Справа № 820/7885/15
Суддя: Горшкова О.О.
Дата ухвалення: 2015-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

29 вересня 2015 р. № 820/7885/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді - Горшкової О.О.,

при секретарі судового засідання - Сальніковій Г.А.,

за участю представників сторін: позивач - ОСОБА_1, ОСОБА_2, відповідач - не прибув ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом Комунального закладу "Ліцей з посиленою військово-фізичною підготовкою "Патріот" Харківської обласної ради в особі керівника закладу ОСОБА_2 до Чугуївської міжрайонної державної фінансової інспекції про зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Комунальний заклад "Ліцей з посиленою військово-фізичною підготовкою "Патріот" Харківської облсної ради в особі керівника закладу ОСОБА_2, звернувся до суду із адміністративним позовом до Чугуївської міжрайонної державної фінансової інспекції, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить суд:

- зобовязати працівників Чугуївської МДФІ здійснити уточнений розрахунок щодо п. 1 вимоги про усунення виявлених ревізією порушень законодавства з фінансових питань від 30.07.2015 року (вх.. № 166) в частині відшкодування шкоди (збитків) комунальному закладу в розмірі 33655грн. 71 коп. та коригування нарахувань на заробітну плату в сумі 1220, 65грн. сумарно за нарахування заробітної плати, а саме: визначити конкретно винних осіб: прізвища, імя, по-батькові та яка частина вини (грошова сума) лежить на керівнику комунального закладу, його заступниках, головному бухгалтеру за зазначений період окремо за період х 01.10.2012 року по 30.03.2015 року та здійснити розрахунок відшкодування шкоди (збитків) комунальному закладу завданих внаслідок відсутності обсягу робіт по котельні, починаючи з 06.12.2014 року, відповідно до положень ч. 3 ст. 32 КЗпП України та ст. 20 ЗУ «Про звернення громадян»;

- виключити із складу винних осіб ОСОБА_3 з п.1 вимоги Чугуївської МДФІ про усунення виявлених ревізією порушень законодавства з фінансових питань від 30.07.2015 року (вх. № 166) в частині завищення посадових розрядів;

- скасувати розпорядження про зупинення операцій з бюджетними коштами від 28.07.2015 року № 67.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що п. 1 вимоги відповідача від 29.07.2015 року № 770-15/1351 є неправомірним та незаконним, оскільки Чугуївською МДФІ в порушення вимог чинного законодавства , без врахування істотних обставин, які мали місце, безпідставно зроблено висновок про зайве перерахування єдиного соціального внеску по незаконно виплаченим сума по оплаті праці. Таким чином, позивач вважає, що на разі існує необхідність суд зобовязати субєкта владних повноважень здійснити уточнений розрахунок до п.1 вказаної вимоги шляхом зазначення конкретних винних осіб та перерахунку відшкодування шкоди (збитків) комунальному закладу. Також, представник позивача зазначив, що директор закладу ОСОБА_2 зайняв посаду уже після затвердження тарифних списків на учбовий рік, а відтак не мав жодного відношення до проведення зайвих виплат по заробітній платі з 2012 по 2014 року, а тому його слід виключити із списків винних осіб в п.1 вимоги Чугуївської МДФІ. Отже, зважаючи на те, що вимоги Чугуївської МДФІ є безпідставними, то і розпорядження про зупинення опрерацій з бюджетними коштами від 28.07.2015 року № 67, на думку позивача, також підлягає скасуванню.

Представник відповідача, заперечуючи проти задоволення позовних вимог зазначив, що у даному випадку визначальним фактом є те, що Чугуївська МДФІ у вимозі від 30.07.2015 року № 770-15/1351 вимагала відшкодувати збитки, завдані порушеннями у сфері фінансового контролю та розглянути питання про притягнення працівників установи, винних у зазначених порушеннях, до відповідальності. Таким чином, субєкт владних повноважень зазначив, що відшкодування збитків, завданих державні чи обєкту контролю, може бути зазначено у вимозі, але такі збитки не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду із відповідним позовом.

У судовому засіданні 29.09.2015 року сторони підтримали свої правові позиції по справі.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на повному, всебічному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, в період з 06.04.2015 року по 18.06.2015 року фахівцями Чугуївської МДФІ ДФІ в Харківській області проведено ревізію фінансово-господарської діяльності комунального закладу «Ліцей з посиленою військово-фізичною підготовкою «Патріот» Харківської обласної ради (комунальний заклад «Харківська спеціалізована школа-інтернат ІІІ ступеня «Юнкерське училище» Харківської обласної ради» за період з 01.10.2012 року по 31.03.2015 року, в результаті чого було складено Акт ревізії від 25.06.2015 року № 770-20/9.

