Справа № 2196/09/1570
Суддя: Корой С. М.
Дата ухвалення: 2010-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2196/09/1570
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2010 року 12 год. 45 хв. м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Корой С.М.

при секретарі судового засідання - Таратунській М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом підприємства з іноземними інвестиціями у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Фалбі» до державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Підприємство з іноземними інвестиціями у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Фалбі» (далі Позивач) звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративною позовною заявою до державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси (далі Відповідач) про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення №/0 від 23.09.2008 р., яким визначено підприємству додаткове податкове зобовязання (з урахуванням штрафних санкцій) з податку на прибуток у сумі 138054, 00 грн. Відповідно до уточнень позовних вимог (т.1, а.с. 177, 178) Позивач просить визнати протиправними та скасувати податкові-повідомлення-рішення державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси №/0 від 23.09.2008 р. та №/1 від 28.11.2008 р.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним.

Посилаючись на положення п.п. 1.22.1., 1.31., п. 4.1., п.п. 4.1.1. та п.4.1.6. Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», Позивач вважає, що висновки Відповідача викладені в акті перевірки №6654/23-1004/20989823 від 22.09.2008 р. щодо віднесення кредиторської заборгованості філії перед головним підприємством у сумі 47770,34 грн. до складу валових доходів філії є необгрунтованими і такими, що суперечать чинному законодавству. Також з посиланнями на вимоги п.п. 5.2.16., 8.1.1. та 8.1.2 зазначеного Закону України, Позивач зазначає, що висновок Відповідача щодо неправомірності нарахування амортизаційних витрат, як наслідок заниження валових доходів філії на суму 10708 грн., є необгрунтованим і суперечить законодавству. Крім того, зважаючи на положення ст. ст. 2, 5, 15 Закону України «Про плату за землю» та п. 5.2.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», Позивач вважає помилковими та незаконними висновки Відповідача щодо неправомірності нарахування та сплати земельного податку за головне підприємство та, як наслідок заниження валових доходів філії на суму 2537,45 грн.

Щодо висновків акту перевірки №6654/23-1004/20989823 від 22.09.2008 р. про те, що сума у розмірі 370980,81 грн. витрачена філією на маркетингові та консультаційні послуги є завищенням суми валових витрат, Позивач вказує на те, що ФОП ОСОБА_1, який надавав зазначені послуги діяв правомірно, а посилання Відповідача на положення наказів Міністерства України у справах науки і технології №374 від 26.12.1997 р. «Про проведення атестації наукових установ та організацій, що здійснюють маркетингові та прикладні соціологічні дослідження» та №15 від 21.01.1999 р. «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо віднесення витрат подвійного призначення до складу валових» безпідставні. Так перший з вказаних наказів по колу осіб поширюється виключно на наукові установи та організації, а останній не зареєстрований в Міністерстві юстиції України і відповідно є таким, що не набрав чинності і не може бути застосований. Також необгрунтовані, на думку Позивача, посилання Відповідач на те, що укладені Підприємством договори з ФОП ОСОБА_1 суперечать вимогам ч.І ст. З, ч.З ст. 180, ч. 1, 2 ст. 189 ГК України, так як в них відсутні істотні умови. Крім того, виконання всіх робіт за укладеними договорами між Позивачем та ФОП ОСОБА_1 належним чином підтверджено відповідними актами приймання-здачі виконаних робіт, які відповідають вимогам п. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», що повністю спростовує висновки Відповідача щодо порушення Позивачем вимог п.п. 5.3.9. п. 5.3. ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств».

Відповідач адміністративний позов не визнав, надав до суду заперечення (т.1, а.с. 149-155), в якому зазначив наступне.

