Справа № 807/1926/14
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2015-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2015 року Справа № 876/10256/14

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Мікули О.І.,

суддів Курильця А.Р., Кушнерика М.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Закарпаття- брухт" на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2014 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Закарпаття- брухт" до районного відділу державної виконавчої служби Ужгородського міського управління юстиції про скасування постанов,-

в с т а н о в и в :

Позивач - ТОВ Закарпаття Брухт звернулося в суд з позовом до відповідача - районного відділу Державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції, в якому просить скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження № 34665526 від 12 жовтня 2012 року та постанову про стягнення з боржника виконавчого збору від 31 січня 2013 року по виконавчому провадженню № 34665526.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, позивач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з неповним зясуванням обставин, що мають значення для справи, з помилковим застосуванням норм матеріального і процесуального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки тому факту, що оскаржувані постанови про відкриття виконавчого провадження та про стягнення з боржника виконавчого збору винесені неправомірно, оскільки виконавчий напис нотаріуса № 1578 від 24 вересня 2009 року, який був підставою для вчинення виконавчих дій, в судовому порядку визнаний таким, що не підлягає виконанню. Просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою позова задовольнити.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, відповідач подав заперечення на апеляційну скаргу, тому з врахуванням вищенаведеного суд відповідно до положень ч.1 ст.197 КАС України вважає можливим проведення розгляду справи в їхній відсутності в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами та на основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю- доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану постанову без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 12 жовтня 2012 року районний відділ ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції виніс постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №34665526 по виконанню виконавчого напису № 1578 виданого 24 вересня 2012 року приватним нотаріусом ОСОБА_1 про звернення стягнення на нерухоме майно, яким є: земельна ділянка площею 5,0000 га., що знаходиться на території Оноківської сільської ради та належить на праві власності ТОВ Закарпаття-Брухт, за рахунок коштів, отриманих від реалізації земельної ділянки пропонувалось задовольнити вимоги ПАТ Укрсоцбанк в розмірі 2748019,77 грн. та встановлено строк для самостійного виконання - до 19 жовтня 2012 року.

30 січня 2013 року районний відділ ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції виніс постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі заяви стягувача від 28 грудня 2012 року про фактичне виконання в повному обсязі виконавчого напису № 1578 від 24 вересня 2009 року.

Одночасно районний відділ ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції прийняв рішення про виділення в окреме провадження виконавчого провадження зі стягнення з боржника виконавчого збору та встановлено дес'ятиденний строк на оскарження постанови з моменту її одержання.

31 січня 2013 року районний відділ ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції виніс постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 36278184 по виконанню постанови № №4665526 від 30 січня 2013 року про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 274801,91 грн.

Рішенням Печерського районного суду м.Києва від 30 липня 2013 року у справі №757/10728/13-ц (яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 18 вересня 2013 року) визнано неправомірними дії приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 при вчиненні 24 вересня 2012 року виконавчого напису № 1578, за яким звернуто стягнення на нерухоме майно, яким є земельна ділянка площею 5,000 га цільове призначення якої для бідвництва торгівельного комплексу будівельних матеріалів, кадастровий номер № :05:002:0002, що знаходиться за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, на території Оноківської сільської ради та належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю "Закарпаття -брухт" місцезнаходження: АДРЕСА_1, податковий номер 34563660.

Рішенням Господарського суду Закарпатської області від 03 квітня 2014 року у справі №907/283/13 визнано виконавчий напис № 1578 від 24 вересня 2012 року, виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 таким, що не підлягає виконанню.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що на момент винесення постанови про відкриття виконавчого провадження та постанови про стягнення виконавчого збору виконавчий напис не був скасований чи визнаний таким, що не підлягає виконанню, а тому оскаржувані постанови районного відділу ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції прийняті правомірно.

Такий висновок суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідає нормам матеріального права та фактичним обставинам справи і є правильним, виходячи з наступного.

В силу вимог ч.1 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з п.4 ст.3 вищезгаданого Закону примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів, зокрема, виконавчих написів нотаріусів.

Відповідно до ст.91 Закону України Про нотаріат виконавчий напис, за яким стягувачем або боржником є громадянин, може бути пред'явлено до примусового виконання протягом трьох років, а з усіх інших вимог - протягом одного року з моменту вчинення виконавчого напису, якщо законом не встановлено інших строків.

Як вбачається з матеріалів справи, на момент винесення постанови про відкриття виконавчого провадження № 34665526 від 12 жовтня 2012 року виконавчий напис підлягав виконанню районним відділом ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції, оскільки відповідав вимогам, передбаченим Законом України «Про виконавче провадження» щодо виконавчих документів.

Згідно з вимогами частин 1, 2 ст.25 Закону України Про виконавче провадження, державний виконавець зобовязаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк предявлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і предявлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Відповідно до ч.1 ст.27 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Ст.28 вказаного Закону передбачає, що в разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений ч.2 ст.25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом.

П.6 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13 грудня 2010 року № 3 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби» визначено, що виконавчий збір це санкція відповідальності майнового характеру, що накладається на боржника за невиконання рішення у строк, встановлений для його самостійного виконання.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач у строк, зазначений державним виконавцем - до 19 жовтня 2012 року в добровільному порядку не виконав вимоги виконавчого документа, тому постанова про стягнення з боржника виконавчого збору від 31 січня 2013 року по виконавчому провадженню № 34665526 прийнята в межах наданих законодавством повноважень з дотриманням вимог ст.28 Закону України Про виконавче провадження.

Аналізуючи наведені законодавчі приписи та фактичні обставини, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог ТОВ "Закарпаття- брухт" є правильним, оскільки оскаржувані постанови районного відділу державної виконавчої служби Ужгородського міського управління юстиції є правомірними, прийняті на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Законом України Про виконавче провадження.

Колегія суддів не приймає до уваги покликання апелянта на те, що виконавчий напис нотаріуса № 1578 від 24 вересня 2009 року, який був підставою для вчинення виконавчих дій, в судовому порядку визнаний таким, що не підлягає виконанню, оскільки на час винесення державним виконавцем постанов про відкриття виконавчого провадження та про стягнення виконавчого збору виконавчий напис нотаріуса не був скасований, а тому визнання в подальшому виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та його скасування, не є підставою для скасування правильних по суті постанов про відкриття виконавчого провадження та про стягнення виконавчого збору.

Крім того, як вбачається з постанови про закінчення виконавчого провадження від 30 січня 2013 року (а.с.7), таке закінчено у зв'язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом за заявою стягувача відповідно до п.8 ч.1 ст.49 Закону України "Про виконавче провадження", а в силу вимог ст.28 згаданого Закону стягується виконавчий збір.

Колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги безпідставними та такими, що спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами.

З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про безпідставність позовних вимог, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ч.1 ст.200 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Закарпаття- брухт" залишити без задоволення, а постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2014 року у справі № 807/1926/14 без змін.

Ухвала набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, що беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий О.І. Мікула

Судді А.Р. Курилець

ОСОБА_2