Справа № 2а-3380/10/0370
Суддя: Довгополов О.М.
Дата ухвалення: 2011-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2011 р. Справа № 3026/11

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого Довгополова О.М.,

суддів: Пліша М.А., Святецького В.В.,

при секретарі судового засідання Грицані З.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Львівської митниці на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 10 січня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці про поновлення на роботі, -

ВСТАНОВИЛА

10 грудня 2010 року позивач звернувся до суду з позовом про поновлення на роботі на посаді начальника відділу митного оформлення № 2 митного поста «Рава-Руська» Львівської митниці та стягнення з відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 15.11.2010 року по день поновлення на роботі. Вимоги обґрунтовані тим, що 15.11.2010 року після закінчення зміни, що у відповідності до робочого графіка чергувань митного поста «Рава-Руська» тривала з 08.00 до 20.00 години, його разом з іншими працівниками у кількості десяти чоловік викликали до начальника митниці до адміністративного приміщення митниці, що знаходиться у м. Львові, який у звязку із вчиненням певних порушень, повязаних із незаконним переміщенням вантажу, повідомив їх про те, що жоден з них не буде працювати з цього час у митних органах. Таку інформацію начальника він та його колеги сприйняли як реальну погрозу та, на пропозицію власноручно написати заяву про звільнення, приблизно о 22.50 год. цього дня у присутності начальника ним була написана заява про звільнення. Зазначає, що будь-яких намірів на добровільне звільнення з митних органів він не мав, а заява про звільнення ним написана через вплив керівника, який міг дотриматись своїх погроз та постійно переслідувати його, а у подальшому звільнити за будь-яке порушення, не перевіряючи факту такого. Крім того, вважає, що наказ про звільнення фактично виданий наступного дня 16.11.2010 року, оскільки адміністрація митниці на час написання заяви не працювала (робочий день - з 09.00 до 18.0 год), хоча датований 15.11.2010 року, що є незаконним.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 10 січня 2011 року позов задоволено: визнано протиправним та скасовано наказ Львівської митниці від 15.11.2010 року № 1039-к про звільнення позивача з посади начальника відділу митного оформлення № 2 поста «Рава-Руська» 15.11.2010 року відповідно до пункту 1 статті 36 КЗпП України за угодою сторін, поновлено на посаді начальника відділу митного оформлення № 2 поста «Рава-Руська» Львівської митниці з 15.11.2010 року; стягнуто з Львівської митниці на користь позивача ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 10787,82 грн. Постанову в частині поновлення на посаді та присудження виплати заробітної плати у межах суми стягнення за один місяць - 6245,58 грн. звернено до негайного виконання.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати постанову, відмовивши у задоволенні позову. Вимоги обґрунтовані тим, що при звільненні позивача відповідно до пункту 1 статті 36 КЗпП України між сторонами було дотримано усіх характерних рис для даних правовідносин, зокрема, були відсутні взаємні претензії, про що свідчить письмова заява позивача від 15.11.2010 року, у якій він просить звільнити його із займаної посади за угодою сторін. Зазначає, що ініціатива розірвання трудового договору виходила від начальника митниці, що не суперечить чинному законодавству, та не свідчить про будь-який тиск на позивача, а тому жодних порушень з боку Львівської митниці не було допущено. Покликаючись на порушення статті 159 КАС України, вважає недостатнім взяття до уваги показів лише одного свідка - ОСОБА_3

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача та позивача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, колегія суддів приходить до висновку задоволення скарги, враховуючи наступне.

Встановлено, що 04.10.2010 року позивача було призначено на посаду начальника відділу митного оформлення № 2 митного поста «Рава-Руська» Львівської митниці в порядку переведення з Волинської митниці.