Позивачем не віднесено до складу валових доходів Декларації про прибуток за 1 півріччя 2007 р. кредиторську заборгованість перед Головним підприємством ПП у формі ТОВ «Фалбі» у. м. Києві у сумі 47770,34 грн., що залишилася нестягнутою після закінчення терміну позовної давності, чим порушив вимоги п.п. 1.22.1 п. 1.22 ст. 1 та п. 4.1., пп. 4.1.6 п. 4.1 ст. 4 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств». Також Позивачем безпідставно віднесено до складу валових витрат витрати за послуги по дослідженню фармацевтичного ринку України та виявленню потреб ринку/можливостей придбання фармацевтичної продукції, які надані СПД - Ф.О. ОСОБА_1, згідно договорів, актів виконаних робіт та відповідних звітів на загальну суму 370980,32 грн., адже не підтверджена собівартість зазначених реалізованих послуг, що не дає можливості встановити, що дані витрати дійсно повязані з господарською діяльністю Позивача.

На порушення вимог п.п. 5.2.5, п. 5.2, ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» Позивачем до складу валових витрат віднесено суми нарахованого земельного податку за Головне підприємство ПП у формі ТОВ «Фалбі» у. м. Києві за нежитлове приміщення за адресою: м. Одеса, вул. Капітана Кузнецова, ПО, адже філія не мала права власності на нежитлове приміщення першого поверху за вказаною адресою. Також на порушення п.п. 5.3.9, п. 5.3, ст. 5 вищевказаного Закону та п. 3.1.3. «Амортизаційні відрахування» Позивачем нараховувались амортизаційні відрахування на основні фонди, отримані філією від основного підприємства, адже останньою не було здійснено витрат на їх придбання, виготовлення або поліпшення, а амортизації підлягають саме такі витрати, а не основні фонди. Крім того, Позивачем безпідставно віднесено до складу валових витрат витрати на придбання через ОСОБА_2 бензину А-95 від ТОВ «Катрал-Південь» по чеку №8486 від 24.05.2008 р. у кількості 28,79 л. на загальну суму 183,10 грн. з ПДВ, так як останні не підтвердженні відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами (дорожній лист).

У судовому засіданні представник Позивача підтримав вимоги та обґрунтування

адміністративної позовної заяви у повному обсязі.

Представник Відповідача проти адміністративної позовної заяви заперечував у звязку з безпідставністю та необґрунтованістю її вимог, посилаючись при цьому на доводи та обґрунтування вик іадені в наданому суду запереченні.

Суд заслухавши осіб, що зявились в судове засідання, доводи адміністративної позовної заяви та заперечення на неї, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

23.12.1998 р. наказом президента товариства з обмеженою відповідальністю «Фалбі» .№77 (т.2, а.с. 204) вирішено передати філіалам по актам прийому-передачі основні засоби, що знаходяться на балансі Головного офісу, станом на 01.01.1999 р. З листа генерального директора ЇОВ «Фалбі» від 11.09.2008 р. за вих. №980/2 директору Одеської філії ТОВ «Фалбі» (т.2, а.с. 205) слідує, що станом на 01.07.2008 р. за філією товариства у м. Одесі обліковуються основні засоби на загальну суму 83545,34 грн., які передані для використання в господарській діяльності (наказ №77 від 23.12.1998 р.). Також відповідно до вказаного листа, в податковому обліку ТОВ «Фалбі» м. Київ зазначені основні засоби не обліковуються, амортизація не нараховується. Згідно акту перевірки №6654/23-1004/20989823 від 22.09.2008 р. (т. 1, а.с. 85), Позивачем нараховувались амортизаційні відрахування на вищезазначені основні фонди.

26.02.2002 р. між Позивачем (Землекористувач) та Одеською міською радою (Міськрада) укладено договір на право пайової участі в користуванні земельною ділянкою (т.2, а.с. 206-211), згідно якого останньою на підставі ст. 12 Земельного кодексу України засвідчено, а Землекористувач прийняв право на тимчасове довгострокове користування 75/1000 частки земельної ділянки площею 4261,12 кв.м., що складає 319,58 кв.м. по вул. Капітана Кузнецова, 110, відповідно до плану земельної ділянки, що додається. Відповідно до пп. «б» п. З.І зазначеного Договору на право пайової участі в користуванні земельною ділянкою, Позивач в тому числі зобовязаний своєчасно вносити плату за пайову участь у користуванні земельною ділянкою.

