Справа № 46411839/14-а 2-а/464/34/15
Суддя: Іщук Лариса Петрівна
Дата ухвалення: 2015-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2015 р. Справа № 876/4324/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Іщук Л.П.,

суддів Дяковича В.П., Онишкевича Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Мартинишина Р.С.,

представника позивача ОСОБА_1,

представників відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційні скарги представника ОСОБА_4 - ОСОБА_1, управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на постанову Сихівського районного суду м. Львова від 16 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій і зобов'язання вчинити дії,

встановив:

26 листопада 2014 року ОСОБА_1 звернулася в інтересах ОСОБА_4 до Сихівського районного суду м. Львова з позовом до управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова (далі УПФ України в Галицькому районі м. Львова), Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі ГУПФ України в Галицькому районі м. Львова), в якому просила визнати протиправними дії відповідачів щодо ненарахування ОСОБА_4 пенсії відповідно до ст.ст.49, 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; зобов'язати ГУПФ України у Львівській області виконати розпорядження №178160 від 10.08.2011 року та зробити фактичний перерахунок пенсії ОСОБА_4 відповідно до норм ст.ст.49, 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 01.01.2011р. з врахуванням виплачених сум, та перераховувати пенсію й надалі відповідно до збільшення прожиткового мінімуму і до обставин, з якими закон пов'язує виникнення, зміну чи припинення спірних правовідносин; зобов'язати УПФ України у Галицькому районі м.Львова здійснювати виплату ОСОБА_4 пенсії відповідно до норм ст.ст.49, 50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 01.01.2011р. з врахуванням виплачених сум, та перераховувати пенсію й надалі відповідно до збільшення прожиткового мінімуму і до обставин, з якими закон пов'язує виникнення, зміну чи припинення спірних правовідносин; стягнути з УПФ України у Галицькому районі м.Львова на користь ОСОБА_4 заборгованість по виплаті пенсії відповідно до норм ст.ст.49, 50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 01.01.2011 року по 01.12.2014 року в розмірі 262558 грн.

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 26 листопада 2015 року, яка не оскаржувалась і яка набрала законної сили, позов ОСОБА_4 в частині вимог до УПФ України у Львівській області та УПФ України у Галицькому районі м. Львова про визнання дій незаконними, зобовязання здійснити перерахунок пенсії та стягнення заборгованості по несплаченій пенсії у період із 01.01.2011 року по 26.05.2014 року залишений без розгляду.

Постановою Сихівського районного суду м. Львова від 16 березня 2015 року позов задоволений частково: визнано протиправними дії УПФ України у Галицькому районі м.Львова та зобов'язано здійснити ОСОБА_4 перерахунок та виплату державної та додаткової пенсії відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі 6-ти мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії в розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком, визначеної абз.1 ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", в порядку передбаченому ч.3 ст.67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", за період з 26 травня 2014 року до 02 серпня 2014 року включно, з врахуванням виплачених сум. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Представник позивача та відповідачі оскаржили постанову суду першої інстанції. Вважають, що вона винесена без належного з'ясування обставин справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, просять її скасувати.

В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_1 просить скасувати оскаржувану постанову суду в частині відмови в задоволенні позову, посилаючись на те, що виключно Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» регулює правовідносини між державою та особами, які потерпіли внаслідок Чорнобильської катастрофи, тому вважає, що позовні вимоги ОСОБА_4 підлягають до задоволення в повному обсязі.

УПФ України в Галицькому районі м. Львова в апеляційній скарзі зазначає, що пунктом 4 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» встановлено, що у 2011 році норми і положення ст.ст. 39, 50, 51, 52, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік (аналогічні норми містяться в п.3 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2012 рік», п.4 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2013 рік», п. 6-7 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік». Тому УПФ України в Галицькому районі м. Львова при нарахуванні та виплаті пенсії позивачу керується Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Законами України «Про Державний бюджет України» на відповідні роки та постановами Кабінету Міністрів України від 06.07.2011р. № 745 та від 23.11.2011р. № 1210. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову про відмову в задоволенні позову.

