Справа № 872/3350/15
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2015-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

07 липня 2015 рокусправа № 804/1473/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Шлай А.В.

суддів: Іванова С.М. Чабаненко С.В.

за участю секретаря судового засідання: Горшкова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2015 року у справі №804/1473/15 за позовом ОСОБА_1 до Управління Держземагенства у Криворізькому районі Дніпропетровської області в особі виконуючого обовязки начальника управління - начальника відділу державного земельного кадастру управління Держземагенства у Криворізькому районі Дніпропетровської області ОСОБА_2 про визнання нечинним та скасування наказу, -

В С Т А Н О В И В:

Завідувач юридичного сектору управління Держземагенства у Криворізькому районі Дніпропетровської області ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати нечинним з моменту його прийняття та скасувати наказ в.о. начальника управління Держземагентства у Криворізькому районі Дніпропетровської області ОСОБА_2 №15-СТ від 22.12.2014 року про притягнення її до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення догани за неналежне виконання посадових обовязків. В обґрунтування позовних вимог зазначала, що спірний наказ видано за відсутності дисциплінарного проступку, без проведення службового розслідування, поза межами строку притягнення до дисциплінарної відповідальністю; наказ також підписаний не уповноваженою особою.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду 19 лютого 2015 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

ОСОБА_1, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, звернулась з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржену постанову та ухвалити нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити в повному обсязі. Зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про правомірність спірного наказу, не врахувавши доводи позивача. Апеляційна скарга містить обґрунтування необхідності скасування постанови суду першої інстанції аналогічні викладеним в адміністративному позові.

Сторони, належним чином повідомлені про день, місце і час розгляду апеляційної скарги, доказом чого є повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення, у судове засідання не прибули. Від позивача надійшло клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідно до частини 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

У відповідності до статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та предявлених позовних вимог, дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції на підставі письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, ОСОБА_1 з 03.01.2013 року працює на посаді завідувача юридичного сектору управління Держземагенства у Криворізькому районі Дніпропетровської області. Наказом управління Держземагентства у Криворізькому районі Дніпропетровської області №15-СТ від 22.12.2014 року, підписаним виконуючим обов'язки начальника управління - начальником відділу державного земельного кадастру управління Держземагенства у Криворізькому районі Дніпропетровської області ОСОБА_2, ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани та позбавлення преміальних виплат в розмірі 50 % за результатами роботи за грудень 2014 року у зв'язку із неналежним виконанням посадових обов'язків.(а.с.10).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку про правомірність спірного наказу та відсутності підстав для його скасування.

Колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції ґрунтується на підставі повно встановлених обставин у справі, підтвердженими доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 03.07.2014 року по справі № 904/8340/13 з Управління Держземагентства у Криворізькому районі Дніпропетровської області стягнуто на користь Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» заборгованість у розмірі 2617,56 грн. та 1720,50 грн. судового збору (а.с.34-35). 25.07.2014 року ОСОБА_1, як завідувачем юридичного сектору управління Держземагенства у Криворізькому районі Дніпропетровської області, була підготовлена та за підписом заступника начальника управління ОСОБА_3 направлена апеляційна скарга на зазначене рішення до Дніпропетровського апеляційного господарського суду разом із клопотанням про відновлення строку на її подання. (а.с.31-33) В цей же день ОСОБА_1 на ім'я заступника начальника управління Держземагентства у Криворізькому районі Дніпропетровської області ОСОБА_3 подана службова записка від 25.07.2014р., в якій вона порушила питання про необхідність виділення грошових коштів в сумі 913,00 грн. на оплату судового збору та проведення контррозрахунків витрат, які становлять суму боргу та/або їх відсутність, які провадяться сектором бухгалтерського обліку, фінансів та звітності Управління (а.с.30). Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 07.08.2014 року апеляційну скаргу управління Держземагентства у Криворізькому районі Дніпропетровської області повернуто без розгляду з огляду на відсутність доказів сплати судового збору у встановленому Законом України «Про судовий збір», відсутність доказів надіслання копії апеляційної скарги позивачу та підписання апеляційної скарги не уповноваженою особою (а.с.37). 04.12.2014 року після сплати судового збору повторно подана апеляційна скарга на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 03.07.2014 року по справі №904/8340/13. 08.12.2014 року згідно наказу господарського суду Дніпропетровської області від 03.07.2014 року по справі №904/8340/13 з банківського рахунку управління Держземагентства у Криворізькому районі Дніпропетровської області списані кошти на користь Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» в розмірі 2 617,56 грн.

