Справа № 2а-18445/11/2670
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2015-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2015 року № 2а-18445/11/2670

В приміщенні Окружного адміністративного суду міста Києва за адресою у м. Києві по вул. Великій Васильківській, 81-а, Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого Бояринцевої М.А., розглянувши в порядку письмового провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Телемедіа»

до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві

про визнання недійсними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В C Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія Телемедіа» звернулося до суду з позовом про визнання недійсними та скасування податкових повідомлень-рішень Державної податкової інспекції у Печерському районі міста Києва від 1 грудня 2011 року № , № та про скасування наказу Державної податкової інспекції у Печерському районі м. Києва про проведення документальної невиїзної перевірки № 2214 від 4 листопада 2011 року.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 24 квітня 2012 року у справі № 2а-18445/11/2670, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 8 червня 2012 року, позовні вимоги задоволено частково, скасовано податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Печерському районі м. Києва № 0 та № від 1 грудня 2011 року, в решті позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 17 червня 2015 року касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві задоволено частково, скасовано постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 квітня 2012 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 8 червня 2012 року, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вищим адміністративним судом України направлено справу на новий розгляд до суду першої інстанції з підстав не з'ясування судами обставин щодо фактичної поставки позивачу товару від Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгсервіспостач».

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 липня 2015 року справу прийнято до провадження.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 8 вересня 2015 року закрито провадження у справі в частині позовних вимог про скасування та визнання нечинним наказу Державної податкової інспекції у Печерському районі міста Києва про проведення документальної невиїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Телемедіа» № 2214 від 4 листопада 2011 року.

В обгрунтування заявлених вимог позивач посилається на Податковий кодекс України, Цивільний кодекс України, Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», Порядок оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затверджений наказом Державної податкової адміністрації України від 22 грудня 2010 року № 984, Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затверджене наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88, та зазначає, що податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Печерському районі міста Києва від 1 грудня 2011 року № та № підлягають скасуванню, оскільки податковий орган не наділений повноваженнями щодо визнання правочинів фіктивними та вказує про відсутність вироку суду. Також позивач вказує на те, що перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Телемедіа» проведена за відсутності правових підстав для її проведення та зазначає, що податкові повідомлення-рішення прийняті неналежною особою податкового органу.

Представник відповідача заперечив по суті заявлених позовних вимог з огляду на положення Податкового кодексу України, Цивільного кодексу України, законів України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», «Про оподаткування прибутку підприємства», Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88, Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 30 травня 1997 року № 165, та зазначив, що Державною податковою інспекцією у Печерському районі м. Києва правомірно винесено податкові повідомлення-рішення від 1 грудня 2011 року № та № , оскільки Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія Телемедіа» перераховувались кошти без мети реального настання правових наслідків, з метою заниження об'єкту оподаткування, несплати податків, в зв'язку з чим дії підприємства призвели до втрат дохідної частини Державного бюджету України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких грунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія Телемедіа» є юридичною особою та перебуває на обліку в Державній податковій інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві.

В період з 7 листопада 2011 року по 15 листопада 2011 року на підставі службового посвідчення старшим державним податковим ревізором-інспектором відділу взаємодії з правоохоронними органами управління податкового контролю юридичних осіб Державної податкової інспекції у Печерському районі м. Києва, згідно обставин передбачених підпунктом 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 та на підставі підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, статті 79 Податкового кодексу України відповідно до доповідної записки начальника Державної податкової інспекції у Печерському районі м. Києва від 4 листопада 2011 року та згідно наказу № 2214 від 4 листопада 2011 року проведено документальну позапланову невиїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Телемедіа» з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгсервіспостач» за період з 1 листопада 2010 року по 28 лютого 2011 року.

За результатами проведеної перевірки Державною податковою інспекцією у Печерському районі м. Києва складено акт від 15 листопада 2011 року № 1475/23-10/33937699, яким встановлено порушення Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія Телемедіа»:

-пункту 5.1, підпункту 5.3.9 пункту 5.3 статті 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», в результаті чого занижено податок на прибуток на суму 136 323 грн., у тому числі по періодах: І квартал 2011 року на суму 136 323 грн.;

- пункту 198.1 статті 198, статті 185 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено заниження податку на додану вартість на загальну суму 109 058 грн., у тому числі по періодах: за січень 2011 року на суму ПДВ - 78 740 грн., за лютий 2011 року на суму ПДВ - 30 318 грн.

21 листопада 2011 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія Телемедіа» подало заперечення до акту документальної позапланової невиїзної перевірки.

Листом від 28 листопада 2011 року за № 15638/10/23-1011 Державна податкова інспекція у Печерському районі м. Києва повідомила Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія Телемедіа» про те, що висновки акту від 15 листопада 2011 року за № 1475/23-10/33937699 про результати документальної позапланової невиїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Телемедіа» з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарських відносин з Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгсервіспостач» за період з 1 листопада 2010 року по 28 лютого 2011 року залишені без змін.

На підставі складеного акту перевірки, 1 грудня 2011 року Державною податковою інспекцією у Печерському районі м. Києва винесені податкові повідомлення-рішення:

- № , яким збільшено Товариству з обмеженою відповідальністю «Компанія Телемедіа» суму грошового зобов'язання в розмірі 170 404 грн., з якої: за основним платежем - 136 323 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 34 081 грн. за платежем: податок на прибуток, код платежу: 11021000;

- № , яким збільшено Товариству з обмеженою відповідальністю «Компанія Телемедіа» суму грошового зобов'язання в розмірі 136 323 грн., з якої: за основним платежем - 109 058 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 27 265 грн. за платежем: податок на додану вартість, код платежу: 14010100.

Відносно доводів представника позивача щодо проведення Державною податковою інспекцією у Печерському районі м. Києва перевірки без наявності правових підстав для її проведення, суд зазначає про наступне.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно пункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, а також отриманих в установленому законодавством порядку органом державної податкової служби документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Відповідно до підпункту 78.1.1. пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит органу державної податкової служби протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

Як вбачається з матеріалів справи, листом від 14 квітня 2011 року за № 15162/10/25-1011 Державна податкова інспекція у Печерському районі м. Києва зобов'язала Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія Телемедіа» надати пояснення та документальне підтвердження з питань взаємовідносин з Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгсервіспостач» за період з 1 січня 2010 року по 28 лютого 2011 року.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія Телемедіа» надало пояснення на запит податкового органу, договори та первинні документи по взаємовідносинам з Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгсервіспостач».