Позивач, не погодившись з таким рішенням субєкта владних повноважень, провів процедуру його адміністративного оскарження шляхом надання заперечень від 03.07.2015 року № 209/210.

Як вбачається з пояснень позивача, висновком від 23.07.2015 року ДФІ в Харківській області заперечення установи залишились без задоволення.

На підставі вказаного акту ревізії Чугуївською МДФІ 29.07.2015 року прийнято вимогу щодо усунення порушень законодавства за № 770-15/1351.

Позивач, не погодившись с таким рішенням субєкта владних повноважень, звернувся до суду із даним позовом.

Перевіряючи обґрунтованість висновків контролюючого органу, та як наслідок правомірність винесення п.1 вимоги № 770-15/1351 від 29.07.2015 року, суд дійшов висновку про наступне.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначені Законом України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльностівід 5 квітня 2007 року N 877-V (надалі Закон 877)., Порядком проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2006 року №550, Положенням про державні фінансові інспекції у районах, містах та міжрайонні, об`єднані в районах та містах державні фінансові інспекції, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.10.2011року №1236 (надалі Положення).

Відповідно до ст. 1 Закону № 877 державний нагляд (контроль) - державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Державні фінансові інспекції у районах, містах та міжрайонні, об'єднані в районах та містах державні фінансові інспекції (далі - підрозділи) є структурними підрозділами державних фінансових інспекцій в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (п.1 Положення)

Пунктом 1 Положення про Державну фінансову інспекцію України, затвердженого Указом Президента України від 23 квітня 2011 року № 499/2011 (далі - Положення) Державна фінансова інспекція України (далі - Держфінінспекція України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

За приписами підпункту 4 пункту 4 Положення Держфінінспекція України відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших службових осіб підконтрольних установ усунення виявлених порушень законодавства; звертається до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Пунктом 2. Положення № 550 передбачено, що планова виїзна ревізія - ревізія у підконтрольних установах, яка передбачена у плані контрольно-ревізійної роботи контролюючого органу і проводиться за місцезнаходженням такої підконтрольної установи чи за місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться ревізія, не частіше ніж один раз на календарний рік.

Згідно приписів ст. 5 Закону України № 877, планові заходи здійснюються відповідно до річних або квартальних планів, які затверджуються органом державного нагляду (контролю) до 1 грудня року, що передує плановому, або до 25 числа останнього місяця кварталу, що передує плановому.

Як вбачається зі змісту акту перевірки, ревізія була проведена субєктом владних повноважень відповідно до п. 8.3.1.1 плану роботи Чугуївської МДФІ на ІІ квартал 2015 року, жодних зауважень щодо чого у позивача не виникло.

Відповідно до пункту 6 Положення Держфінінспекція України для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку, зокрема, пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Також Положенням установлено, що у разі, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, Держфінінспекція України має право звернутися до суду в інтересах держави.

Зазначені норми кореспондуються з положеннями пункту 7 статті 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю» № 2939-ХІІ, згідно з якими державній контрольно-ревізійній службі надано право пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Таким чином, органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуваним рішенням відповідача запропоновано Комунальному закладу "Ліцей з посиленою військово-фізичною підготовкою "Патріот" Харківської обласної ради в особі керівника закладу ОСОБА_2 стягнути з винних осіб у порядку, встановленому ст. 130-136 Кодексу законів про працю, завдану навчальному закладу матеріальну шкоду у розмірі 33665, 71 грн. та зробити коригування нарахувань на заробітну плату в сумі 1220, 65грн.

Між тим, аналіз вищенаведених норм дає підстави вважати, що при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині є обов'язковою до виконання.

Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність у органу державного фінансового контролю права заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

В порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке породжує безпосередньо права чи обов'язки для позивача.

З матеріалів справи вбачається, що ДФІ пред'явлено вимоги, які вказують на виявлені збитки та їх розмір.

Зважаючи на те, що збитки відшкодовуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність їх обчислення перевіряє суд, який розглядає цей позов, а не за поданням адміністративного позову підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною. Вказана правова позиція узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, яка викладена в постанові від 13.05.2014 року по справі № 21-89а14.

