Справа № 0907/2а-4678/11 2-а/344/20/14
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2015-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2015 року № 876/7044/14

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гінди О.М.

суддів: Качмара В.Я., Ніколіна В.В.

за участю секретаря судових засідань: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16 червня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, ОСОБА_3 земельних відносин виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, відділу Держземагенства у м. Івано-Франківську про визнання протиправними дій та зобовязання до вчинення дій,

встановив:

22.12.2010 ОСОБА_2 звернувся в суд із адміністративним позовом у якому, з урахуванням заяви про доповнення адміністративного позову від 16.06.2014 (а.с. 98-99) та наданих представником позивача усних уточнень у судовому засіданні від 16.06.2014, просить:

1) визнати протиправними дії ОСОБА_3 земельних відносин виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради щодо визначення нормативної грошової оцінки:

- земельної ділянки площею 0,0957 га, що знаходиться на території с. Хриплин урочище «Янові горби», ділянка № 83 - цільове призначення землі для ведення підсобного господарства вартістю - 64930,58 грн згідно витягу з технічної документації за № 4-1/1092 від 25.12.2009;

- земельної ділянки площею 0,2214 га, що знаходиться на території с. Хриплин вул. Автоливмашівська, 54 Івано-Франківської міської ради - цільове призначення землі для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд вартістю 300431,31 грн згідно витягу з технічної документації за № 4-1/1093;

- земельної ділянки площею 0,1169 га, що знаходиться на території с. Хриплин урочище «Руда» Івано-Франківської міської ради - цільове призначення землі для ведення особистого селянського господарства вартістю 58396,15 грн згідно витягу з технічної документації за № 4-1/1091.

2) зобовязати відповідача повторно провести нормативну грошову оцінку земельної ділянки площею 0,2214 га, що знаходиться на території с. Хриплин вул. Автоливмашівська, 54, з метою правильності сплати податку на прибуток у 2009 році у звязку з набуттям майна в порядку спадкування;

3) визначити, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок для визначення державного мита при спадкуванні, які належали померлій ОСОБА_4 на дату її смерті 03.01.2008: - площею 1169 кв.м, що розташована в с. Хриплин вул. Автоливмашівська, 54, складає 761,44 грн; - площею 957 кв.м., що розташована в урочищі «Янові горби» с. Хриплин Івано- Франківської міськради складає 472,23 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що у звязку із спадкуванням за померлою ОСОБА_4 вказаних вище земельних ділянок, він звернувся до ОСОБА_3 земельних відносин виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради за отриманням витягів з технічної документації про нормативну грошову земельних ділянок. Видані відповідачем витяги від 25.12.2010 за №№ 4-1/1091, 4-1/1092, 4-1/1093, ОСОБА_2 подані нотаріусу до спадкової справи та згідно яких йому видано свідоцтво про право на спадщину серії ІФ № 114214 від 20.03.2006. У приватній розмові з працівником податкового органу, йому стало відомо, що у відповідності до Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» у звязку із вказаним вище спадкуванням він повинен сплатити податок у розмірі 5% від нормативної грошової оцінки землі, що з урахуванням згаданих витягів становить близько 20000 грн. Оскільки зазначена сума податку для позивача є значною, врахувавши рекомендацію Виконкому Івано-Франківської міської ради, він звернувся до ОСОБА_3 Держкомзему в м. Івано-Франківську, яким 06.07.2010 проведено повторний обрахунок нормативної грошової оцінки спірних земельних ділянок та встановлено повну невідповідність тій грошовій оцінці, яка визначена у витягах від 25.12.2010 за №№ 4-1/1091, 4-1/1092, 4-1/1093. Оскільки змін в розмірі, цільовому призначенні, родючості землі тощо не відбувалося, позивач вважає, що дії ОСОБА_3 земельних відносин виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради щодо визначення нормативної грошової оцінки землі у витягах від 25.12.2010 за №№ 4-1/1091, 4-1/1092, 4-1/1093 є протиправними, що суттєво впливає на розмір податку з доходів позивача.

Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області позов задоволено. Визнано неправомірними дії ОСОБА_3 земельних відносин виконавчого комітету Івано-Франківської міської ОСОБА_5 щодо визначення нормативної грошової оцінки:

- земельної ділянки площею 0,0957 га, що знаходиться на території с. Хриплин урочище «Янові горби», ділянка № 83 - цільове призначення землі для ведення підсобного господарства вартістю - 64930,58 грн згідно витягу з технічної документації за № 4-1/1092 від 25.12.2009;

- земельної ділянки площею 0,2214 га, що знаходиться на території с. Хриплин вул. Автоливмашівська, 54 Івано-Франківської міської ради - цільове призначення землі для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд вартістю 300431,31 грн згідно витягу з технічної документації за № 4-1/1093;

- земельної ділянки площею 0,1169 га, що знаходиться на території с. Хриплин урочище «Руда» Івано-Франківської міської ради - цільове призначення землі для ведення особистого селянського господарства вартістю 58396,15 грн згідно витягу з технічної документації за № 4-1/1091.