4 листопада 2011 року Головою Комісії з проведення реорганізації Державної податкової інспекції у Печерському районі м. Києва прийнято наказ № 2214 про призначення позапланової невиїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Телемедіа».

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що Державною податковою інспекцією у Печерському районі м. Києва в межах своїх повноважень та за наявності правових підстав проведена позапланова виїзна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Телемедіа». При цьому, суд звертає увагу позивача, що податковим органом проведена перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Телемедіа» не в зв'язку з ненаданням відповіді на запит податкового органу, а в зв'язку з отриманням податкової інформації, яка на думку відповідача свідчила про можливі порушення платником податків податкового законодавства.

Як встановлено під час розгляду справи, Державна податкова інспекція у Печерському районі м. Києва під час проведення перевірки прийшла до висновку про завищення позивачем валових витрат та про неправомірність віднесення до складу податкового кредиту суми ПДВ по взаємовідносинам з Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгсервіспостач» в зв'язку з відсутністю факту реального здійснення господарської діяльності.

Статтею 203 Цивільного кодексу України встановлені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину.

Відповідно до статті 228 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Разом з тим, суд зазначає, що умовою для визнання недійсним правочину, який суперечить інтересам держави та суспільства, є встановлення умислу в діях осіб, що уклали такий правочин. При цьому, носіями протиправного умислу юридичних осіб-сторін такого правочину є посадові особи цих юридичних осіб. Зокрема, слід установити персоналії посадових осіб, у яких виник умисел на вчинення протиправного правочину, зміст їх умислу, обставини, за яких такий умисел виник, тощо.

Проте, встановлення факту нереальності вчинення господарської операції не потребує з'ясування змісту умислу учасників такої операції. Відсутність реально вчиненої господарської операції та, як наслідок, юридична дефектність відповідних первинних документів за змістом пункту 44.1 Податкового кодексу України не дозволяє формувати дані податкового обліку незалежно від спрямованості умислу платників податку - учасників відповідної операції.

Зазначена правова позиція викладена в інформаційному листі Вищого адміністративного суду України № 742/11/13-11 від 2 червня 2011 року.

Щодо визначення позивачем податкових зобов'язань з податку на прибуток підприємств та податку на додану вартість, суд зазначає про наступне.

Відповідно до підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України господарська діяльність - це діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до пункту 5.1. статті 5 Закону України від 28.12.1994 № 334/94-ВР "Про оподаткування прибутку підприємств" (який був чинним на час виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 334/94-ВР) валові витрати виробництва та обігу - це сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

Згідно підпункту 5.2.1 пункту 5.2 статті 5 Закону № 334/94-ВР до складу валових витрат включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією і веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) та охороною праці з урахуванням обмежень, установлених підпунктами 5.3 - 5.8 цієї статті.

Підпунктом 11.2.1. пункту 11.2 статті 11 Закону № 334/94-ВР встановлено, що датою збільшення валових витрат виробництва (обігу) вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

- або дата списання коштів з банківських рахунків платника податку на оплату товарів (робіт, послуг), а в разі їх придбання за готівку - день їх видачі з каси платника податку;

- або дата оприбуткування платником податку товарів, а для робіт (послуг) - дата фактичного отримання платником податку результатів робіт (послуг).

У відповідності до абзацу четвертого підпункту 5.3.9 пункту 5.3 статті 5 Закону № 334/94-ВР не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Підпунктом 14.1.181. пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України встановлено, що податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Пунктом 198.1. статті 198 Податкового кодексу України встановлено право суб'єкта підприємницької діяльності на віднесення сум сплаченого податку на додану вартість до податкового кредиту у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Виходячи з системного аналізу наведених норм права та обставин справи, суд приходить до висновку, що необхідними підставами для включення позивачем до складу податкового кредиту відповідних сум податку на додану вартість є: придбання ним товарів, робіт та послуг з метою його подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності; сплата чи нарахування сум податку на додану вартість у зв'язку з таким придбанням, з врахуванням рівня звичайних цін.

Податковий кодекс України визначає лише окремі випадки, за яких неможливе включення витрат по сплаті податку на додану вартість до податкового кредиту звітного періоду.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу). У разі якщо на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, які попередньо віднесені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до закону.

Податкова накладна виписується на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс) (пункт 201.7 статті 201 Податкового кодексу України).

Згідно пункту 201.8 статті 201 Податкового кодексу України право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Підставою для нарахування податкового кредиту, відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України є податкова накладна, яка видається платником податку, який поставляє товари (послуги), на вимогу їх отримувача.

Відповідно до статті 9 розділу 3 Закону України від 16.07.1999 № 996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Частиною другою статті 9 даного Закону передбачено, що первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд виходить з наступного.

5 листопада 2010 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгсервіспостач», як постачальником, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія Телемедіа», як покупцем, укладено договір поставки № Т-511-1, за умовами якого постачальник зобов'язується на протязі дії договору поставляти та передавати у власність покупця товар, а покупець зобов'язується приймати та своєчасно оплачувати товар, згідно з умовами договору. Пунктом 2.1 договору визначено, що ціна на товар буде визначатися окремо за кожну поставку, згідно із специфікаціями та видатковими накладними. Згідно пункту 3.1 договору, поставка товару здійснюється постачальником на умовах самовивезення.

8 листопада 2010 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгсервіспостач» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія Телемедіа» укладено додаткову угоду № 1 до договору поставки, згідно якої викладено пункт 3.1 розділу 3 договору поставки в наступній редакції « 3.1 Поставка товару здійснюється постачальником на склад покупця за адресою: м. Київ, вул. Аляб'єва, 3».