На підставі заяви позивача, у якій він просив звільнити його зі служби в митних органах за згодою сторін згідно з пунктом 1 статті 36 КЗпП України 15.11.2010 року, наказом відповідача № 1039-к від 15.11.2010 року його було звільнено із займаної посади 15.11.2010 року відповідно до п. 1 ст. 36 КЗпП України за угодою сторін.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що зміст угоди про припинення позивачем трудового договору суперечить закону, моральним засадам суспільства, оскільки на вчинення цієї угоди немає вільної і повної згоди позивача. При цьому судом було встановлено, що заява про звільнення була написана позивачем після закінчення робочого дня (зміни) під впливом психічного тиску зі сторони начальника митниці, підстав для припинення трудового договору у позивача не було, а питання про його дисциплінарну відповідальність не ставилося. Також враховано, що 15.11.2010 року позивач відпрацював повний робочий день (зміну). Виходячи з положень статті 2, частин 1 та 2 статті 71 КАС України, суд вважає, що відповідач не довів правомірності прийняття наказу № 1039-к від 15.11.2010 року.

Колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про доведеність обставин, що мають значення для справи, та, як наслідок, невідповідність його висновків дійсним обставинам справи, що призвело до неправильного застосування норм матеріального права, враховуючи наступне.

Однією з підстав припинення трудового договору, відповідно до пункту 1 статті 36 КЗпП України, є угода сторін.

Укладання такої угоди 15.11.2010 року підтверджене наявними у справі копіями її матеріалів: заяви позивача про його звільнення 15.11.2010 року за згодою сторін на підставі пункту 1 статті 36 КЗпП України та оспорюваним наказом відповідача.

Доводи позивача про те, що 15.11.2010 року, після закінчення робочої зміни, що тривала з 08.00 до 20.00 години, його разом з іншими працівниками у кількості десяти чоловік викликали до начальника митниці, який у звязку із вчиненням певних порушень повідомив їх про те, що жоден з них не буде працювати з цього час у митних органах колегія суддів оцінює як такі, що не вплинули на добровільне прийняття позивачем рішення про звільнення з митних органів та подання заяви про звільнення за погодженням з адміністрацією митниці.

При цьому, з урахуванням викладених у позовній заяві пояснень, мотивом таких дій позивача вбачається ухилення його від зясування обставин вказаного начальником митниці порушення, що виразилося у незаконному переміщенні через митний кордон України вантажу та, як наслідок, можливість за певних умов його звільнення за порушення, допущені при виконанні службових обовязків.

Твердження позивача про те, що заява про звільнення ним написана через вплив керівника, який міг дотриматись своїх погроз та постійно переслідувати його, а у подальшому звільнити за будь-яке порушення, не перевіряючи факту такого є припущеннями, а тому не можуть вважатися тиском зі сторони начальника митниці та не можуть впливати на вільне волевиявлення позивача щодо припинення служби в митних органах на вказаній ним у заяві підставі.

Згідно з наказом Львівської митниці від 15.11.2010 року № 996, виданого на підставі заявки субєктів ЗЕД на ПМО від 15.11.2010 року, цього дня окремих працівників митниці залучено до надурочних робіт, у звязку з чим доводи позивача про те, що наказ про його звільнення фактично виданий наступного дня 16.11.2010 року, оскільки адміністрація митниці на час написання заяви не працювала, є припущеннями та спростовуються зазначеним наказом митниці.

Аналіз наведених обставин свідчить про відсутність протиправних дій зі сторони відповідача та правомірність видання наказу № 1039-к від 15.11.2010 року, яким позивача звільнено із займаної посади 15.11.2010 року.

Таким чином, підстави для задоволення позову були відсутні.

Керуючись частиною 3 статті 160, статтями 195, 196, 198, 202 п. 4, 205 ч. 2, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА

Апеляційну скаргу Львівської митниці задовольнити, постанову Волинського окружного адміністративного суду від 10 січня 2011 року у справі № 2-а-3380/10 скасувати та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення її в повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: О.М. Довгополов

Судді: М.А. Пліш

ОСОБА_4

Повний текст рішення виготовлено 18.03.2011 року.