Справа № 2а-65006/2011
Суддя: Желтобрюх І.Л.
Дата ухвалення: 2015-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

01 жовтня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючої-судді: Желтобрюх І.Л.,

суддів: Мамчура Я.С.,

Шостака О.О.,

при секретарі: Оліщук А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 травня 2015 року у справі за заявою ОСОБА_3 про поновлення строку пред'явлення до виконання виконавчого листа, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області із заявою про поновлення строку пред'явлення до виконання виконавчого листа по справі №2а-65006/2011.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 травня 2015 року в задоволенні заяви відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням заявник подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального права та постановити нове рішення, яким поновити строк пред'явлення виконавчого листа до виконання. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що строк пред'явлення до виконання виконавчого листа був пропущений ним у зв'язку з тим, що він сподівався на добровільне виконання судового рішення Управлінням Пенсійного фонду в м. Біла Церква Київської області.

Сторони в судове засідання не з'явилися. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін. Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, дослідивши й проаналізувавши доводи апеляційної скарги і докази на їх підтвердження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 21.02.2011 Білоцерківським міськрайонним судом винесено постанову по справі № 2-а-65006/1, якою зобов'язано УПФУ в м. Білій Церкві Київської області провести перерахунок та виплату ОСОБА_3 щомісячної соціальної допомоги як дитині війни у відповідності до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» починаючи з 19 листопада 2010 року по 22 липня 2011 року в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, встановленої Законами України «Про Державний бюджет України» на відповідні роки.

03 Лютого 2012 року ОСОБА_3 було видано вищеозначену постанову та виконавчий лист.

В обґрунтування несвоєчасного звернення до органів ДВС із заявою про виконання виконавчого листа в примусовому порядку, заявник посилається на те, що УПФУ в м. Білій Церкві Київської області протягом деякого часу виконувало судове рішення у добровільному порядку, однак 22.01.2015 повернуло йому виконавчий лист.

Відмовляючи в задоволенні заяви про поновлення строку пред'явлення до виконання виконавчого листа, суд першої інстанції виходив з того, що причини, зазначені в заяві ОСОБА_3 не можна вважати поважними та такими, що унеможливлювали своєчасне пред'явлення виконавчого листа до виконання.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав до задоволення заяви, з огляду на таке:

Згідно з ч.1 ст.17 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів, що видаються судами.

Частиною другою статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред'явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Наведеним нормам Закону України «Про виконавче провадження» кореспондують положення статті 261 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого листа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Європейський суд з прав людини, до якого громадяни України мають право звертатися за захистом своїх порушених прав після ратифікації 17.07.1997 Верховною Радою України Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, неодноразово нагадував у своїх рішеннях, що відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Вищеозначена норма детально описує процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме право на справедливий, публічний і швидкий розгляд, і, водночас, передбачає обов'язкове виконання судових рішень.

Отже, для забезпечення цілей ст. 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду». Зокрема, про це прямо зазначається у рішенні Європейського суду з прав людини від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції» (Case of Нornsby V. Сгеесе), рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 р. у справі «Шмалько проти України».

Стабільність судової практики безпосередньо пов'язана з поняттям стабільності судового рішення. Судове рішення за своєю суттю є документом органу влади й містить у собі державно-владне, індивідуально-конкретне розпорядження щодо застосування норм права за встановленими у судовому засіданні фактами і правовідносинами.

Європейською практикою стабільність судового рішення сприймається як один зі складників принципу правової певності (визначеності). Саме в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Брумареску проти Румунії» зазначено, що принцип правової визначеності вимагає, щоб судове рішення, в якому певне питання одержало остаточне вирішення, не ставилося під сумнів.

Крім того, принцип правової визначеності передбачає стабільність правового регулювання, зокрема, учасники правовідносин повинні мати можливість у розумних межах передбачити наслідки своєї поведінки та бути впевненими у незмінності свого статусу, кола прав та обов'язків. До того ж у своїй практиці Суд неодноразово підкреслював потребу в забезпеченні державою умов для реалізації остаточного судового рішення. Право на виконання судового рішення розглядається як складова права на судовий захист.

Більше того, відповідно до статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Стаття 1 Першого протоколу, яка спрямована на захист особи від будь-якого посягання держави на право володіння своїм майном, також зобов'язує державу вживати деякі необхідні заходи, спрямовані на захист права власності.

Втручання у майнові права є незаконним, з огляду на цілі статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суд апеляційної інстанції вважає, що право ОСОБА_3 на перерахунок та виплату підвищення до пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком відповідно до положень статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» підтверджено таким, що набрало законної сили рішенням суду, а отже за наявності поважної причини пропуску строку пред'явлення до виконання виконавчого листа заява позивача підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене в сукупності, колегія суддів вважає, що заявник пропустив строк пред'явлення виконавчого листа по справі 2а- 65006/2011 до виконання з поважних причини, з огляду на що приходить до висновку про необхідність задоволення заяви та поновлення строку пред'явлення вказаного виконавчого листа до виконання.

Таким чином, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, оскаржуване рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому, у відповідності до ст.202 КАС України, - підлягає скасуванню, з ухваленням нового судового рішення про задоволення заяви ОСОБА_3 та поновлення строку пред'явлення до виконання виконавчого листа від 21.12.2011 у справі за №2а-65006/2011.

Керуючись ст.ст. 41, 181, 199, 202, 205, 206, 211, 212, 254, 261 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 травня 2015 року скасувати.

Заяву ОСОБА_3 про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання задовольнити.

Поновити ОСОБА_3 строк пред'явлення до виконання виконавчого листа, виданого 03.02.2012 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області у справі №2-а-65006/2011.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуюча:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлено 06 жовтня 2015 року.

Головуючий суддя Желтобрюх І.Л.

Судді: Мамчур Я.С

Шостак О.О.