Згідно специфікації товару, Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія Телемедіа» замовило у Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгсервіспостач» наступний товар: блендер «Фруктовіта» (червона) в кількості 152 штуки, блендер «Фруктовіта» (біла) кількості 200 штук, набір склянок «SMOOTHIE MAKER UPSELL» (5 одиниць) в кількості 45 штук, шатківниця помаранчева «PRO V PREMIUM SLICER» в кількості 102 штуки, додатковий набір до шатківниці «PRO V PREMIUM SLICER UPSELL» в кількості 48 штук, ручний соковитискач «PRO V JUISER» в кількості 96 штук, система зберігання фреш бокс «WS ALWAYS FRESH BOX & BAGS 40 PCS SET» (20 пакетів та 20 коробок) в кількості 100 штук.

8 листопада 2010 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгсервіспостач» виписало рахунок-фактуру № 181102 на загальну суму 182 514 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгсервіспостач» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Телемедіа» виписало податкову накладну від 8 листопада 2010 року № 824 на загальну суму 182 514 грн., в тому числі ПДВ - 30 419 грн.

На підтвердження отримання товару Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Телемедіа» надало копію видаткової накладної від 8 листопада 2010 року № 824.

На підтвердження оплати придбаного товару Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія Телемедіа» надало платіжні доручення від 2 грудня 2010 року № 3445, від 13 грудня 2010 року № 3583, від 27 грудня 2010 року № 3734 та виписку по рахунку в АТ «Райффайзен Банк Аваль».

На підтвердження відображення операцій за участю Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгсервіспостач» у бухгалтерському обліку позивачем надано оборотно-сальдові відомості по рахунку 631 за період з 1 листопада 2010 року по 30 квітня 2011 року та по рахунку 281 за період з 30 вересня 2011 року по 16 січня 2012 року.

Представник позивача під час розгляду справи зазначив, що отриманий у Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгсервіспостач» товар в подальшому реалізований кінцевому споживачу посилковим шляхом, згідно договору між Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія Телемедіа» та Київською міською дирекцією УДППЗ «Укрпошта» № 27-50-731 від 12 квітня 2010 року. На підтвердження своєї позиції позивач надав копію договору № 27-50-731 від 12 квітня 2010 року, копії рахунків на оплату, копії списків згрупованих посилок з оголошеною цінністю та копії рекламних роздруківок товару.

На підтвердження наявності у Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Телемедіа» складського приміщення позивачем надано копію договору оренди № 2, укладеного між Закритим акціонерним товариством «Укрторгпостач», як орендодавцем, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія Телемедіа», як орендарем, за умовами якого орендодавець здає, а орендар приймає в строкове платне користування складське приміщення за адресою: м. Київ, вул. Аляб'єва, 3.

Позивач під час розгляду справи також вказав на те, що Державною податковою інспекцією у Печерському районі м. Києва за результатами проведеної планової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Телемедіа» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 1 квітня 2010 року по 31 грудня 2010 року, валютного та іншого законодавства за період з 1 квітня 2010 року по 31 грудня 2010 року (акт перевірки від 24 травня 2011 року № 566/23-4/33937699) не встановлено розбіжностей в результаті проведеної інвентаризації та зазначив, що придбаний у Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгсервіспостач» товар та який не реалізований зберігається на складі Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Телемедіа».

16 грудня 2010 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгсервіспостач», як виконавцем, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія Телемедіа», як замовником, укладено договір, за умовами якого виконавець зобов'язується виконати, а замовник оплатити роботи/послуги, що пов'язані з виготовленням друкованої продукції та пакування «Каталог», «Конверт», «Флаєр», «Бланк» у кількості 212 000 штук кожної одиниці: виготовлення друкованої продукції, пакування друкованої продукції, надання підсумкового звіту про результати виготовлення друкованої продукції та фінального звіту по пакуванню. Пунктом 3.1 договору визначено, що вартість робіт/послуг, що виконуються за даним договором складається з вартості окремих видів робіт, згідно взаємної домовленості, що наведені в додатку № 1 до договору. Згідно пункту 3.2 договору, замовник оплачує послуги по виготовленню та маркуванню упаковки банківським переводом на розрахунковий рахунок виконавця до 1 березня 2011 року, а в разі неможливості здійснення замовником оплати послуг банківським переводом до 1 березня 2011 року грошове зобов'язання за даним договором може бути погашено простим векселем, емітованим замовником, зі строком погашення за домовленістю сторін.

У специфікації (додаток 1 до договору) визначено найменування та вартість товару, а саме: виготовлення «Каталог» А5 (2 грн.), виготовлення «Конверт» С5 (0,32 грн.), виготовлення «Бланк» А4 (0,12 грн.), виготовлення «Флаер» 4*4 130 гр. (0,73 грн.).

У специфікації (додаток 2 до договору) визначено найменування та вартість товару, а саме: виготовлення «Каталог» А5 (1,96 грн.), виготовлення «Конверт» С5 (0,30 грн.), виготовлення «Бланк» А4 (0,10 грн.), виготовлення «Флаер» 4*4 130 гр. (0,70 грн.).

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгсервіспостач» виписало рахунки-фактури від 19 січня 2011 року № 190102 та від 22 лютого 2011 року № 220202 на загальну суму 654 348 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгсервіспостач» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Телемедіа» виписало податкові накладні:

- від 19 січня 2011 року № 198 на загальну суму 472 440 грн., в тому числі ПДВ - 78 740 грн.;

- від 22 лютого 2012 року № 166 на зальну суму 181 908 грн.. в тому числі ПДВ - 30 318 грн.

На підтвердження отримання товару Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія Телемедіа» надало копії видаткових накладних від 19 січня 2011 року № 198 та від 22 лютого 2011 року № 166.

На підтвердження оплати придбаного товару Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія Телемедіа» надало платіжне доручення від 22 лютого 2011 року № 4283 та виписку по рахунку в АТ «Райффайзен Банк Аваль».

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, 10 травня 2011 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгсервіспостач» складений простий вексель серії АА 0928802 на суму 602 378 грн., дата погашення - 8 травня 2014 року.

10 травня 2011 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгсервіспостач» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія Телемедіа» підписаний акт прийому передачі простого векселя.