Таким чином, зважаючи на вищезазначені норми права, суд приходить до висновку, що субєкт владних повноважень, діючи виключно в межах правового поля та у звязку з необхідністю дотримання вимог чинного законодавства правомірно та обґрунтовано прийняв вимогу від 29.07.2015 року № 770-15/1351 в частині відшкодування збитків, зазначених в акті ревізії від 25.06.2015 року № 770-20/9.

Суд зауважує, що обраний позивачем спосіб захисту (відновлення) порушеного права в частині зобовязання працівників Чугуївської МДФІ здійснити уточнений розрахунок щодо п. 1 вимоги про усунення виявлених ревізією порушень законодавства з фінансових питань від 30.07.2015 року (вх.. № 166) в частині відшкодування шкоди (збитків) комунальному закладу в розмірі 33655грн. 71 коп. та коригування нарахувань на заробітну плату в сумі 1220, 65грн. сумарно за нарахування заробітної плати, а саме: визначити конкретно винних осіб: прізвища, імя, по-батькові та яка частина вини (грошова сума) лежить на керівнику комунального закладу, його заступниках, головному бухгалтеру за зазначений період окремо за період х 01.10.2012 року по 30.03.2015 року та здійснити розрахунок відшкодування шкоди (збитків) комунальному закладу завданих внаслідок відсутності обсягу робіт по котельні, починаючи з 06.12.2014 року, відповідно до положень ч. 3 ст. 32 КЗпП України та ст. 20 ЗУ «Про звернення громадян» не є належним та достатнім способом належного судового захисту такого права у спірних правовідносинах.

У відповідності до приписів п. 46 Порядку проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2006 р. N 550, якщо вжитими в період ревізії заходами не забезпечено повне усунення виявлених порушень, контролюючим органом у строк не пізніше ніж 10 робочих днів після реєстрації акта ревізії, а у разі надходження заперечень (зауважень) до нього - не пізніше ніж 3 робочих дні після надіслання висновків на такі заперечення (зауваження) надсилається об'єкту контролю письмова вимога щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства із зазначенням строку зворотного інформування.

Відповідно до положення ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.2 ст.11 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог у разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, визначеними статтею 2 КАС України.

Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади не допускає надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішень.

Таким чином, суд приходить до висновку, що формування вимоги та особливості змісту такого рішення субєкта владних повноважень входить до дискреційних повноважень та виключної компетенції органів Державної фінансової служби, а також зважаючи на те, що вимога контролюючого органу про усунення виявлених ревізією порушень законодавства з фінансових питань є службовим документом, що підтверджує факт проведення такої перевірки, де викладені судження контролюючого органу щодо обставин господарської діяльності позивача і є носієм доказової інформації про виявленні порушення вимог законодавчих та нормативно-правових актів щодо фінансових питань, контроль за дотримання яких покладено на органи Державної фінансової служби України.

Отже, надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд, виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади. А відтак, суд в межах своїх повноважень лише оцінює правомірність прийнятих рішень з боку субєктів владних повноважень та не може підміняти собою такий орган контролю, як територіальний орган Державної фінансової інспекції України,, втручатися у його владні управлінські функції, у звязку із чим вищевказані позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню.

З приводу позовних вимог в частині виключення із складу винних осіб ОСОБА_3 з п.1 вимоги Чугуївської МДФІ про усунення виявлених ревізією порушень законодавства з фінансових питань від 30.07.2015 року (вх. № 166) в частині завищення посадових розрядів, то суд зазначає на наступне.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної вимоги від 29.07.2015 року 3 770-15/1351, субєктом владних повноважень під час проведення ревізії порушень законодавства з фінансових питань в п. 1 вказаної вимоги не зафіксовано, що винною особою є саме ОСОБА_2, що, в свою чергу вказує на відсутність порушень прав та законних інтересів вказаної особи зі сторони відповідача, а відтак позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Щодо позовних вимог в частині скасування розпорядження про зупинення операцій з бюджетними коштами від 28.07.2015 року № 67, то суд звертає увагу на наступне.

Згідно ст. 8 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», орган державного фінансового контролю виконує функції контролю за цільовим та ефективним використанням коштів державного і місцевих бюджетів та усуненням виявлених недоліків і порушень, а також вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб.

У відповідності до п. 33 ч.1 ст. 116 Бюджетного кодексу України, порушенням бюджетного законодавства визнається порушення учасником бюджетного процесу встановлених цим Кодексом чи іншим бюджетним законодавством норм щодо складання, розгляду, затвердження, внесення змін, виконання бюджету та звітування про його виконання, а саме порушення встановлених вимог щодо ведення бухгалтерського обліку та складання звітності про виконання бюджетів.

