Справа № 2а-6241/09/2270
Суддя: Каралюс Володимир Маріянович
Дата ухвалення: 2011-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2011 р. Справа № 86667/09

Львівський апеляційний адміністративний суд, в складі:

головуючого судді: Каралюса В.М.,

суддів: Шавеля Р.М., Носа С.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Злагода» на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 24.09.2009 року у справі за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Злагода» до Волочиської районної державної адміністрації, Управління агропромислового розвитку Волочиської районної державної адміністрації про визнання недійсним розпорядження,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Злагода», (далі СТзОВ «Злагода») в липні 2009 року звернулось з позовом в суд та просило визнати недійсними розпорядження Волочиської райдержадміністрації № 501/2004 року в частині п.2 цього розпорядження та кредитний договір № 2 від 11.08.2004 року укладений між СТзОВ «Злагода» та Управлінням агропромислового розвитку Волочиської райдержадміністрації.

Позовна заява обґрунтована тим, що в липні 2004 року внаслідок стихійного лиха СТзОВ «Злагода» нанесено збитки у звязку з пошкодженням та знищенням значної частини зернових та технічних культур. Розпорядженням КМУ № 503-р від 21.07.2004 року виділено кошти з резервного фонду державного бюджету для ліквідації наслідків стихійного лиха. Пунктом 2 оскаржуваного розпорядження Волочиської райдержадміністрації передбачено виділення коштів сільськогосподарським підприємствам, які постраждали від стихії, на умовах повернення коштів до 01.03.2007 року. Кошти були виділені для ліквідації наслідків стихійного лиха, а не для надання допомоги постраждалим сільськогосподарським підприємствам, а тому розпорядження в частині повернення коштів є незаконним. 11.08.2004 року в доповнення до вищевказаного розпорядження другим відповідачем укладено з позивачем кредитний договір № 2, згідно якого позивач зобовязаний повернути одержані кошти до 01.03.2007 року.

В судовому засіданні в суді першої інстанції позивач уточнив позовні вимоги та просив визнати недійсними розпорядження Волочиської райдержадміністрації № 501/2004 в частині п.2 цього розпорядження.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 24 вересня 2009 року в позові СТзОВ «Злагода» було відмовлено.

Постанова суду мотивована тим, що позивач знаючи про оскаржуване розпорядження 11.08.2004 року позов подав лише 03.07.2009 року чим пропустив строк звернення до суду та втратив право на судовий захист.

З цією постановою не погодився апелянт СТзОВ «Злагода», що звернулось до суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 24.09.2009 року та винести нову постанову, якою повністю задовільнити позовні вимоги позивача.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом не повно та всебічно зясовано обставини справи, висновки суду щодо пропуску позивачем строку звернення до суду не відповідають дійсним обставинам справи в звязку з чим суд прийшов до невірних висновків чим порушив норми процесуального законодавства.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши та дослідивши матеріали справи приходить до переконання, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає виходячи з слідуючих міркувань.

Згідно ч.1.ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Судом першої інстанції встановлено, що Розпорядженням Волочиської районної державної адміністрації від 05.08.2004 року № 501/2004 «Про розподіл коштів, виділених розпорядженням голови Хмельницької обласної державної адміністрації № 255/2004-р від 28.07.2004 року для проведення невідкладних заходів з ліквідації наслідків стихійного лиха, яке сталось 10 липня 2004 року у Волочиському районі» пунктом 2 цього розпорядження вказано начальнику управління сільського господарства і продовольства райдержадміністрації ОСОБА_1 спрямувати кошти в сумі 2000 тисяч гривень на умовах повернення до 01 березня 2007 року, сільськогосподарським підприємствам району згідно додатку.

Про вищевказане розпорядження позивач взнав 11.08.2004 року про що свідчить кредитний договір від 11.08.2004 року укладений між Волочиським районним управлінням сільського господарства і продовольства та СТзОВ «Злагода». Позовна заява подана позивачем 03.07.2009 року.

У відповідності до ч. 2 ст.99 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч.1 ст.100 КАС України пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції приймаючи оскаржувану постанову прийшов до вірного висновку, що відповідач звернувся до суду з пропуском строку звернення, не обґрунтував при розгляді справи в суді першої інстанції причин пропуску строку звернення до суду, а тому суд вірно відмовив в задоволенні позову з вищевказаних підстав.

У відповідності до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що оскаржувана постанова Хмельницького окружного адміністративного суду від 24.09.2009 року прийнята з додержанням норм матеріального і процесуального права при правильно встановлених обставинах справи, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують а тому оскаржувану постанову слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ч.3 ст. 160, ст. 195, ст. 196, п.1 ч.1 ст.198, ст. 200, ст. 205, ст. 206, ст.212, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Злагода» залишити без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 24.09.2009 року у справі № 2а-6241/09 без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: В.М. Каралюс

Судді : Р.М.Шавель

ОСОБА_2