На підтвердження відображення операцій за участю Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгсервіспостач» у бухгалтерському обліку позивачем надано оборотно-сальдові відомості по рахунку 201 за період з 30 вересня 2011 року по 16 січня 2012 року.

Проте, надаючи правову оцінку обставинам справи, суд не може погодитись з доводами позивача та критично ставиться до наданих позивачем первинних документів бухгалтерського обліку, підтверджуючих здійснення господарських операцій з Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгсервіспостач», з огляду на нижченаведене.

Закон України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та Податковий кодекс України встановлюють, що будь-які документи (у тому числі договори, податкові накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Проте, позивачем під час розгляду справи не надано доказів на підтвердження фактичного здійснення Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгсервіспостач» поставки товару та виготовлення поліграфічної продукції.

Так, Правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні затверджені наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 року № 363.

Згідно розділу І Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні товарно-транспортна документація - це комплект юридичних документів, на підставі яких здійснюють облік, приймання, передавання, перевезення, здавання вантажу та взаємні розрахунки між учасниками транспортного процесу. Товарно-транспортна накладна - це єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

Відповідно до розділу 11 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні основними документами на перевезення вантажів є товарно-транспортні накладні та дорожні листи вантажного автомобіля.

Дорожній лист вантажного автомобіля є документом, без якого перевезення вантажів не допускається.

Оформлення перевезень вантажів товарно-транспортними накладними здійснюється незалежно від умов оплати за роботу автомобіля.

Товарно-транспортну накладну на перевезення вантажів автомобільним транспортом Замовник (вантажовідправник) повинен виписувати в кількості не менше чотирьох екземплярів. Замовник (вантажовідправник) засвідчує всі екземпляри товарно-транспортної накладної підписом і при необхідності печаткою (штампом).

Після прийняття вантажу згідно з товарно-транспортною накладною водій (експедитор) підписує всі її екземпляри.

Перший екземпляр товарно-транспортної накладної залишається у Замовника (вантажовідправника), другий - передається водієм (експедитором) вантажоодержувачу, третій і четвертий екземпляри, засвідчені підписом вантажоодержувача (у разі потреби й печаткою або штампом), передається Перевізнику.

У тих випадках, коли в товарно-транспортній накладній немає можливості перерахувати всі найменування вантажу, підготовленого для перевезення, до такої накладної Замовник додає документ довільної форми з обов'язковим зазначенням відомостей про вантаж (графи 1-10 товарно-транспортної накладної).

У цих випадках в товарно-транспортній накладній зазначається, що до неї додається як товарний розділ документ, без якого товарно-транспортна накладна вважається недійсною і не може використовуватись для розрахунків із Замовником.

Час прибуття (вибуття) автомобіля для завантаження і розвантаження Замовник зобов'язаний зазначати відповідно до пунктів 8.25 і 8.26 цих Правил.

Спільним наказом Міністерства транспорту України та Міністерства статистики України від 29.12.1995 № 488/346 "Про затвердження типових форм первинного обліку роботи вантажного автомобіля" затверджено типові форми первинного обліку роботи вантажного автомобіля:

- "Подорожній лист вантажного автомобіля", ф. № 2;

- "Товарно-транспортна накладна", ф. № 1-ТН;

- "Талон замовника", ф. № 1-ТЗ.

Проте, позивачем під час розгляду справи, не надано товарно-транспортної документації, складеної на підтвердження виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгсервіспостач» своїх зобов'язань по перевезенню вантажу, згідно укладених договорів з Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія Телемедіа».

При цьому суд зазначає, що про необхідність з'ясування обставин щодо транспортування товарів вказано в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 17 червня 2015 року. Окружний адміністративний суд міста Києва в ухвалі про прийняття справи до свого провадження від 23 липня 2015 року зобов'язав сторони надати свої письмові пояснення чи заперечення щодо заявлених вимог, а також докази на підтвердження своїх правових позицій згідно висновків Вищого адміністративного суду України, викладених в ухвалі від 17 червня 2015 року. Проте позивач ухвалу суду не виконав, доказів на підтвердження поставки Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгсервіспостач» товарів не надав.

Разом з тим, в актах Державної податкової інспекції у Печерському районі м. Києва від 17 березня 2011 року № 235/23-10/37001827 про результати документальної позапланової невиїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгсервіспостач» з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства за період з 1 квітня 2010 року по 31 січня 2011 року та від 11 квітня 2011 року № 391/23-10/37001827 про результати документальної позапланової невиїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгсервіспостач» з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства за період з 1 лютого 2011 року по 28 лютого 2011 року зазначено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгсервіспостач» не знаходиться за податковою адресою та вказано, що в ході аналізу податкової звітності відсутня будь-яка інформація про наявні складські приміщення, наявність автомобільного чи іншого транспорту, а також устаткування, що необхідне для здійснення фінансово-господарської діяльності підприємства. В актах зазначено, що загальна чисельність працюючих на Товаристві з обмеженою відповідальністю «Торгсервіспостач» відповідно до даних 1-ДФ склала одна особа та вказано про відсутність основних засобів на підприємстві в зв'язку з відсутністю додатку К1 до декларацій з податку на прибуток та відсутність будь-яких нарахувань у деклараціях з податку на прибуток в рядку 7 «амортизаційні відрахування». В ході проведення перевірки податковим органом не встановлено факту передачі товарів від продавця до покупця, в зв'язку з відсутністю (не наданням для перевірки) актів приймання-передачі товару, довіреностей, документів, що засвідчують транспортування, зберігання товару.

