Справа № 817/2064/15
Суддя: Недашківська К.М.
Дата ухвалення: 2015-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ЗАКРИТТЯ ПРОВАДЖЕННЯ В АДМІНІСТРАТИВНІЙ СПРАВІ

08 вересня 2015 року 12 год. 35 хв.Справа № 817/2064/15 м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Недашківської К.М., за участю: секретаря судового засідання Єрмошкіної Л.І.; представника позивача ОСОБА_1 (довіреність від 30 січня 2015 року); представника відповідача ОСОБА_2 (довіреність від 09 грудня 2014 року); розглядаючи у попередньому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Відділу освіти Сарненської районної державної адміністрації про визнання дій та наказу протиправними,

ВСТАНОВИВ:

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_3 (далі іменується позивач) до Відділу освіти Сарненської районної державної адміністрації (далі іменується відповідач), в якому позивач просить суд визнати дії відповідача в особі начальника районного відділу освіти ОСОБА_4 щодо розподілу щорічної грошової винагороди та його поведінки, відвідавши Ремчицьку ОСОБА_5 ст., неправомірними; визнати наказ №218-к щодо звільнення позивача за власним бажанням з роботи у звязку зі станом здоровя відповідно до статті 38 КЗпП України неправомірним; видати новий наказ щодо звільнення позивача із займаної посади за статтею 39 КЗпП України.

Ухвалою судді від 27.07.2015 відкрито провадження в адміністративній справі та призначено розгляд справи в попередньому судовому засіданні.

У судовому засіданні, призначеному на 08.09.2015, судом постановлено на вирішення питання щодо закриття провадження у справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 157 КАС України.

Представник позивача заперечив проти закриття провадження у справі та вказав, що справа підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Представник відповідача проти закриття провадження у справі не заперечив та вказав, що позивач не являється державним службовцем та був працевлаштований на посаду директора Ремчицької загальноосвітньої школи I-III ступенів на підставі контракту.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для закриття провадження у справі, суд зазначає наступне.

Частиною 2 статті 17 КАС України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Пунктом 15 статті 3 КАС України визначено, що публічна служба це діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим та органах місцевого самоврядування.

Нормативно-правовим актом, що регулює суспільні відносини, які охоплюють діяльність держави щодо створення правових, організаційних, економічних та соціальних умов реалізації громадянами України права на державну службу, є Закон України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-XII (далі іменується Закон України №3723-XII).

Відповідно до статті 1 Закону України №3723-XII, державна служба в Україні це професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів.

Ці особи є державними службовцями і мають відповідні службові повноваження.

Між позивачем та Районною радою, від імені якої діяв уповноважений орган управління в особі начальника відділу освіти Сарненської районної державної адміністрації, укладено Контракт від 13.11.2013 (далі іменується Контракт) (а.с. 37), відповідно до якого позивач призначений на посаду директора Ремчицької загальноосвітньої школи I-III ступенів Сарненської районної ради.

За даним Контрактом керівник зобовязується здійснювати оперативне управління загальноосвітнім/позашкільним навчальним закладом Ремчицькою загальноосвітньою школою I-III ступенів Сарненської районної ради (пункт 1 Контракту).

Відповідно до пункту 2 Контакту, на підставі контракту виникають трудові відносини між Керівником та Уповноваженим Власником органом управління.

Суд зауважує, що робота позивача за контрактом від 13.11.2013, не зважаючи на спеціальну процедуру призначення та звільнення, не є проходженням публічної служби в розумінні КАС України, оскільки, відповідно до частини 3 статті 21 Кодексу законів про працю України, контракт є лише особливою формою трудового договору, в якому строк його дії, права, обовязки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, можуть встановлюватися угодою сторін.

Призначення позивача на посаду директора установи не є прийняттям на публічну службу. Акт центрального органу виконавчої влади, що уклав контракт з директором підпорядкованої установи, стосовно трудових відносин, не є публічно-правовим актом субєкта владних повноважень і не може оскаржуватися за правилами адміністративного судочинства.

Лише тієї обставини, що стороною у даних спірних правовідносинах є орган виконавчої влади недостатньо для розгляду трудового спору в порядку адміністративного судочинства.

Так, в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 13.02.2013 №К/9991/57176/11 зазначено, що діяльність керівника державної установи не є публічною службою, а акт центрального органу виконавчої влади, щодо прийняття на роботу, а також укладення контракту з підпорядкованою установою, стосовно трудових відносин не є публічно-правовим актом субєкта владних повноважень і не може оскаржуватися за правилами адміністративного судочинства.

Наведений висновок суду щодо розмежування трудових правовідносин та публічної служби, а також юрисдикції судів щодо розгляду таких спорів, підтверджується правовою позицією Вищого адміністративного суду України викладеною в постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 №8, де у пункті 13.1 зазначено, що компетенція адміністративних судів поширюється на саме публічно-правові спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

У пункті 23 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 №3 вказано, що діяльність особи, призначеної у державному секторі економіки через систему організаційно-господарських повноважень відповідних органів управління на посаду керівника юридичної особи суб'єкта господарської діяльності, що функціонує на основі права господарського відання або права оперативного управління, або за рішенням органу місцевого самоврядування, не є публічною службою, передбаченою пунктом 15 статті 3 КАС України. Трудові правовідносини таких осіб регулюються законодавством про працю, а спори із цих питань розглядаються у порядку цивільного судочинства.

Судом встановлено, що позивач не приймав присягу державного службовця.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 157 КАС України, суд закриває провадження у справі, зокрема, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Оскільки правовідносини, що виникли між сторонами з приводу призначення позивача директором освітнього закладу не повязані з проходженням публічної служби та не належать до публічно-правових, тому справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, а відтак суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі.

Разом з тим суд роз'яснює, що відповідно до пункту 1 частини першої статті 15 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства, зокрема, справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Окрім того, під час розгляду справи в попередньому судовому засіданні судом встановлено, що позивач вже звертався з аналогічними позовними вимогами до суду.

Так, рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 08.05.2015 (а.с. 32) у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Відділу освіти Сарненської районної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення від 31.012.2014 №218-к та визнання дій відповідача в особі начальника районного відділу освіти ОСОБА_4 щодо розподілу щорічної грошової винагороди та його поведінки, відвідавши Ремчицьку ОСОБА_5 ст., неправомірними, відмовлено у повному обсязі.

Ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 22.06.2015 (а.с. 41) апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення, а рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 08.05.2015 без змін. Тобто, рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 08.05.2015 набрало законної сили.

Таким чином, позивач вже звертався до суду з аналогічними позовними вимогами, які розглянуті судами по суті.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 157 КАС України, суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду з того самого спору і між тими самими сторонами.

Враховуючи наведене, та керуючись статтями 157, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Провадження в адміністративній справі №817/2064/15 закрити.

Розяснити ОСОБА_3, що відповідно до частини 3 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України, повторне звернення з тією самою позовною заявою не допускається.

Ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд шляхом подачі в 5-денний строк з дня отримання копії ухвали, складеної у повному обсязі, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Суддя К.М. Недашківська