Також судом постановлено визначити, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок для визначення державного мита при спадкуванні, які належали померлій ОСОБА_6 на дату її смерті 03.01.2008: - площею 1169 кв.м, що розташована в с. Хриплин вул. Автоливмашівська, 54 Івано-Франківської міської ради складає 761,44 грн; - площею 957 кв.м., що розташована в урочищі «Янові горби» с. Хриплин Івано- Франківської міськради складає 472,23 грн; - площею 0,2214 га, що знаходиться на території с. Хриплин вул. Автоливмашівська, 54 Івано-Франківської міської ради - цільове призначення землі для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд вартістю 300431,13 грн згідно витягу з технічної документації за № 4-1/1093 становить 88 560 грн.

Із цією постановою не погодився Виконком Івано-Франківської міської ради та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає, що така прийнята з неповним зясуванням обставин, що мають значення для справи та з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому просить її скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги апелянт посилається на те, що судом першої інстанції не було досліджено того у чому полягає неправомірність дій ОСОБА_3 земельних відносин виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, а також не враховано того, що останній при визнанні нормативної грошової оцінки керувався матеріалами нормативної грошової оцінки земель міста Івано-Франківська, затверджених рішенням Івано-Франківської міської ради від 10.07.2008. Також апелянт звертає увагу на те, що суд першої інстанції у своєму рішення визначивши розмір нормативної грошової оцінки перебрав на себе повноваження органів Держземагенства, що є неприпустимим.

Усі особи, які беруть участь у справі в судове засідання не прибули, хоча належним чином повідомлені про його дату, час та місце, що підтверджується наявними у справі повідомленнями про вручення повісток.

Від позивача поштове відправлення з повісткою про виклик в суд повернулося до суду не врученим з відміткою "за зазначеною адресою не проживає", тобто з незалежних від суду причин, а тому у відповідності до ч. 11 ст. 35 КАС України, він вважається належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання.

З огляду на викладене, у відповідності до ч. 1 ст. 41, ч. 4 ст. 196 КАС України, апеляційний розгляд справи проведено у відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи і обговорив підстави та межі апеляційних вимог, вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити частково.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, 24.06.2009 державним нотаріусом Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори ОСОБА_7 видано ОСОБА_2 свідоцтво серії ВМІ № 345004 про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4, померлої 03.01.2008 (а.с. 8). Спадкове майно померлої складається з наступних земельних ділянок:

- площею 0,0957 га, що знаходиться на території с. Хриплин урочище «Янові горби», ділянка № 83 - цільове призначення землі для ведення підсобного господарства, яка належала померлій на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-ІФ № 008683 від 14.02.1997;

- площею 0,2214 га, що знаходиться на території с. Хриплин вул. Автоливмашівська, 54 Івано-Франківської міської ради - цільове призначення землі для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка належала ОСОБА_4 на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ІФ № 114215 від 20.03.2006;

- площею 0,1169 га, що знаходиться на території с.Хриплин урочище «Руда» Івано-Франківської міської ОСОБА_5 - цільове призначення землі для ведення особистого селянського господарства, яка належала ОСОБА_8 згідно державного акта на право приватної власності на землю серії ІФ № 114214 від 20.03.2006.

Як зазначено у вказаному свідоцтві про право на спадщину, відповідно до витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 25.12.2008 № 4-1/1092 земельна ділянка площею 0,0957 га з визначенням нормативної грошової оцінки земельної ділянки становить 64930,58 грн; згідно витягу від 25.12.2008 № 4-1/1093 нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 0,2214 га становить 300431,13 грн; згідно витягу від 25.12.2008 № 4-1/1091 нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 0,1169 га становить 58396,15 грн. Вказані витяги з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок наявні у матеріалах справи (а.с. 15-17).