ГУПФ України в Галицькому районі м. Львова в апеляційній скарзі зазначає, що позивачем безпідставно залучено у якості відповідача ОСОБА_5 управління Пенсійного фонду України у Львівській області, оскільки останнім здійснюється призначення та перерахунок пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а не трудових пенсій, яка призначена позивачу. Крім цього, апелянт зазначає, що виплата пенсії позивачу за шкоду, заподіяну здоровю, здійснюється відповідно до вимог чинного законодавства. Просить скасувати оскаржувану постанову суду та прийняти нову, якою відмовити повністю в задоволенні позову.

В судовому засіданні представник позивача підтримала подану нею апеляційну скаргу з підстав, що у ній зазначені, та заперечила проти задоволення апеляційних скарг відповідачів. Представники відповідачів підтримали апеляційні скарги Пенсійного фонду України та заперечили проти задоволення апеляційної скарги представника позивача.

Заслухавши доповідь судді Львівського апеляційного адміністративного суду, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги до задоволення не підлягають.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_4 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, що підтверджується посвідченням серії А №407524, позивачу встановлена інвалідність ІІІ групи внаслідок захворювання, пов'язаного з аварією на ЧАЕС, що підтверджується довідкою МСЕК серії 10 ААА №014244.

Постановою Сихівського районного суду м.Львова від 24 червня 2011 року зобов'язано УПФ України у Галицькому районі м.Львова здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_4 пенсії відповідно до ст.ст.50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» державної пенсії в розмірі 6-ти мінімальних пенсій за віком та за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, визначеної абз.1 ч.2 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 08.12.2010 року з врахуванням виплачених сум. На примусове виконання вказаного рішення суду був виданий виконавчий лист, який пред'явлений до виконання в Сихівський ВДВС ЛМУЮ. УПФ України у Галицькому районі м.Львова на виконання вищезазначеної постанови суду видано розпорядження №178160 від 10.08.2011 року, яке скеровано в ГУПФ України у Львівській області для проведення виплат. Однак, в частині проведення виплат вищезазначена постанова Сихівського районного суду м.Львова не виконана з покликанням на відсутність відповідного фінансування.

Суд першої інстанції, задовольняючи частково адміністративний позов, виходив з того, що дії УПФ України у Галицькому районі м.Львова по ненарахуванню та невиплаті позивачу державної та додаткової пенсії, передбаченої ст.ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", за період з 26 травня 2014 року по 02 серпня 2014 року включно суперечать вимогам чинного законодавства.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 49 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (в редакції від 01.01.2013р.) пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

У ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції від 01.01.2013р.) визначені підстави та умови призначення державних пенсій особам, віднесеним до категорії І та у зв'язку з втратою годувальника.

Частиною 4 ст. 54 цього Закону передбачено, що в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по ІІІ групі - 6 мінімальних пенсій за віком (з врахуванням Рішення Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22.05.2008 р.).

Відповідно до ч.1 ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (редакція від 01.01.2013р.) особам, віднесеним до категорії І, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у відповідних розмірах, зокрема, інвалідам ІІІ групи - 50% мінімальної пенсії за віком (з врахуванням Рішення Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22.05.2008р.). Виплата зазначеної пенсії відповідно до ст.53 даного Закону здійснюється повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Таким чином, вихідним критерієм обрахунку державної та додаткової пенсій виступає мінімальна пенсія за віком.

Мінімальний розмір пенсії за віком визначається згідно абзацу 1 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», що становить розмір визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до ч.3 ст.67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (редакція від 01.01.2013р.) у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до ст.54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до 1, 2, 3, 4 категорії та розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Отож, застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановлений в законі про Державний бюджет України на відповідний рік, із якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Починаючи з 01.01.2014 р. Закон України «Про державний бюджет України на 2014 рік» від 16.01.2014р., не містить жодної норми, яка б обмежувала у 2014р. пряме застосування Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", зокрема ст.ст.50, 54 вказаного Закону.