01.01.2007 р. між Позивачем (Замовник) та субєктом підприємницької діяльності фізичною особою ОСОБА_1 (Виконавець) укладено договір №1 (т. 1, а.с. 30, 31), відповідно до якого останній зобовязався провести вивчення фармацевтичного ринку України (фармацевтичні підприємства по випуску лікарських виробів, реалізація через аптечну мережу, бази, склади), а Позивач, в свою чергу, зобовязався оплатити виконану роботу. Згідно пункту 4.1. зазначеного Договору №1 виконана робота оформлюється Виконавцем у вигляді звітів та рекомендацій в електронному виді (на дискеті). Виконана робота передається Виконавцем Замовнику, при цьому складається та підписуються акти виконаних робіт, які підтверджують факт виконання Виконавцем своїх договірних обовязків (п. 4.2. Договору). 15.01.2007 р. між сторонами укладено додаткову угоду до Договору №1 від 01.01.2007 р., згідно якого п. 2.1.5. Договору викладено в новій редакції та розділ 5 доповнено пунктом 5.3. наступного змісту: «Замовник зобовязаний оплатити виконану роботу згідно Специфікації, яка є невідємною частиною даного договору» (т. 1, а.с. 40). Також сторонами погоджено специфікацію на роботи за договором №1 від 01.01.2007 р., яка є додатком до даного Договору (т. 1, а.с. 41,42). На підтвердження виконання робіт за вказаним Договором між сторонами підписано акти здачі-прийняття виконаних робіт від 30.04.2007 р. на суму 39 і74,53 грн. та від 31.05.2007 р. на суму 20600 грн. (т. 1, а.с. 12, 14), а також СПД ОСОБА_1 надані відповідні анотовані звіти (додатки до актів здачі-прийняття виконаних) за квітень та травень місяці 2007 року (т. 1, а.с. 13, 15).

01.08.2007 р. між Позивачем (Замовник) та субєктом підприємницької діяльності фізичною особою ОСОБА_1 (Виконавець) укладено договір №2 (т. 1, а.с. 32, 33), відповідно до якого останній зобовязався провести вивчення фармацевтичного ринку України (фармацевтичні підприємства по випуску лікарських виробів, реалізація через аптечну мережу, бази, склади), а Позивач, в свою чергу, зобовязався оплатити виконану роботу. Згідно пункту 4.1. зазначеного Договору №1 виконана робота оформлюється Виконавцем у вигляді звітів та рекомендацій в електронному виді (на дискеті). Виконана робота передається Виконавцем Замовнику, при цьому складається та підписуються акти виконаних робіт, які підтверджують факт виконання Виконавцем своїх договірних обовязків (п. 4.2. Договору). Також сторонами погоджено специфікацію на роботи за договором №2 від 01.08.2007 р., яка є додатком до даного Договору (т. 1, а.с. 34, 35). На підтвердження виконання робіт за вказаним Договором між сторонами підписано акти здачі-прийняття виконаних робіт від 30.09.2007 р. на суму 38710,34 грн. та від 31.10.2007 р. на суму 48350,73 грн. (т. 1,а.с. 16, 18), а також СПД ОСОБА_1 надані відповідні анотовані звіти (додатки до актів здачі-прийняття виконаних) за вересень та жовтень місяці 2007 року (т. 1, а.с. 17, 19).