Крім того, як встановлено під час нового розгляду справі, вироком Подільського районного суду міста Києва від 7 березня 2014 року у кримінальній справі № 2607/3761/12 по обвинуваченню:

ОСОБА_5, м. Лубни, Полтавської області, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, який має вищу освіту, тимчасово не працюючого, одруженого, має на утриманні 2 дітей, інваліда 2 групи, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_17, проживаючого в АДРЕСА_18,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.2 ст.205, ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.3 ст.358, ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.4 ст.358 і ч.5 ст.27, ч.3 ст.28, ч.3 ст.212 КК України,

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця міста Лубни, Полтавської області, українця, громадянина України, який має вищу освіту, працюючого в Юридичній компанії "ДДК", менеджером, одруженого, має на утриманні 2 дітей, інваліда 2 групи, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_19,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.28, ч.2 ст.205, ч.3 ст.28, ч.3 ст.358, ч.3 ст.28, ч.4 ст.358 і ч.5 ст.27, ч.3 ст.28, ч.3 ст.212 КК України,

ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_8, уродженця с. Жванець, Кам'янець - Подільського району, Хмельницької області, українця, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, тимчасово не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_20, проживаючого в АДРЕСА_21,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.28, ч.2 ст.205, ч.3 ст.28, ч.3 ст.358, ч.3 ст.28, ч.4 ст.358 і ч.5 ст.27, ч.3 ст.28, ч.3 ст.212 КК України,

ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_11, уродженки м. Фастів, Київської області, українки, громадянки України, яка має середню технічну освіту, тимчасово не працюючої, не заміжньої, раніше не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_22, проживаючої: АДРЕСА_23,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.28, ч.3 ст.358, ч.3 ст.28, ч.4 ст.358 і ч.5 ст.27, ч.3 ст.28, ч.3 ст.212 КК України,

ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_15, уродженця м. Києва, українця, громадянина України, який має вищу освіту, фізична особа - підприємець, розлученого, має 2 дітей, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_24,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.28, ч.3 ст.358, ч.3 ст.28, ч.4 ст.358 і ч.5 ст.27, ч.3 ст.28, ч.3 ст.212 КК України,

ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_18, уродженця с. Криниця, Миколаївського району, Львівської області, українця, громадянина України, працюючого в ЮК "Оберон" директором, одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_25, проживаючого за адресою: АДРЕСА_26,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.28, ч.2 ст.205, ч.3 ст.28, ч.3 ст.358, ч.3 ст.28, ч.4 ст.358 і ч.5 ст.27, ч.3 ст.28, ч.3 ст.212 КК України,

ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_22, уродженця м. Києва, українця, громадянина України, СПД ОСОБА_11, одруженого, має 2 дітей, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_27,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.28, ч.2 ст.205, ч.3 ст.28, ч.3 ст.358, ч.3 ст.28, ч.4 ст.358 і ч.5 ст.27, ч.3 ст.28, ч.3 ст.212 КК України,

ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_24, уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, українця, громадянина України, тимчасово не працюючого, не одруженого, не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_28, проживаючого : АДРЕСА_29,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.28, ч.2 ст.205, ч.3 ст.28, ч.3 ст.358, ч.3 ст.28, ч.4 ст.358 і ч.5 ст.27, ч.3 ст.28, ч.3 ст.212 КК України,

встановлено, що 27.02.2010, ОСОБА_5, за активною участю учасників організованої ним групи - ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_11, ОСОБА_10, ОСОБА_12 та невстановлених досудовим слідством осіб, з корисних спонукань, з метою отримання незаконного доходу від вчинення злочинів у сфері господарської діяльності, а саме: ухилення від сплати податків, фіктивного підприємництва, у виконання взятих на себе зобов'язань перед службовими особами легально діючих суб'єктів господарювання, які мали на меті отримання незаконних доходів шляхом ухиляння від сплати податків та вчинення інших злочинів пов'язаних з незаконною діяльністю, з метою прикриття такої діяльності, повторно створене фіктивне підприємство ТОВ «Торгсервіспостач».

Для цього, керівниками організованої групи: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за участю ОСОБА_7, ОСОБА_11, ОСОБА_10, ОСОБА_12 та невстановлених досудовим слідством осіб був розроблений план, відомий усім учасника групи, згідно якого ОСОБА_11, ОСОБА_12 та ОСОБА_10 було розподілено функцію підшукувати серед мешканців м. Києва, Київської, Сумської, Житомирської, Чернігівської та інших областей осіб, які не були обізнані про злочинну діяльність організованої ОСОБА_5 групи, для реєстрації на їх паспортні дані, за грошову винагороду, фіктивні підприємства та схиляти таких осіб до вчинення фіктивного підприємства, тобто створення суб'єктів підприємницької діяльності (юридичних осіб), з метою прикриття незаконної діяльності.

Надалі, в лютому 2010 року, ОСОБА_10 виконуючи відведену йому функцію у складі організованої ОСОБА_5 групи, з корисних спонукань, з метою отримання незаконного доходу від вчинення злочинів у сфері господарської діяльності, а саме: ухилення від сплати податків та фіктивного підприємництва, залучив до вчинення фіктивного підприємництва мешканця м. Києва ОСОБА_45 та шляхом умовлянь та підкупу у вигляді обіцянки грошової винагороди у розмірі 500 грн., запропонував останньому зареєструвати в органах державної влади на свої паспортні дані товариство з обмеженою відповідальністю «Торгсервіспостач», при цьому не повідомляючи про дійсні злочинні наміри учасників організованої ОСОБА_5 групи, про подальше використання зареєстрованого підприємства учасниками групи з метою прикриття незаконної діяльності.

При цьому, ОСОБА_10 повідомив ОСОБА_45, що обіцяну грошову винагороду останній зможе отримати тільки після виконання всіх дій, необхідних для державної реєстрації товариства в якому повинен був виступити засновником і директором та у подальшому як директор вказаного товариства кожен місяць отримувати по 500 грн.

Крім того, ОСОБА_10 виконуючи відведену йому керівником організованої групи - ОСОБА_5 функцію, отримав від ОСОБА_45 копію паспорту, як громадянина України та копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру останньому, які у подальшому використав для підготовки реєстраційних (засновницьких) документів суб'єкту підприємницької діяльності ТОВ «Торгсервіспостач», засновником якого повинен був виступити ОСОБА_45

ОСОБА_45, не будучи обізнаним про дійсні злочинні наміри ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_11, ОСОБА_10, ОСОБА_12 та невстановлених досудовим слідством осіб, з числа учасників організованої групи, погодився на пропозицію ОСОБА_10 та дав згоду на реєстрацію на свої паспортні дані суб'єкт підприємницької діяльності та виступити директором такого товариства.