Суд першої інстанції дійшов висновку, що позов належить задовольнити, оскільки із витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки ОСОБА_3 Держкомзему у м. Івано-Франківську від 19.03.2014 № б/н/03-03 вбачається, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки 0,0957 га, що знаходиться на території с. Хриплин урочище «Янові горби» ділянка № 83 складає 472,23 грн, а згідно витягу від 19.03.2014 № б/н/03-05 нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 0,1169 га складає 761,44 грн, тобто є значно меншою, ніж нормативна грошова оцінка цих земельних ділянок, яка визначена у витягах наданих ОСОБА_3 земельних відносин виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 25.12.2008 №№ 4-1/1091, 4-1/1092. Також суд першої інстанції зазначив, що згідно звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки площею 0,2214 га її нормативна грошова оцінка становить 88560 грн, а не 300431,13 грн, як це визначив відповідач у витязі від 25.12.2008 № 4-1/1093.

Однак, суд апеляційної інстанції з такими висновками суду першої інстанції не погоджується, оскільки такі зроблені без належного дослідження предмету спору та як наслідок, питання щодо дотримання позивачем строків звернення до адміністративного суду.

Так, позивач у прохальній частині позовної заяви та доповненнях до неї (а.с. 5, 98-99), просить визнати протиправними дії ОСОБА_3 земельних відносин виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, які полягали у визначені нормативної грошової оцінки згідно витягів з технічної документації від 25.12.2009 №№ 4-1/1091, 4-1/1092, 4-1/1093. При цьому, в обґрунтуваннях адміністративного позову, позивач зазначає, що вказані витяги датовані 25.12.2010 (а.с. 3).

Однак, суд першої інстанції вказаних розбіжностей не дослідив та із матеріалів справи не встановив, що згадані витяги з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок датовані 25.12.2008, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину, у якому містяться посилання на ці витяги (а.с. 8), а також наявними у справі їх копіями, які позивач долучив до позовної заяви при зверненні до суду (а.с. 6, 15-17).

Враховуючи те, що витяги про нормативну грошову оцінку, на підставі яких ОСОБА_2 видано свідоцтво про право на спадщину, датовані 25.12.2008, копії яких ним долучено до позовної заяви, а також те, що судом не встановлено факту видачі відповідачем таких витягів 25.12.2009 чи 25.12.2010, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що позивачем фактично оскаржуються дії ОСОБА_3 земельних відносин виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради щодо визначення нормативної грошової оцінки земельних ділянок згідно витягів від 25.12.2008 № №№ 4-1/1091, 4-1/1092, 4-1/1093.

Оскільки предметом спору є дії субєкта владних повноважень, які вчинені 25.12.2008, а до суду із розглядуваним адміністративним позовом ОСОБА_2 звернувся 22.12.2010, у відповідності до ст.ст. 99, 100 КАС України, суд першої інстанції повинен був перевірити дотримання позивачем строку звернення до адміністративного суду.

Частинами 1, 2 статті 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому, суд апеляційної інстанції враховує, що ч. 2 ст. 99 КАС України в редакції чинній до 30.07.2010, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлювався річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Як випливає з Рішення Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99, частину першу статті 58 Конституції України щодо дії нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Відповідно зміст суб'єктивного права особи, у тому числі права особи на звернення до суду, слід визначати із застосуванням законодавства, яке діяло на момент виникнення відповідного права.

Водночас неприпустимість зворотної дії нормативно-правового акта полягає в тому, що запроваджені ним нові норми не можуть застосовуватися до правовідносин, які існували до набрання ним чинності. Отже, приписи нового нормативно-правового акта не можуть змінити обсяг прав, який було встановлено попередніми нормативно-правовими актами.

З огляду на викладене тривалість і правила обчислення строку звернення особи до суду визначаються за тими правилами, які були чинними на момент початку перебігу відповідного строку та не змінюється залежно від того, коли було реалізоване право на позов.

Досліджуючи обставини щодо дати початку та закінчення строку звернення до адміністративного суду, Львівський апеляційний адміністративний суд виходить з того, що як уже зазначались вище, ОСОБА_2 оскаржує дії ОСОБА_3 земельних відносин виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради щодо визначення нормативної грошової оцінки земельних ділянок згідно витягів від 25.12.2008 № №№ 4-1/1091, 4-1/1092, 4-1/1093.

Згідно вказаних витягів, такі видані на замовлення ОСОБА_2, яким такі подані нотаріусу до спадкової справи. Згідно цих витягів останнім позивачу 29.06.2009 видано свідоцтво про право на спадщину, а відтак про порушення своїх прав позивач повинен був довідатися не пізніше 29.06.2009.

Враховуючи те, що позивач про порушення своїх прав повинен був дізнатися не пізніше 29.06.2009, а із розглядуваним адміністративним позовом до суду він звернувся лише 22.12.2010, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що цей позов подано з пропуском строку звернення до адміністративного суду.