02.01.2008 р. між Позивачем (Замовник) та субєктом підприємницької діяльності фізичною особою ОСОБА_1 (Виконавець) укладено договір б/н (т. 1, а.с. 36, 37), відповідно до якого останній зобовязався провести вивчення фармацевтичного ринку України (фармацевтичні підприємства по випуску лікарських виробів, реалізація через аптечну мережу, бази, склади), а Позивач, в свою чергу, зобовязався оплатити виконану роботу. Згідно пункту 4.3. зазначеного Договору №1 виконана робота оформлюється Виконавцем у вигляді звітів та рекомендацій в електронному виді (на дискеті). Виконана робота передається Виконавцем Замовнику, при цьому складається та підписуються акти виконаних робіт, які підтверджують факт виконання Виконавцем своїх договірних обовязків (п. 4.2. Договору). Також сторонами погоджено специфікацію на роботи за договором №2 від 01.08.2007 р., яка є додатком до даного Договору (т. 1,а.с. 38, 39). На підтвердження виконання робіт за вказаним Договором між сторонами підписано акти здачі-прийняття виконаних робіт від 31.01.2008 р. на суму 52898,72 грн., від 29.02.2008 р. на суму 44224,58 грн., від 30.04.2008 р. на суму 40266,59 грн., від 30.05.2008 р. на суму 44506,39 грн., від 30.06.2008 р. на суму 42248,93 грн. (т. 1,а.с, 20, 22, 24, 26, 28), а також СПД ОСОБА_1 надані відповідні анотовані звіти (додатки до актів здачі-прийняття виконаних) за січень, лютий, квітень, травень та червень місяці 2008 року (т. 1, а.с. 21,23, 25, 27, 29).

Оплата наданих СПД ОСОБА_1 послуг за договорами №1 від 01.01.2007 р., №2 від

01.08.2007 р. та договором б/н від 02.01.2008 р. здійснена Позивачем у готівковій формі на підставі видаткових касових ордерів на загальну суму 370980,32 грн. (т.1, а.с. 81, 82, т.2, а.с. і 13-190). Витрати на оплату вищевказаних послуг наданих СПД ОСОБА_1 віднесені Позивачем до складу валових втрат (т.1, а.с. 76).

Субєкт підприємницької діяльності - фізична особа ОСОБА_1 є п латником єдиного податку на підставі свідоцтв про сплату єдиного податку серії Г №669210 від 01.01.2006 р. та серії Е №239224 від 01.01.2008 р. виданих ДПІ у Київському районі міста Одеси (т. 1. а.с. 45, 46).

22.09.2008 р. за результатами проведеної Відповідачем документальної виїзної планової перевірки Позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2007 р. до 01.07.2008 р. складено акт №6654/23- 1004/20989823 (т. 1, а.с. 52-105, далі Акт). Відповідно до висновків Акту, перевіркою встановлені порушення: - п.п. 1.22.1 п. 1.22 ст. 1, 4.1, пп. 4.1.6 п. 4.1 ст.4, п. 5.1, п.п. 5.2.1 п.п. 5.2.5, п. 5.2, п.п. 5.3.9 п. 5.3, п.п. 5.4.2, п.п. 5.4.4, п.п. 5.4.8 п. 5.4 ст. 5, п.п. 8.1.1, р.р. 8.1.2 п. 8.1 ст. 8 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» занижено податок на прибуток у розмірі 108045 грн.; - п.п. 6.3.2. п. 6.3. ст. 6, п.п. 8.1.1. ст. 8 Закону України «Про податок з доходів з фізичних осіб», донараховано податкового зобовязання з податку з доходів фізичних осіб у сумі 68,62 грн.

23.09.2008 р. Відповідачем прийняте податкове повідомлення-рішення №/0 яким визначено суму податкового зобовязання (з урахуванням штрафних (фінансових) санкцій) Позивача по податку на прибуток у розмірі 138054,00 грн. (за основним платежем -

108045.0 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 30009,00 грн.) (т.1, а.с. 43).

25.11.2008 р. рішенням Відповідача про результати розгляду первинної скарги за вих. №28096/10/25-00008 (т.1, а.с. 118-128) скаргу Позивача на податкове повідомлення-рішення №/0 від 23.09.2008 р. (т. І, а.с, 110-116) залишено без задоволення, а вказане податкове повідомлення-рішення без змін.

28.11.2008 р. Відповідачем прийняте податкове повідомлення-рішення №/1 яким визначено суму податкового зобовязання (з урахуванням штрафних (фінансових) санкцій) Позивача по податку на прибуток у розмірі 138054,00 грн. (за основним платежем 108045,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 30009,00 грн.) (т.1, а.с. 44).

15.12.2008 р. рішенням Державної податкової адміністрації в Одеській області за вих. №40861/10/25-0007 (т.1,а.с.136) скаргу Позивача від 11.12.2008 р. на податкове повідомлення-рішення №/0 від 23.09.2008 р. (т.1, а.с 129-135) залишено без розгляду та повернуто.

Згідно п. 4.1. ст. 4 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» в редакції Закону від 04.06.2008 р., яка була чинною на момент складення акту перевірки та прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень (далі Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»), валовий доход загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах як на території України, її континентальному шельфі, виключній (морській) економічній зоні, так і за її межами.

Валовий доход включає доходи з інших джерел, у тому числі, але не виключно, у вигляді: сум безповоротної фінансової допомоги, отриманої платником податку у звітному періоді, вартості товарів (робіт, послуг), безоплатно наданих платнику податку у звітному періоді, крім їх надання неприбутковим організаціям згідно з пунктом 7.11 статті 7 цього Закону та у межах таких операцій між платником податку та його відокремленими підрозділами, які не мають статусу юридичної особи, крім випадків, визначених у частині четвертій статті 3 Закону України Про списання вартості несплачених обсягів природного газу. Безповоротна фінансова допомога це, у тому числі, сума заборгованості платника податку перед іншою юридичною чи фізичною особою, що залишилася нестягнутою після закінчення строку позовної давності (п.п. 4.1.6. п. 4.1. ст. 4 та п.п. 1.22.1. п. 1.22. ст. 1 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»).

Згідно приписів п.п. 8.1.1. та 8.1.2. п. 8.1. ст. 8 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» під терміном амортизація основних фондів і нематеріальних активів слід розуміти поступове віднесення витрат на їх придбання, виготовлення або поліпшення, на зменшення скоригованого прибутку платника податку у межах норм амортизаційних відрахувань, установлених цією статтею. Амортизації підлягають, в тому числі, витрати на придбання основних фондів та нематеріальних активів для власного виробничого використання, включаючи витрати на придбання племінної худоби та придбання, закладення і вирощування багаторічних насаджень до початку плодоношення.

Підпунктом 2.1.3. п. 2.1. ст. 2 зазначеного вище Закону передбачено, що філії, відділення та інші відокремлені підрозділи платників податку (далі філії), зазначених у підпункті 2.1.1 цього пункту, що не мають статусу юридичної особи, розташовані на території іншої, ніж такий платник податку, територіальної громади. Сума податку на прибуток філій за відповідний звітний (податковий) період визначається розрахунково виходячи із загальної суми податку, нарахованого платником податку, розподіленого пропорційно питомій вазі суми валових витрат філій та амортизаційних відрахувань, нарахованих по основних фондах такого платника податку, які розташовані за місцезнаходженням філії, у загальній сумі валових витрат та амортизаційних відрахувань цього платника податку.

Вимогами п.п. 5.2.5. п. 5.2. та п. 5.1. ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» встановлено, що валові витрати виробництва та обігу сума будь- яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності. До складу валових витрат включаються, в тому числі, суми внесених (нарахованих) податків, зборів (обовязкових платежів), установлених Законом України Про систему оподаткування (крім тих, що прямо не визначені у переліку податків, зборів (обовязкових платежів), визначених зазначеним Законом), включаючи акцизний збір та рентні платежі, а також збір у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на електричну та теплову енергію, за винятком податків, зборів (обовязкових платежів), передбачених підпунктами 5.3.3, 5.3,4, та пені, штрафів, неустойок, передбачених підпунктом 5.3.5 цієї статті.

Згідно ч. 1 ст. 14 Закону України «Про систему оподаткування», до загальнодержавних податків і зборів належить, в тому числі, плата за землю (земельний податок, а також орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності).

Плата за землю справляється у вигляді земельного податку або орендної плати, що визначається залежно від грошової оцінки земель. Власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі, крім орендарів та інвесторів учасників угоди про розподіл продукції, сплачують земельний податок.

Обєктом плати за землю є земельна ділянка, а також земельна частка (пай), яка перебуває у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди. Субєктом плати за землю (платником) є власник земельної ділянки, земельної частки (паю) і землекористувач, у тому числі орендар. Підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру, а орендної плати за земельну ділянку, яка перебуває у державній або комунальній власності, договір оренди такої земельної ділянки (ч. 1,2 ст. 2, ст. 5, ст. 13 Закону України «Про плату за землю»).

З огляду на вищевказані вимоги законодавства України, суд приходить до висновку про неправомірність висновків Відповідача щодо обовязку Позивача віднести до валового доходу кредиторську заборгованість перед головним підприємством за передані основні фонди, незаконності нарахування амортизаційних відрахувань на останні та віднесення до складу валових витрат сум нарахованого земельного податку за користування 75/1000 частками земельної ділянки площею 4261,12 кв.м., що складає 319,58 кв.м., по вулиці Капітана Кузнєцова, ПО, у місті Одесі. Так заборгованість Позивача за передані основні фонди перед головним підприємством не є безповоротною фінансовою допомогою в розумінні п.п. 1.22.1. п. 1.22. ст. 1 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», а тому правомірно не віднесена Позивачем до складу валового доходу. Право Позивача щодо здійснення амортизаційних відрахувань на основні фонди передані йому на баланс головним підприємством передбачене положеннями п.п. 2.1.3. п. 2.1. ст. 2, п.п. 8.1.1., 8.1.2. п. 8.1. ст. 8 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», не повязане з здійсненням філією (Позивачем) витрат на придбання, виготовлення або поліпшення таких фондів та, крім того, узгоджується з позицією Державної податкової адміністрації, яка викладена в листі N 7083/6/15-1116 від 06.11.2001 р. Щодо віднесення Позивачем до складу валових витрат сум нарахованого земельного податку, суд вказує на помилкове повязування Відповідачем наявності права на таке нарахування у Позивача з наявністю права власності на нежитлові приміщення першого поверху (75/1000 часток домоволодіння), яке розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Капітана Кузнєцова, 110, адже право на нарахування земельного податку та включення його сум до складу валових витрат виникло у Позивача, як землекористувача, на підставі договору на право пайової участі в користуванні земельною ділянкою від 26.02.2002 р., укладеного з Одеською міською радою.

Відповідно до вимог п.п. 5.2.1. п. 5.2. та п.п. 5.4.4. п. 5.4. ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», до складу валових витрат включаються суми будь- яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у звязку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі видрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3-5.7 цієї статті. До складу валових витрат також включаються витрати платника податку на проведення передпродажних та рекламних заходів стосовно товарів (робіт, послуг), що продаються (надаються) такими платниками податку.

Не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обовязковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку (ч.4 п.п. 5.3.9. п. 5.3. ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»).

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо безпосередньо після її закінчення. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обовязкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»).