Про згоду ОСОБА_45 на реєстрацію на свої паспортні дані ТОВ «Торгсервіспостач» ОСОБА_10 повідомив ОСОБА_11, який в свою чергу повідомив керівника організованої групи - ОСОБА_5 та інших учасників організованої групи.

ОСОБА_10, діючи у складі організованої групи, використовуючи отримані від ОСОБА_45, копію паспорту і копію довідки про присвоєння останньому ідентифікаційного номеру, повторно підготував підроблений протокол №1 загальних зборів учасників ТОВ «Торгсервіспостач» від 24.02.2010 про створення товариства з обмеженою відповідальністю «Торгсервіспостач» і призначення на посаду директора вказаного товариства ОСОБА_45, два екземпляри підробленого статуту ТОВ «Торгсервіспостач», а також інші підроблені документи, необхідні для створення та державної реєстрації вказаного товариства.

При підготовці статуту ТОВ «Торгсервіспостач», ОСОБА_10 керуючись вимогами п. 4 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» №755-IV від 15.05.2003, відповідно до яких засновник подає до органу державної реєстрації документ, що засвідчує внесення ним внеску до статутного фонду суб'єкту підприємницької діяльності, повторно вчинив в п. 7.1. розділу 7 статуту ТОВ «Торгсервіспостач» завідомо неправдиві записи про те, що загальна сума статутного капіталу товариства становить 1000 гривень, що до моменту державної реєстрації Учасник (ОСОБА_45) вніс 100% Статутного фонду та що він сформований за рахунок майнових внесків ОСОБА_45, у вигляді принтера Epson у кількості 1 штука, на загальну суму 1 000 грн.

Фактично, ОСОБА_45 вищевказаного майна не мав, ніяких майнових внесків до статутного фонду ТОВ «Торгсервіспостач» не вносив і взагалі статутний фонд вказаного товариства не формував та наміру на створення ТОВ «Торгсервіспостач» не мав.

У подальшому, ОСОБА_10, діючи у складі організованої групи, з метою проведення державної реєстрації ТОВ «Торгсервіспостач», звернувся до директора ТОВ «КРЕЗ-СВ» ОСОБА_20, із замовленням послуг про проведення державної реєстрації ТОВ «Торгсервіспостач», яка надала згоду на проведення державної реєстрації ТОВ «Торгсервіспостач» та повідомила, що для проведення державної реєстрації вказаного товариства необхідна довіреність засновника товариства видана на її ім'я та ім'я ОСОБА_21

24.02.2010, ОСОБА_10 маючи складені документи, необхідні для реєстрації ТОВ «Торгсервіспостач», які містили неправдиві відомості, разом із ОСОБА_45, звернулись до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_34, для нотаріального посвідчення статуту ТОВ «Торгсервіспостач».

Знаходячись в офісі приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_34, який розташована за адресою АДРЕСА_32, ОСОБА_45, будучи фактично схиленим ОСОБА_10, до реєстрації на свої паспортні дані підприємства ТОВ «Торгсервіспостач», не усвідомлюючи, що зареєстрований на його паспортні дані суб'єкт підприємницької діяльності буде використовуватись іншими особами, в їх злочинних цілях, підписав надані йому ОСОБА_10, два екземпляри підробленого статуту ТОВ «Торгсервіспостач», згідно якого він виступив засновником і власником товариства, підроблений протокол №1 загальних зборів Учасників ТОВ «Торгсервіспостач» від 24.02.2010 про створення товариства з обмеженою відповідальністю «Торгсервіспостач», визначення його місцезнаходження та призначення ОСОБА_45, на посаду директора вказаного товариства, а також інші необхідні підроблені документи, які давали право на здійснення державної реєстрації даного товариства, які ОСОБА_10 залишив собі, для їх подальшого використання учасниками організованої ОСОБА_5 групи при державній реєстрації ТОВ «Торгсервіспостач».

24.02.2010, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_34, не будучи обізнаним про дійсні злочинні наміри ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_11, ОСОБА_10, ОСОБА_12 та інших учасників організованої групи, нотаріально посвідчив підписи ОСОБА_45 у вищевказаних двох екземплярах статуту ТОВ «Торгсервіспостач», та довіреності виданій ОСОБА_45, за вказівкою ОСОБА_10, на ім'я ОСОБА_20 та ОСОБА_21 на право представлення інтересів ОСОБА_45 в органах державної влади, підприємствах, установах, організаціях, нотаріальних конторах, банківських установах, дозвільній системі, органах виконавчої влади, податкової інспекції (адміністрації) з питань реєстрації ТОВ «Торгсервіспостач», які давали право на здійснення державної реєстрації даного товариства, які ОСОБА_10 залишив собі, для подальшого використання учасниками організованої групи, для подальшої державної реєстрації ТОВ «Торгсервіспостач», тобто створення суб'єкту підприємницької діяльності (юридичної особи) з метою прикриття незаконної діяльності.

За вчинення вищевказаних дій, пов'язаних із створенням суб'єкту підприємницької діяльності - ТОВ «Торгсервіспостач», ОСОБА_10, виконуючи вказівки ОСОБА_5, як керівника організованої групи, передав ОСОБА_45, який не був обізнаний про дійсні злочинні наміри учасників організованої ОСОБА_5 групи, обіцяну грошову винагороду в розмірі 500 грн.

27.02.2010, ОСОБА_21 не будучи обізнаною про дійсні злочинні наміри учасників організованої ОСОБА_5 групи, на прохання ОСОБА_20, виконуючи отримане від ОСОБА_10 замовлення щодо здійснення державної реєстрації ТОВ «Торгсервіспостач», а також маючи нотаріально посвідчену довіреність ОСОБА_45, повторно надала від імені ОСОБА_45 до Печерської районної у м. Києві державної адміністрації вказані вище підроблені документи ТОВ «Торгсервіспостач», а саме: нотаріально засвідчений екземпляр статуту ТОВ «Торгсервіспостач», протокол №1 загальних зборів Учасників ТОВ «Торгсервіспостач» від 24.02.2010 про створення товариства з обмеженою відповідальністю «Торгсервіспостач» та визначення його місцезнаходження, призначення ОСОБА_45 на посаду директора вказаного товариства, акт приймання - передачі та оцінки майна, яке вноситься для формування статутного (складеного) капіталу ТОВ «Торгсервіспостач» від 24.02.2010, на підставі яких 27.02.2010 Печерською районною у м. Києві державною адміністрацією здійснена реєстрація ТОВ «Торгсервіспостач», якому присвоєний ідентифікаційний код суб'єкта підприємницької діяльності .