Наведені обставини свідчать про те, що підставами для повернення судом апеляційної інстанції апеляційної скарги Управління Держземагенства у Криворізькому районі Дніпропетровської області ухвалою від 07.08.2014 року стали: 1) відсутність доказів сплати судового збору; 2) відсутність доказів направлення копії апеляційної скарги іншій стороні; 3) відсутність доказів на підтвердження повноважень особи, яка підписала апеляційну скаргу.

Зазначені підстави є недоліками апеляційної скарги, які допущені при її підготовці.

Апелянт стверджує, що спірний наказ прийнято за відсутності правопорушення.

Проте, доводи апелянта спростовуються наявними у справі доказами. Так, наказом начальника Управління Держземагенства у Криворізькому районі Дніпропетровської області № 55-Г від 09 липня 2013 року затверджений Порядок організації та ведення претензійно-позовної роботи в управлінні та призначення відповідальної особи (а.с.69-72). Цим Порядком визначено, що ведення претензійно-позовної роботи здійснює юридичний сектор (п.1.2), недодержання посадовими особами встановленого Порядку є порушенням трудової дисципліни і тягне за собою відповідальність згідно із законодавством (п.1.4), завідуючий юридичного сектору здійснює контроль за веденням претензійно-позовної роботи (п.1.5). Згідно посадової інструкції, затвердженої начальником Управління 10 вересня 2013 року, завідувач юридичного сектору здійснює керівництво діяльністю сектору, розподіляє обовязки між його працівниками, очолює та контролює їх роботу (п.2.5), несе відповідальність у межах, визначених чинним законодавством України, за неналежне виконання або невиконання своїх посадових обовязків (п.5.1). Із посадовою інструкцією позивач була ознайомлена 10.09.2013 року, про що свідчить її підпис. Крім того, із змісту службової записки ОСОБА_1, яка складена 25.07.2014 року, вбачається, що остання повідомила керівництво про необхідність сплати судового збору лише в день подачі апеляційної скарги до суду.

Колегія суддів вважає, що факт неналежного виконання позивачем своїх посадових обовязків внаслідок подачі до апеляційного суду апеляційної скарги із недотриманням вимог Господарського процесуального кодексу України, підтверджується наявними у справі належними та допустимими доказами, дослідженими судом першої інстанції у повному обсязі.

Апелянт також стверджує, що спірний наказ підписано не уповноваженою особою - ОСОБА_2, як виконуючим обовязки начальника Управління.

Суд першої інстанції на підставі наданих відповідачем доказів встановив, що наказом Державного агентства земельних ресурсів України № 599-кт від 15 жовтня 2014 року виконання обовязків начальника Управління Держземагенства у Криворізькому районі Дніпропетровської області з 15 жовтня 2014 року покладено на начальника відділу державного земельного кадастру цього ж Управління ОСОБА_2 (а.с.77). Крім того, п. 10.8 Положенням про Управління Держземагенства у Криворізькому районі Дніпропетровської області, затвердженого наказом Державного агентства земельних ресурсів України № 419 від 05.09.2012 року визначено право начальника управління приймати рішення також і про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників Управління. Відтак, посилання апелянта на відсутність у ОСОБА_2 повноважень на підписання наказу колегія суддів вважає необґрунтованим.

Щодо порушення відповідачем строків притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Статтею 148 Кодексу законів про працю України передбачено, що дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Проте, слід враховувати, що зазначена норма передбачає обчислення місячного строку для застосування стягнення з дня виявлення не факту (дії, бездіяльності), а саме проступку. Виявлення проступку означає не тільки виявлення факту (дії), але і встановлення працівника, який порушив трудові обов'язки, характеру порушення, шкідливих наслідків правопорушення, причинного зв'язку між правопорушенням та шкідливими наслідками, вини працівника.