Як вбачається з акта перевірки від 25.06.2014 року № 770-20/009, ревізією КЗ «Ліцей з посиленою військово-фізичною підготовкою «Патріот» Харківської обласної ради (комунальний заклад «Харківська спеціалізована школа-інтернат ІІІ ступеня «Юнкерське училище» Харківської обласної ради» встановлено порушення вимог щодо ведення бухгалтерського обліку та складання звітності про виконання бюджетів, у т.ч. фінансових порушень на загальну суму 194985. 58грн., що призвело до завищення касових та фактичних видатків у звітності форми № 2.

Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст. 117 Бюджетного кодексу України, за порушення бюджетного законодавства до учасників бюджетного процесу можуть застосовуватися такі заходи впливу, зокрема, зупинення операцій з бюджетними коштами - застосовується за порушення бюджетного законодавства, визначені пунктами 1 - 3, 10, 11, 14 - 29, 32 - 36, 38 і 40 частини першої статті 116 цього Кодексу, у порядку, встановленому статтею 120 цього Кодексу.

Таким чином з правового аналізу вищезазначених норм права випливає, що за органом державного фінансового контролю закріплений безпосередній обовязок щодо контролю за цільовим та ефективним використанням бюджетних коштів, а у разі виявлення порушень бюджетного законодавства, субєкт владних повноважень наділений компетенцією щодо, зокрема, зупинення операцій з бюджетними коштами.

Таким чином, відповідач, діючи виключно в межах правового поля,у відповідності до вимог чинного законодавства правомірно прийняв оскаржуване розпорядження № 67 від 28.07.2015 року

Водночас, суд звертає увагу, що позивачем у судовому засіданні зазначено, що рух бюджетних коштів по рахункам КЗ «Ліцей з посиленою військово-фізичною підготовкою «Патріот» Харківської обласної ради (комунальний заклад «Харківська спеціалізована школа-інтернат ІІІ ступеня «Юнкерське училище» Харківської обласної ради» №№ 6758, 6758, 758, 6758 відновлено.

Окрім того, позивачем як під час подання даного адміністративного позову, так і в ході судових засідань не зазначено та документально не підтверджено, чим саме оскаржуване розпорядження порушує права та законні інтереси заявника.

Поряд з цим, суд звертає увагу, що в контексті розуміння приписів ст. 2 КАС України, суд захищає лише порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин.

Визнання протиправними дій та рішень суб'єкта владних повноважень можливе лише за позовом особи, право або законний інтерес якої порушені цією дією.

Відповідно до частини 1 статті 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

За визначенням ч.1 ст.69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно із ст.86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Суд зазначає, що позивачем в порушення вимог вищезазначених статей кодексу не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що вказаним розпорядженням № 67 від 28.07.2015 року порушено права, свободи та інтереси позивача

В свою чергу, відповідачем, як суб'єктом владних повноважень було доведено під час судового розгляду відсутність факту порушення прав позивача.

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Проаналізувавши вищевикладені обставини, суд вважає з потрібне зазначити, що позовні вимоги щодо скасування розпорядження про зупинення операцій з бюджетними коштами № 67 від 28.07.2015 року не підлягають задоволенню, з огляду на недоведеність позивачем порушення вказаним рішенням прав, свобод та інтересів рахункам КЗ «Ліцей з посиленою військово-фізичною підготовкою «Патріот» Харківської обласної ради (комунальний заклад «Харківська спеціалізована школа-інтернат ІІІ ступеня «Юнкерське училище» Харківської обласної ради», а також зважаючи на те, що рух бюджетних коштів по рахунках заявника відновлено.

Отже, проаналізувавши вищевикладене, приймаючи до уваги те, що судовим розглядом не встановлений факт порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин, то поданий позов не підлягає задоволенню .

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до положень ч. 1 ст. 94 КАС України

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 9, 11, 94, 128, 159, 160 163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Комунального закладу "Ліцей з посиленою військово-фізичною підготовкою "Патріот" Харківської обласної ради в особі керівника закладу ОСОБА_2 до Чугуївської міжрайонної державної фінансової інспекції про зобов`язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги у десятиденний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України з дня отримання копії постанови. Якщо постанову було проголошено у відсутності особи, яка бере участь у справі, то строк подання апеляційної скарги обчислюється з дня отримання нею копії постанови.

Постанова набирає законної сили у порядку, передбаченому ст. 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 05.10.2015 року.

Суддя Горшкова О.О.