Також, ОСОБА_21 в Печерській районній у м. Києві державній адміністрацією отримала свідоцтво про державну реєстрацію ТОВ «Торгсервіспостач» та один примірник оригіналу установчих документів, а також повідомлення державного реєстратора про проведення державної реєстрації ТОВ «Торгсервіспостач», що послужило підставою для взяття товариства на облік в органах статистики, податкової служби, Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування.

У подальшому, ОСОБА_21 не будучи обізнаною про дійсні злочинні наміри учасників організованої ОСОБА_5 групи, на підставі вказаної вище довіреності ОСОБА_45 надала до Управління пенсійного фонду України у Печерському районі міста Києва та фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України копію реєстраційної картки ТОВ «Торгсервіспостач» та інші необхідні документи, на підставі яких отримала повідомлення Управління пенсійного фонду України у Печерському районі міста Києва про взяття на облік юридичної особи ТОВ «Торгсервіспостач» №10-058221 від 01.03.2010 та страхове свідоцтво № від 25.03.2010, які передала ОСОБА_10, який в свою чергу через ОСОБА_11 передав вказані документи керівнику організованої групи ОСОБА_5, для подальшого використання учасниками організованої групи при відкритті рахунків цього товариства у банківських установах.

У подальшому, при невстановлених слідством обставинах ОСОБА_21 була отримана печатка ТОВ «Торгсервіспостач», яку остання передала ОСОБА_10, який в свою чергу через ОСОБА_11 передав керівнику організованої групи ОСОБА_5, для подальшого використання учасниками організованої групи при відкритті рахунків цього товариства у банківських установах.

18.03.2010, ОСОБА_45, за вказівкою та у супроводі ОСОБА_10, прибув до офісу приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_34, який розташований за адресою: АДРЕСА_32, для нотаріального засвідчення картки із зразками його підпису та печатки ТОВ «Торгсервіспостач».

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_34 не будучи обізнаним про дійсні злочинні наміри учасників організованої ОСОБА_5 групи, 18.03.2010 нотаріально засвідчив підписи ОСОБА_45 у вищевказаних картках із зразками підпису останнього та відбитку печатки ТОВ «Торгсервіспостач», а також нотаріально посвідчив інші документи необхідні при відкритті рахунку у банківській установі.

Крім того, 23.03.2010, ОСОБА_21, від імені ОСОБА_45 повторно надала до Державної податкової інспекції у Печерському районі м. Києва вказані вище підроблені документи ТОВ «Торгсервіспостач», а саме: нотаріально засвідчений екземпляр статуту ТОВ «Торгсервіспостач», рішення загальних зборів товариства про обрання на посаду директора цього товариства ОСОБА_45, а також копію свідоцтва про державну реєстрацію цього товариства та заяву для юридичних осіб про взяття ТОВ «Торгсервіспостач» на облік платника податку, на підставі яких Державною податковою інспекцією у Печерському районі м. Києва ТОВ «Торгсервіспостач» взято на облік платника податків, про що 23.03.2010 ОСОБА_21 видано довідку форми 4-ОПП за №6495, яку остання передала ОСОБА_10, який в свою чергу через ОСОБА_11 передав вказані документи керівнику організованої групи ОСОБА_5, для подальшого використання учасниками організованої групи при відкритті рахунків цього товариства у банківських установах.

25.03.2010, ОСОБА_45, у супроводі ОСОБА_10, ОСОБА_11 та ОСОБА_12, прибули до ПАТ «Легбанк», розташованого за адресою, м. Київ, вул. Жилянська, 17, де ОСОБА_45 не будучи обізнаним про дійсні злочинні наміри учасників організованої ОСОБА_5 групи, при невстановлених слідством обставинах, за вказівкою ОСОБА_10 за раніше обіцяну грошову винагороду, як директор ТОВ «Торгсервіспостач» підписав заяву від 25.03.2010 про відкриття поточного рахунку у ПАТ «Легбанк» ТОВ «Торгсервіспостач», договір банківського рахунку №21299 про відкриття ПАТ «Легбанк» товариству з обмеженою відповідальністю «Торгсервіспостач» поточного рахунку №260024573 та договір № 21299-КБ на банківське обслуговування по каналах зв'язку «Клієнт-Банк» від 25.03.2010, а також повторно надав до ПАТ «Легбанк» завчасно отриманий від ОСОБА_10 екземпляр підробленого статуту ТОВ «Торгсервіспостач», підроблений протокол №1 зборів учасників ТОВ «Торгсервіспостач» від 24.02.2010, копію довідки про присвоєння ТОВ «Торгсервіспостач» ідентифікаційного коду суб'єкта підприємницької діяльності, копію свідоцтва про державну реєстрацію ТОВ «Торгсервіспостач», копію довідку форми 4-ОПП №6495 від 23.03.2010, копію повідомлення Управління пенсійного фонду України у Печерському районі м. Києва про взяття на облік юридичної особи - ТОВ «Торгсервіспостач», №10-058221 від 01.03.2010, копію страхового свідоцтва № від 25.03.2010, копії інших документів та завчасно нотаріально посвідчені картки із зразками підпису та відбитку печатки ТОВ «Торгсервіспостач».

Відбиток печатки ТОВ «Торгсервіспостач» на підписаних у ПАТ «Легбанк» ОСОБА_45 документах поставив ОСОБА_10

Крім того, ОСОБА_45 отримав у ПАТ «Легбанк» повідомлення від платника податків - ТОВ «Торгсервіспостач», про відкриття рахунку у ПАТ «Легбанк» для його надання до Державної податкової інспекції у Печерському районі м. Києва, яке разом з договором банківського рахунку про відкриття ПАТ «Легбанк» товариству з обмеженою відповідальністю «Торгсервіспостач», поточного рахунку №260024573 та договором на банківське обслуговування по каналах зв'язку «Клієнт-Банк» передав ОСОБА_10, який в свою чергу через ОСОБА_11 передав вказані документи керівнику організованої групи ОСОБА_5

У подальшому ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_11, ОСОБА_10, ОСОБА_12 та невстановлені досудовим слідством особи з числа учасників організованої групи, які приймали участь у державній реєстрації ТОВ «Торгсервіспостач» на ОСОБА_45, маючи у своєму розпорядженні реєстраційні документи та печатку вказаного товариства, а також договір про відкриття ТОВ «Торгсервіспостач» у ПАТ «Легбанк» рахунку та здійснення його розрахунково-касового обслуговування заволоділи вказаними документами, для їх подальшого використання при прикритті незаконної діяльності, а саме: ухилення від сплати податків та конвертації безготівкових коштів у готівку.

Реєстрація ТОВ «Торгсервіспостач» в органах державної влади, отримання необхідних реквізитів: назви, юридичної адреси, даних директора товариства та зразків його особистого підпису, індивідуального податкового номеру платника податку на додану вартість, відкриття розрахункового рахунку у банківській установі, надало можливість учасникам організованої групи під керівництвом ОСОБА_5 використовувати поточний рахунок ТОВ «Торгсервіспостач» для здійснення незаконної діяльності, а саме: ухилення від сплати податків та конвертації безготівкових коштів у готівку.

У подальшому, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_11, ОСОБА_10, ОСОБА_12 та невстановлені досудовим слідством особи з числа учасників організованої групи використовували рахунок ТОВ «Торгсервіспостач» №260024573 відкритий у ПАТ «Легбанк» для незаконного перерахування коштів з рахунків одних суб'єктів підприємницької діяльності на рахунки інших суб'єктів підприємницької діяльності нібито у якості оплати за надані послуги (товар), відображаючи у подальшому (декларуючи) в податковій звітності - офіційних документах, які складались та підроблювались учасниками організованої групи, під керівництвом ОСОБА_5, від імені ОСОБА_45, занижені показники валових доходів та валових витрат ТОВ «Торгсервіспостач», ухиляючись таким чином від сплати податку на додану вартість та податку на прибуток.

Зазначений вирок Подільського районного суду міста Києва у справі № 2607/3761/12 отриманий судом з Єдиного державного реєстру судових рішень та долучений до матеріалів справи, проте в судовому рішенні суд не вказує прізвищ обвинувачених з метою можливого запобігання порушення прав та охоронюваних законом інтересів обвинувачених осіб.

Відповідно до частини четвертої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України вирок суду в кримінальній справі або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Диспозиція наведеної правової норми вказує на те, що обов'язковими для суду, який розглядає справу, є вирок суду в кримінальній справі або постанова суду у справі про адміністративний проступок.

Розглядувана норма встановлює межі обов'язковості зазначених різновидів судових рішень для адміністративного суду, що розглядає конкретну адміністративну справу.

Така обов'язковість поширюється лише на те питання, чи мало місце певне діяння та чи вчинене воно особою, щодо якої постановлено відповідний вирок або прийнято постанову.

Отже, обов'язковими для врахування адміністративним судом є факти, наведені у вироку в кримінальній справі чи постанові у справі про адміністративний проступок, щодо часу, місця та об'єктивного характеру відповідного діяння тієї особи, правові наслідки, дій чи бездіяльності якої є предметом розгляду в адміністративній справі.

За таких обставин, суд приймає вирок суду як доказ протиправності дій осіб, які виразилися у придбанні та створенні фіктивного підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгсервіспостач», тобто суб'єкта підприємницької діяльності (юридичної особи) з метою прикриття незаконної діяльності.

Отже, всі вищенаведені дані в сукупності свідчать про відсутність фактичного здійснення господарських операцій за участю позивача та Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгсервіспостач».

При цьому, суд зазначає, що за відсутності факту придбання товару та послуг, а також доказів, що такі товари та послуги призначені для використання у господарській діяльності позивача відповідні суми не можуть включатися до складу витрат для цілей оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

За таких обставин, суд приходить до висновку про правомірність висновків відповідача щодо безпідставності включення Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія Телемедіа» до складу витрат для цілей оподаткування податком на прибуток та податкового кредиту з податку на додану вартість на підставі первинних документів, складених Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгсервіспостач»,.

Згідно підпункту 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Пунктом 58.1 статті 58 Податкового кодексу України встановлено, що у разі коли сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян), або у разі коли за результатами перевірки контролюючий орган встановлює факт невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, або зменшує розмір задекларованого від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованого платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу, такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про правомірність винесення відповідачем податкових повідомлень-рішень, якими збільшено позивачу суму податкового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств та з податку на додану вартість.

При цьому суд не приймає до уваги доводи позивача відносно того, що податкові повідомлення-рішення винесені не належною особою, оскільки згідно наказу Державної податкової інспекції у Печерському районі м. Києва від 7 листопада 2011 року № 395, начальника відділу взаємодії з правоохоронними органами управління податкового контролю юридичних осіб Державної податкової адміністрації у Донецькій області включено до складу Комісії з проведення реорганізації Державної податкової інспекції у Печерському районі м. Києва та він обіймає посаду заступника Голови Комісії.

Відповідно до пункту 109.1 статті 109 Податкового кодексу України податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно пункту 123.1 статті 123 Податкового кодексу України у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що Державною податковою інспекцією у Печерському районі м. Києва правомірно застосовано штрафні санкції.

З огляду на встановлені у суді обставини, суд приходить до висновку про правомірність дій відповідача щодо винесення податкових повідомлень-рішень від 1 грудня 2011 року № , № .

За таких обставин позовні вимоги визнаються судом необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 98, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Телемедіа» до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання недійсними та скасування податкових повідомлень-рішень відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя М.А. Бояринцева