрядження до міста Чорнобиль жодним чином не впливає на існування та дійсність довідки спеціалізованого автотранспортного підприємства Київського головного територіального управління Держпостачу УРСР від 30.01.1992 року № 322 про підвищену оплату праці в зоні відчуження, на підставі якої і був встановлений позивачу відповідний статус.
Враховуючи викладене, суди першої і апеляційної інстанцій дійшли до вірного висновку про наявність підстав задоволення позовних вимог.
Згідно ч.3 ст.220-1 КАС України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
Відповідно до ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
Колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
З урахуванням викладеного, судами першої і апеляційної інстанцій винесені законні і обґрунтовані рішення, постановлені з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для їх скасування не вбачається.
Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -
у х в а л и л а :
Касаційну скаргу Черкаської обласної державної адміністрації відхилити.
Постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 8 липня 2015 року залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили через 5 днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав передбачених ст.ст.237-239 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: