Справа № 2а-11164/11/0514
Суддя: Ястребова Л.В.
Дата ухвалення: 2012-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Мавроді Р.Ф.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2012 року справа №2а-11164/11/0514 приміщення суду за адресою:83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Ястребової Л.В.

суддів апеляційного суду Ляшенка Д.В., Чумака С.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги Управління праці та соціального захисту населення Добропільської міської ради та ОСОБА_2 на постанову Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 28 жовтня 2011 року справі № 2а-11164/11/0514 за позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Добропільської міської ради про зобовязання субєкта владних повноважень вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до Управління праці та соціального захисту населення Добропільської міської ради про зобовязання субєкта владних повноважень вчинити певні дії, мотивуючи свої вимоги тим, що йому інваліду третьої групи, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи не була виплачена щорічна компенсація на оздоровлення за 2004,2005,2007-2011 роки.

Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 07 жовтня 2011 року справі № 2а-11164/11/0514 адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Добропільської міської ради про зобовязання субєкта владних повноважень вчинити певні дії за період з 2004,2005,2007-2010 роки залишено без розгляду.

Постановою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 28 жовтня 2011 року справі № 2а-11164/11/0514 позовні вимоги задоволено частково.

Зобовязано відповідача здійснити виплату позивачу недоотриманих сум щорічної грошової допомоги на оздоровлення за 2011 рік в розмірі 3-х мінімальних заробітних плат, встановлених на момент виплати, за рахунок коштів Державного бюджету.

Відповідачем подана апеляційна скарга, в якій він просить скасувати постанову суду та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовної заяви в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує невірним застосуванням норм матеріального права. В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, що він діє на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.1996 року № 562 Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи ,якою встановлені конкретні розміри такої допомоги в твердій грошовій сумі, зокрема для інвалідів 3-ої групи і розмірі 90 грн.,які за дані роки нараховані, однак не виплачені, у звязку з арештом реєстраційного рахунку, з якого провадиться виплата компенсації, а тому дії відповідача не можливо вважати такими, що суперечать законодавству , просить скасувати та прийняти нове рішення про відмову в позові.

Позивач також подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Сторони, які брали участь у справі, у судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, апелянт письмово просив розглянути справу у відсутність їх представника, у звязку з чим, колегія суддів розглядає апеляційну скаргу в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила.

Позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС першої категорії, визнаний інвалідом 3 групи станом на 15.06.2011 року, а з 02.08.2011 року інвалідом 2 групи, перебуває на обліку в Управління праці та соціального захисту населення Добропільської міської ради.

12.08.2011 року він звернувся до відповідача з заявою про перерахунок та виплату недоотриманих сум на оздоровлення за 2002-2011 роки в розмірі, який би відповідав нормам ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 р. № 796ХІІ.

19.02.2011 року Управління праці та соціального захисту населення Добропільської міської ради відмовило в такому перерахунку та виплаті недоотриманих сум на оздоровлення.

Між сторонами немає розбіжностей щодо обставин справи, встановлених судом першої інстанції та апеляційним судом, в апеляційній скарзі вказується тільки на порушення норм матеріального права.

Як вважає заявник скарги, при виплаті одноразової компенсації на оздоровлення треба керуватись розміром такої допомоги, який встановлений Постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.1996 року № 562.

Колегія суддів вважає такий висновок неправомірним, а апеляційну скаргу відповідача такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку, у тому числі, органів державної влади.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема, соціальний захист потерпілого населення, визначені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Статтею 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 р. № 796ХІІ передбачена щорічна допомога на оздоровлення учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС першої категорії у розмірі 3-х мінімальних заробітних плати. Розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати.

Відповідно до вимог ч.2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Постановою №562, на яку посилається відповідач, всупереч Закону №798-Х11 , (який встановив розмір щорічної допомоги як величину кратну відносно до розміру мінімальної заробітної плати, визначеної Законом на час здійснення виплати) установлено конкретні розміри такої допомоги в твердій грошовій сумі. Між тим, з моменту прийняття постанови №562 від 12.07.2005 року « Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» встановлені нею розміри щорічної допомоги на оздоровлення залишалися незмінними, у той час як Верховною Радою України неодноразово змінювався розмір мінімальної заробітної плати, щорічно затверджувався новий державний бюджет.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що виходячи із загальних засад пріоритетності законів над урядовими нормативними актами, при вирішенні даного спору підлягають застосуванню стаття 48 Закону України №3054-III та Закону України «Про державний бюджет на 2011 роки», тобто, суд правильно задовольнив позов і зобов'язав зробити перерахунок щорічної грошової допомоги з урахуванням заробітних плат на час виплати.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що дію положень статті 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи зупинено на 2008 рік в частині виплати компенсацій і допомогу розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати згідно із п.п. 11 п. 28 розділу ІІ Закону України Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України.

Зупинення дії положень статті 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи передбачене п.п. 11 п. 28 розділу ІІ Закону України Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), згідно з Рішенням Конституційного Суду України N10-рп/2008 від 22.05.2008.

Згідно із ст. 147 Конституції України Конституційний Суд України вирішує питання про відповідність законів та інших правових актів Конституції України і дає офіційне тлумачення Конституції України та законів України.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Колегія суддів зазначає, що вищевикладені приписи статті 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", в редакції станом на 05.07.2007 року є діючими, та на час спірних правовідносин не зупинялись та не змінювались іншими нормативно-правовими актами.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 9 КАС України, суд при вирішення справи керується принципом законності, відповідно до якого вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач при нарахуванні позивачу щорічної допомоги на оздоровлення, діяв в порушення вимог статті 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та здійснив нарахування щорічної компенсації в сумі меншої , ніж встановлено Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та Законом України Про Державний бюджет України на 2011 рік, що призвело до порушення прав позивача.

Оскільки ухвалою суду від 07.10.2011 року позовні вимоги за період 2004,2005,2007-2010 роки були залишені без розгляду та дана ухвала апелянтом не оскаржена і набрала чинності, то доводи ОСОБА_2 про задоволення позовних вимог за 2004,2005,2007-2010 не заслуговують на увагу.

Таким чином, колегія суддів прийшла до висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини по справі та постанова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, що в свою чергу є підставою для залишення рішення суду першої інстанції без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи громадянам» , ст. 2, ст.160, ст. 167, ст. 195, ст. 197, п. 1 ст. 198, ст. 200, ч. 1 ст. 205, ст. 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційні скарги Управління праці та соціального захисту населення Добропільської міської ради та ОСОБА_2 на постанову Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 28 жовтня 2011 року справі № 2а-11164/11/0514 залишити без задоволення, а постанову Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 28 жовтня 2011 року справі № 2а-11164/11/0514 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду в письмовому провадженні набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя Л.В.Ястребова

Судді Д.В.Ляшенко

ОСОБА_3