Справа № 2а-3269/12/1370
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2015-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2015 року Справа № 144002/12/9104

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Обрізко І.М.

суддів Левицької Н.Г., Сапіги В.П.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Львові апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Карелла» на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 25 червня 2012 року по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Карелла» до державної податкової інспекції у Франківському районі м.Львова Львівської області ДПС про скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Карелла» (надалі - ТзОВ «Карелла» ) звернулося із адміністративним позовом до державної податкової інспекції у Франківському районі м.Львова Львівської області ДПС про скасування податкового повідомлення-рішення від 21.03.2012 року №000972320.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що за результатами проведеної відповідачем позапланової невиїзної перевірки з питань правильності нарахування, повноти та своєчасності сплати до бюджету земельного податку за період 2009-2012 роки, складено акт перевірки від 05 березня 2012 року №221/23-2/32919841. На підставі вищенаведеного Акту відповідачем 21 березня 2012 року винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення №, відповідно до якого збільшено суму грошового зобов'язання по платі за землю на суму 97 894,45 грн. ( 78 315,56 грн. - за основним платежем, 19 578,89 грн. - за штрафними санкціями). Стверджує, що відповідачем зроблено помилковий висновок щодо співвідношення норм ст.ст. 120,125,126 Земельного кодексу України, ст.377 Цивільного кодексу України, а також враховуючи, що ні в 2009 році, ні в 2010 році жодні права на вказані в акті перевірки земельні ділянки у позивача не були зареєстровані, будь-яких правових підстав для сплати земельного податку не було. Крім цього відповідачем неправомірно надано нормам ст.102 Податкового кодексу України зворотної сили, внаслідок чого зроблено необґрунтовані та безпідставні висновки в даному акті перевірки.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 25 червня 2012 року відмовлено в задоволенні позовних вимог. Суд виходив із того, що позивачем придбані нежитлові приміщення та відповідно до останнього перейшла земля, на якій вони розміщені, та яка необхідна для їх обслуговування.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, сторона позивача подала апеляційну скаргу, з якої із-за порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідності висновків суду обставинам справи, просить його скасувати та постановити рішення, яким задоволити позовні вимоги.

Покликання маються на те, що відповідачем нараховано плату за землю та штрафні санкції за 2009 2010 роки, коли земельна ділянка площею 1,3688 га перебувала у користуванні іншої особи, а саме ВАТ «Кінескоп». Судом застосовано ст.120 Земельного кодексу України в редакції, яка набрала чинності після виникнення спірних правовідносин. Крім того, також неправильно застосовано норми ст.102 Податкового кодексу України.

У разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів (п.2 ч. 1 ст. 197 КАС України із змінами і доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 07.07.2010 року N 2453-VI), що є достатнім для розгляду даної справи.

Судова колегія заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне її відхилити.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідачем з 24.02.2012 року до 02.03.2012 року проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ТзОВ «Карелла», в результаті якої складено акт перевірки №221/23-2/32919841 від 05 березня 2012 року.

На підставі зазначеного акту відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення № від 21 березня 2012 року, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання по платі за землю на загальну суму 97 894,45 грн., з яких 78 315,56 грн. за основним платежем та 19 578,89 грн. за штрафними санкціями.

ТзОВ «Карелла» згідно договорів купівлі-продажу від 13.08.2004 року придбано у ПП «ВІРГО» цегляний корпус загальною площею 19 433,8 кв.м., споруду димової труби та спеціалізоване обладнання, право власності якого зареєстровано 17.08.2004 року за №5753151 Львівським обласним державним комунальним бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки; від 21.12.2004 року придбано уДзех О.Є. будівлю складу загальною площею 685 кв.м., право власності якого зареєстровано 24.12.2004 року за №1032099 Львівським обласним державним комунальним бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки; від 02.11.2007 року придбано у ВАТ «Кінескоп» склад - навіс загальною площею 180 кв.м., право власності якого зареєстровано 20.11.2007 року за №19510666 обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» та від 02.11.2007 року придбано у ВАТ «Кінескоп» трансформаторну підстанцію загальною площею 55,1 кв.м., право власності якого зареєстровано 20.11.2007 року за №19510874 обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки».

Ухвалою Львівської міської ради №220 від 17.02.2011 року «Про погодження ТзОВ «Карелла» місця розташування земельних ділянок та надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок на вул.Героїв УПА,73» позивачу погоджено місце розташування земельних ділянок та надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок на вул. Героїв УПА, 73 для реконструкції існуючих споруд під торгово - розважальний комплекс за рахунок земель промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення за функцією використання землі комерції площею 1.0419 га в оренду терміном на 10 років та площею 0.3269 га в оренду терміном на 5 років з обмеженнями.

Відповідно до витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 03.02.2012 року №40/01-15/354, виданого управлінням держкомзему у м.Львові усього забудованих земель та сільськогосподарських угідь, за яку позивачу необхідно нараховувати та сплачувати плату за землю становить 9 161 кв.м.

Як вбачається з довідки управління держкомзему у м.Львові від 06.01.2012 року №40/6-605 нормативна грошова оцінка 1 кв.м. земельної ділянки на вул. Героїв УПА,73 для земель промисловості у 2009 році становила 415,19 грн., у 2010 році становила 439,69 грн.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України «Про плату за землю» використання землі в Україні є платним. Плата за землю справляється у вигляді земельного податку або орендної плати, що визначається залежно від грошової оцінки земель.

У статті 5 цього Закону визначено, зокрема, що об'єктом плати за землю є земельна ділянка, яка перебуває у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, суб'єктом власник земельної ділянки і землекористувач, у тому числі орендар.

За змістом статті 15 Закону України «Про плату за землю» обов'язок сплачувати за землю виникає у власників та землекористувачів з дня виникнення права власності або користування земельною ділянкою.

У частинах 1, 2 статті 125 Земельного кодексу України встановлено, що право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації.

Статтею 126 цього Кодексу передбачено, що право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України. Право оренди землі оформляється договором, який реєструється відповідно до закону.

Питання переходу права на земельну ділянку у разі набуття права на жилий будинок, будівлю, споруду, що розміщені на ній, регулюється статтями 120 ЗК України та 377 Цивільного кодексу України.

Нинішня редакція цих норм чітко встановлює, що до особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені.

Водночас ст.120 Земельного кодексу України в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, не давала підстав для іншого розуміння її змісту.

Колегія суддів дійшла до висновку, що перевагу мають спеціальні норми, що регулюють випадки набуття права власності на землю чи права користування нею внаслідок придбання споруди, розміщеної на земельній ділянці, а саме стаття ст.120 Земельного кодексу України та стаття 377 Цивільного кодексу України.

Вищевикладена правова позиція суду апеляційної інстанції відповідає судовій практиці Верховного Суду України (постанова від 24.12.2010 року), яка з урахуванням вимог ст.244-2 КАС України є обовязковою для врахування судами при розгляді справ у подібних правовідносинах.

З огляду на наведене, доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також має місце відсутня невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 195, 196 ч.4, 197, 199, 200, 205, 206, 254 КАС України, Львівський апеляційний адміністративний суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Карелла» залишити без задоволення, постанову Львівського окружного адміністративного суду від 25 червня 2012 року у справі № 2а-3269/12/1370 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя І.М. Обрізко

Судді Н.Г. Левицька

ОСОБА_1