Датою збільшення валових витрат виробництва (обігу) вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: або дата списання коштів з банківських рахунків платника податку на оплату товарів (робіт, послуг), а в разі їх придбання за готівку день їх видачі з каси платника податку; або дата оприбуткування платником податку товарів, а для робіт (послуг) дата фактичного отримання платником податку результатів робіт (послуг). Датою збільшення валових витрат платника податку при здійсненні ним операцій з особами, які є резидентами, які сплачують цей податок за ставкою нижчою, ніж зазначена у статті 10 цього Закону (крім платників податку, зазначених у пункті 7.2 статті 7 цього Закону), або сплачують цей податок у складі єдиного чи фіксованого податку чи є звільненими від сплати цього податку або не є його субєктами згідно із законодавством, є дата оприбуткування платником податку товарів (а при їх імпорті також робіт (послуг), супутніх чи допоміжних такому імпорту товарів), а для робіт (послуг), дата їх фактичного отримання від таких осіб, незалежно від наявності їх оплати (у тому числі часткової або авансової) (п.п. 11.2.1. та 11.2.3. п. 11.2. ст. 11 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»).

Установлення додаткових обмежень щодо віднесення витрат до складу валових витрат платника податку, крім тих, що зазначені у цьому Законі, не дозволяється (п. 5.11. Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»).

Згідно приписів ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

З матеріалів справи слідує, що договори щодо вивчення фармацевтичного ринку України, укладені між Позивачем та субєктом підприємницької діяльності фізичною особою ОСОБА_1, належним чином виконанні та оплачені. Послуги, що надані за вказаними договорами, відносяться до передпродажних заходів стосовно товарів, що продаються Позивачем, тому, з огляду на вказані вимоги законодавства України, суд вважає, що Позивачем було правомірно віднесено до складу валових витрат витрати, які були здійснені як компенсація вартості послуг придбаних за вказаними договорами, а документи, які надані на підтвердження виконання останніх (акти здачі-прийняття виконаних робіт та відповідні анотовані звіти) відповідають вимогам встановленим для первинних документів та не визнанні недійсними або фіктивними у встановленому законом порядку. Посилання Відповідача на те, що не підтвердження собівартості зазначених реалізованих послуг не дає можливості встановити, що дані витрати дійсно повязані з господарською діяльністю Позивача, судом до уваги не приймаються як нормативно необгрунтовані. Також суд погоджується з доводами Позивача щодо безпідставності посилань Відповідача на необхідність застосування норм наказів Міністерства України у справах науки і технології №374 від 26.12.1997 р. «Про проведення атестації наукових установ та організацій, що здійснюють маркетингові та прикладні соціологічні дослідження» та №15 від 21.01.1999 р. «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо віднесення витрат подвійного призначення до складу валових».

Крім того, неправомірними є висновки Відповідача щодо безпідставного віднесення Позивачем до складу валових витрат витрат на придбання через ОСОБА_2 бензину А-95 від ТОВ «Катрал-Південь» по чеку №8486 від 24.05.2008 р. у кількості 28,79 л. на загальну суму 183.10 грн. з ПДВ, як не підтверджених відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами (дорожній лист), адже дані обґрунтування спростовуються наявними в матеріалах справи реєстром дорожніх листів на списання бензину, актами списання паливно- мастильних матеріалів та видатковими накладними (т.2, а.с. 228-250, т.З, а.с. 1-7).

Із врахуванням встановлених судом обставин, суд вважає, що позовні вимоги підприємства з іноземними інвестиціями у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Фалбі» до державної податкової інспекції у Суворовському районі м.Одеси про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень є доведеними, обґрунтованими, такими що відповідають чинному законодавству та підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2,4, 9, 69-71, 86, 158-163, 167, 254 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов підприємства з іноземними інвестиціями у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Фалбі» до державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові-повідомлення-рішення державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси №/0 від 23.09.2008 р. та №/1 від 28.11.2008 р., якими визначено суму податкового зобовязання (з урахуванням штрафних (фінансових) санкцій) підприємства з іноземними інвестиціями у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Фалбі» по податку на прибуток у розмірі 138054,00 грн. (за основним платежем - 108045,00 грн., за штрафними фінансовими санкціями - 30009,00 грн.)

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана протягом 20 днів, постанова суду набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подання в 10-денний строк з дня складання постанови в повному обсязі заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або подання апеляційної скарги у строк встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний суддею 02.04.2010 року.

Суддя Корой С.М.

.