Як встановлено судом першої інстанції, після усунення недоліків апеляційної скарги, яка була повернула судом ухвалою від 07.08.2014 року, повторно її направлення було здійснено 04.12.2014 року, проте рішення господарського суду першої інстанції у звязку із його не оскарженням в апеляційному порядку набуло чинності і виконано. Саме тому до дисциплінарної відповідальності за неналежне виконання посадових обовязків крім позивача було притягнуто і завідуючу сектором бухгалтерського обліку, фінансів та звітності наказом № 16-СТ від 22.12.2014 року (а.с.68).

Таким чином, неналежним виконанням посадових обовязків позивачем є направлення до апеляційного суду апеляційної скарги 25.07.2014 року з недотриманням вимог Господарського процесуального кодексу України, що призвело до її повернення 07.08.2014 року, невжиття належних заходів щодо повторного направлення її до суду у найкоротший термін (повторне направлення відбулось лише 04.12.2014 року), що призвело до списання суми боргу, визначеної у рішенні суду першої інстанції, 08.12.2014 року, що і є настанням шкідливих наслідків.

Зважаючи на те, що спірний наказ видано 22 грудня 2014 року, застосування дисциплінарної відповідальності, на думку колегії суддів, відбулось у визначені законом строки.

Щодо доводів апелянта про порушення порядку притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Статтею 149 Кодексу законів про працю України передбачено, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

В матеріалах справи наявні письмові пояснення ОСОБА_1 від 04.12.2014 року, які зазначені вище доводи апелянта спростовують (а.с.102).

Щодо не проведення службового розслідування, колегія суддів зазначає, що Порядком проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 950 від 13.06.2000 року, встановлено, що службове розслідування може бути проведено: - у разі невиконання або неналежного виконання ними службових обов'язків, перевищення своїх повноважень, що призвело до людських жертв або заподіяло значну матеріальну чи моральну шкоду громадянинові, державі, підприємству, установі, організації чи об'єднанню громадян; - у разі недодержання ними законодавства про державну службу, службу в органах місцевого самоврядування, антикорупційного законодавства, порушення етики поведінки; - на вимогу особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, з метою зняття безпідставних, на її думку, звинувачень або підозри; - з метою виявлення причин та умов, що призвели до вчинення корупційного правопорушення або порушення вимог Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції", за поданням спеціально уповноваженого суб'єкта у сфері протидії корупції за рішенням керівника органу, в якому працює особа, яка вчинила таке правопорушення.

Зважаючи на відсутність наведених вище підстав, службове розслідування за фактом скоєного позивачем дисциплінарного проступку не проводилось.

З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо правомірності спірного наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 та відсутності підстав для його скасування.

Крім того, позивачем обрані взаємовиключні способи захисту. Так, вимога про визнання нечинним стосується лише оскарження випадків нормативно-правових актів. Відмінність між встановленою судом протиправністю актів індивідуальної дії та нормативно-правових актів є істотною і полягає, зокрема, в моменті втрати чинності такими актами. У разі визнання протиправним, індивідуальний акт є таким, що не діє з моменту його прийняття, а нормативно-правовий акт, якщо не встановлено законом або не визначено судом, втрачає чинність після набрання законної сили судовим рішенням. Отже належним способом захисту при оскарженні акту індивідуальної дії, яким і є наказ про притягнення особи до дисциплінарної відповідальності, є його скасування.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на те, що судом першої інстанції при ухваленні оскарженого рішення не допущено порушень норм матеріального і процесуального права, а викладені в ньому висновки відповідають обставинам справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, постанова суду першої інстанції без змін.

Керуючись статтями 195-196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Завідувача юридичного сектору управління Держземагенства у Криворізькому районі Дніпропетровської області ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2015 року у справі №804/1473/15 залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її складення у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: А.В. Шлай

Суддя: С.М. Іванов

Суддя: С.В. Чабаненко