Справа № 452/416/15-а
Суддя: Багрій Василь Миколайович
Дата ухвалення: 2015-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2015 року Справа № 876/4226/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді Багрія В.М.,
суддів Рибачука А.І., Старунського Д.М.,
розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Самборі та Самбірському районі Львівської області на постанову Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 12.03.2015 року в справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Самборі та Самбірському районі Львівської області про визнання неправомірною відмови та зобов`язання призначити пенсію зі зниженням пенсійного віку,

В С Т А Н О В И В :
У лютому 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Самборі та Самбірському районі про визнання неправомірною відмови та зобов`язання призначити пенсію зі зниженням пенсійного віку.
Позивач просив визнати неправомірною відмову управління Пенсійного фонду України в м. Самборі та Самбірському районі в призначенні йому пенсії зі зниженням пенсійного віку та зобов`язати управління Пенсійного фонду України в м. Самборі та Самбірському районі призначити йому пенсію відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з дня звернення з відповідною заявою, а саме з 2.10.2014 року.
Постановою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 12.03.2015 року позов задоволено.
Визнано неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в м. Самборі та Самбірському районі Львівської області, щодо відмови, ОСОБА_1 у визначенні пенсії із зниженням пенсійного віку згідно ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» .
Зобов`язано управління Пенсійного фонду України в м. Самборі та Самбірському районі Львівської області призначити ОСОБА_1 пенсію із зниженням пенсійного віку згідно ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та проводити виплату з моменту звернення, а саме з 2.10.2014 року.
Постанову суду першої інстанції оскаржило управління Пенсійного фонду України в м. Самборі та Самбірському районі, яке в апеляційній скарзі просить її скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову.
Посилається на те, що суд першої інстанції не врахував, що ОСОБА_1 було правомірно відмовлено в призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку у зв`язку з тим, що документами, які були подані позивачем, не підтверджується безпосередня його участь на роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в зоні відчуження.
Особи, які беруть участь в розгляді справи, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, в судове засідання не прибули, що дає підстави для розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними в ній матеріалами.
Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.
Позивач ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1 , виданого 22.12.1993 року Львівською обласною державною адміністрацією.
Згідно архівної довідки № 18672, виданої управлінням хімічних військ Прикарпатського військового округу 27.09.1993 року № 24/18672, ОСОБА_1 в складі військової частини НОМЕР_2 (Буда-Варовичі) виконував завдання по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в зоні відчуження. В 1986 році до 1 липня - 50 днів, зокрема, з 6.05.1986 року по 26.06.1986 року, в населеному пункті «Толстий лєс» 18.05.1986 року.
В архівній довідці Галузевого Державного архіву Міністерства оборони України від 3.07.2014 року зазначено, що по архівних документах в/ч НОМЕР_2 встановлено, що ОСОБА_1 приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в період з 8.05.1986 року (наказ № 01) по 26.06.1986 (наказ № 52). Дні виїзду в зони (на об`єкти, н/п): виїзди не відображені. Зазначено видати довідки про виплату 100 % тарифної ставки за період з 10 травня по 26 червня (наказ № 52 від 26.06.1986 р.) Накази командира в/ч НОМЕР_2 по виїздам є на зберіганні в архіві за період з 1.10.1986 року. Згідно наказу командира в/ч НОМЕР_2 по стройовій частині на прибуття ОСОБА_1 був зарахований до складу управління. Журнал обліку доз опромінення управління в/ч НОМЕР_2 за вищевказаний період на зберігання в архів не поступав. Не відображена отримана доза опромінення. В документах військової частини не відображено отримання добових коштів. Місце дислокації частини за вказаний період: м. Самбір з 11.05.1986 року п. Буда-Варовичі. Фінансові документи в/ч НОМЕР_2 за вищевказаний період на зберігання в архів не надходили.
Крім того, судом першої інстанції був опитаний свідок ОСОБА_2 , який пояснив, що він був замполітом роти розвідки, жив від Чорнобильського реактора на відстані 17 км. Разом з позивачем вони виїжджали щодень на розвідку. В роті були 92 особи «партизан», серед яких був і позивач, а решта 20 осіб - строковики. Їм нікому не ставили відмітку про виїзд в зону, оскільки вони в зоні проживали. У населених пунктах Товстий ліс і Чорний був штаб. Всі села довкола їхнього розташування в тому числі і Буда-Варовичі були виселені. Людей виселяли після їхнього об`їзду. Підтверджуючих документів їм не давали, вони виїжджали три рази в день в розвідку. Позивач ОСОБА_1 був землетристом.
2.10.2014 року ОСОБА_1 звернувся до управління Пенсійного фонду України в м. Самборі та Самбірському районі з заявою про призначення йому пенсії, як ліквідатору-чорнобильцю, віднесеному до 2 категорії із зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Однак, управлінням Пенсійного фонду України в м. Самборі та Самбірському районі було відмовлено в призначенні позивачу пенсії відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», про що повідомлено його листом № 8087/11-17 від 25.11.2014 року. Підставами для відмови в призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку було те, що документами не підтверджується безпосередня участь ОСОБА_1 на роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в зоні відчуження з моменту аварії до 1.07.1986 року незалежно від кількості робочих днів.
Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», тому відмова відповідача в призначенні такої пенсії є безпідставною.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає їх правильними з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» встановлено, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій:
учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 01 липня 1986 року незалежно від кількості днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів 10 років.
Згідно пп. «ґ» п. 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1 (далі Порядок), до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи:
документи, які засвідчують особливий статус особи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 9.03.1988 року № 122, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування (при призначенні пенсії із застосуванням норм статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).
Враховуючи наведені норми законодавства , колегія суддів вважає, що основним документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користування пільгами, встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зокрема, призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» або «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи». Довідки про періоди роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо є лише підставами для визначення у встановленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС або потерпілих від Чорнобильської катастрофи.
Як видно з матеріалів справи, ОСОБА_1 при зверненні до управління Пенсійного фонду України в м. Самборі та Самбірському районі з заявою про призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку подав усі необхідні документи (посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, архівні довідки, військовий квиток та трудову книжку), що передбачені Порядком. Крім того, матеріалами справи підтверджено, що позивач в період з 6.05.1986 року по 26.06.1986 року (50 днів) брав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в зоні відчуження, тому він має право на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до положень ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
За таких обставин суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, зобов`язавши управління Пенсійного фонду України в м. Самборі та Самбірському районі призначити та нарахувати ОСОБА_1 пенсію зі зниженням пенсійного віку на 10 років відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з дня його звернення до відповідача за призначенням пенсії.
Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Суд першої інстанції розглянув спір з дотриманням норм матеріального та процесуального права, внаслідок чого обґрунтовано задовольнив позов, у зв`язку з чим підстав для скасування оскаржуваної постанови колегія суддів не вбачає.
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому не можуть бути підставою для її задоволення.
Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд,
У Х В А Л И В :
Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Самборі та Самбірському районі Львівської області залишити без задоволення.
Постанову Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 12.03.2015 року в справі № 452/416/15-а залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Головуючий: В.М. Багрій

Судді : А.І. Рибачук

Д.М. Старунський