При цьому, безпідставним є посилання позивача на те, що він не володіє спеціальними фаховими знаннями для перевірки правильності обчислення нормативної грошової оцінки, а тому про порушення своїх прав він довідався у липні 2010 року, оскільки він самостійно за своїм замовленням отримавши у відповідача відповідні витяги, не був позбавлений можливості звернутися до відповідних спеціалістів та отримати необхідну консультацію.

Статтею 100 КАС України визначено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що адміністративний позов в частині позовних вимог про зобовязання до вчинення дій слід залишити без розгляду, у звязку з пропуском позивачем без поважних причин строку звернення до адміністративного суду.

Щодо вимоги про зобовязати відповідача повторно провести нормативну грошову оцінку землі, то така є похідною від вимог про визнання протиправними дій, а тому залишення без розгляду останніх, виключає можливість задоволення перших, оскільки суд може зобовязати субєкта владних повноважень вчинити певні дії тільки у разі встановлення протиправності його дій чи бездіяльності. Так як правомірність дій ОСОБА_3 земельних ресурсів щодо визнання нормативної грошової оцінки землі від 25.12.2008 судом не перевіряється, у звязку з пропуском строку звернення до адміністративного суду за цими вимогами, підстави для задоволення вимог про зобовязання повторно провести таку оцінку, відсутні. Крім цього із матеріалів справи встановлено, що за зверненнями позивача ОСОБА_3 Держкомзему у м. Івано-Франківську провело оцінку землі та видало відповідні витяги від 06.07.2010 та від 19.03.2014 (а.с. 18-20, 100-104).

Щодо вимог про визначення безпосередньо у судовому рішенні конкретного розміру нормативної грошової оцінки земельних ділянок, які судом першої інстанції задоволено, суд апеляційної інстанції вважає, що такі задоволеними бути не можуть, з огляду на таке.

Відповідно до ст.ст. 15 Закону України «Про оцінку земель» підставою для проведення оцінки земель (бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок) є рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок може проводитися також на підставі договору, який укладається заінтересованими особами в порядку, встановленому законом.

Виходячи з положень ст.ст. 20, 23 вказаного Закону, за результатами, зокрема, нормативної грошової оцінки земельних ділянок складається технічна документація, яка затверджується відповідною сільською, селищною чи міською радою. Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель, який видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Таким органом згідно п. 2-1 ОСОБА_1 нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів, яка затверджена постановою КМ України від 23.03.1995 № 213 (в редакції на час винесення судом першої інстанції рішення) визначено територіальні органом Держземагентства за місцезнаходженням земельної ділянки.

Отже, з аналізу наведених вище правових положень можна дійти висновку, що нормативна грошова оцінка земель визначається шляхом розроблення та затвердження відповідною сільською, селищною чи міською радою технічної документації, на підставі якої територіальні органи Держземагентства за місцезнаходженням земельної ділянки за заявами заінтересованих осіб видають відповідні витяги.

Водночас, згідно пункту 2 частини другої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії. При цьому, у випадку, коли закон встановлює повноваження суб'єкта публічної влади в імперативній формі, тобто його діяльність чітко визначена законом, то суд зобов'язує відповідача прийняти конкретне рішення чи вчинити певну дію. У випадку, коли ж суб'єкт наділений дискреційними повноваженнями, то суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норму закону, яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення), з урахуванням встановлених судом обставин.

Згідно Рекомендацій Комітету ОСОБА_5 Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом ОСОБА_5 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями необхідно розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим.

Аналіз норм Кодексу адміністративного судочинства України свідчить про те, що завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади за цих обставин.

Враховуючи те, що суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги про визначення судом розмірів нормативної грошової оцінки земельних ділянок задоволеними бути не можуть.

З огляду на те, що постанова суду першої інстанції прийнята з неповним зясуванням обставин справи та з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про її скасування та прийняття нової постанови, якою позовні вимоги про визнання протиправними дій залишити без розгляду, а у задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Керуючись ст.ст. 99, 100, 155, 195, 196, 198, 202, 203, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

постановив:

апеляційну скаргу виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради задовольнити частково.

Постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16 червня 2014 року у справі № 2а/344/20/14 скасувати та прийняти нову постанову.

Адміністративний позов ОСОБА_2 до виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, ОСОБА_3 земельних відносин виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, відділу Держземагенства у м. Івано-Франківську в частині позовних вимог про визнання протиправними дій залишити без розгляду.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення.

На постанову протягом двадцяти днів, з дня складення її у повному обсязі, може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: О.М. Гінда

Судді: В.Я. Качмар

ОСОБА_9

Постанова у повному обсязі складена та підписана 05.10.2015.