Разом з тим, на підставі Закону України від 31 липня 2014 року «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», який набув чинності 3 серпня 2014 року, «Прикінцеві положення» Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» були доповнені п. 6-7, за яким було встановлено, що норми і положення ст.ст.20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50,51, 52, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст.ст. 5, 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

Згідно із абзацом 8 пункту 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України № 3-рп/2012 від 25.01.2012 року нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, якими регулюються бюджетні відносини, зокрема питання соціального захисту за рахунок коштів Державного бюджету України, є складовою бюджетного законодавства відповідно до пункту 5 частини першої статті 4 Бюджетного кодексу України.

Так, Постановою Кабінету Міністрів України №1210 від 23.11.2011 року, з відповідними змінами та доповненнями затверджено «Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», який визначає механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Таким чином, починаючи з 03.08.2014 року, розмір пенсій, передбачених ст.ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", обмежується вимогами Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік» від 16.01.2014р. в редакції Закону України від 31.07.2014 р.

Закон України «Про державний бюджет України на 2014 рік» від 16.01.2014р. в редакції Закону України від 31.07.2014 р. прийнятий пізніше, є чинним та не визнавався неконституційним, тому його норми мають пріоритет над нормами Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Отже, починаючи з 1 січня 2014 року по 2 серпня 2014 року є чинними і підлягають застосуванню норми Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» без будь-яких обмежень.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про зобовязання УПФ України у Галицькому районі м.Львова здійснити ОСОБА_4 перерахунок та виплату державної та додаткової пенсії відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі 6-ти мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії в розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком, визначеної абз.1 ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", в порядку передбаченому ч.3 ст.67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", за період з 26 травня 2014 року до 02 серпня 2014 року включно, з врахуванням виплачених сум.

Колегія суддів апеляційного суду вважає правильним висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог про зобов'язання ГУПФ України у Львівській області виконати розпорядження №178160 від 10.08.2011 року, видане на виконання постанови Сихівського районнного суду м.Львова від 24 червня 2011 року про зобов'язання УПФ України у Галицькому районі м.Львова провести позивачу перерахунок та виплату державної та додаткової пенсій відповідно до ст.ст.50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 08.12.2010р., оскільки статтею 63 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що фінансування витрат за цим Законом проводиться за рахунок коштів державного бюджету, а Пенсійний фонд України не є розпорядником коштів Державного бюджету. Нормами Бюджетного кодексу України, територіальні управління Пенсійного фонду України мають статус одержувача коштів.

Постановою Кабінету Міністрів України №440 від 03.09.2014 року прийнятої з метою реалізації пункту 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», затверджений Порядок погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою.

Пунктом 20 зазначеного Порядку передбачено, що погашення заборгованості здійснюється Казначейством в межах бюджетних асигнувань, визначених законом про Державний бюджет України на відповідний рік, за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду на підставі рішень, поданих органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, згідно з Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року №845.

Щодо посилань апелянта ОСОБА_1 на неправильне встановлення судом періоду стягнення, то такі покликання спростовуються ухвалою про залишення позовних вимог без розгляду, яка не оскаржувалась апелянтом, набрала законної сили.

Суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду, а тому постанову суду першої інстанції слід залишити без змін.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ч.3 ст. 160, ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

ухвалив :

Апеляційні скарги представника ОСОБА_4 - ОСОБА_1, управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення, а постанову Сихівського районного суду м. Львова від 16 березня 2015 року у справі № 464/11839/14-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення її в повному обсязі.

Головуючий Л.П. Іщук

Судді В.П. Дякович

ОСОБА_6

Ухвала складена в повному обсязі 25.09.2015 року