Справа № 817/1631/15
Суддя: Малахова Н.М.
Дата ухвалення: 2015-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Кравчук Т.О.
Суддя-доповідач:Малахова Н.М.
ПОСТАНОВА

іменем України

"06" жовтня 2015 р. Справа № 817/1631/15

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Малахової Н.М.

суддів: Жизневської А.В.

Котік Т.С.,

при секретарі Єрикаловій О.О. ,

за участю представників сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "12" серпня 2015 р. у справі за позовом Приватного підприємства "Інформаційно-консалтингова група" до Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області про скасування податкового повідомлення - рішення ,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2015 року Приватне підприємство "Інформаційно-консалтингова група" звернулося до суду з позовом до Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення від 30.04.2015 року №, згідно з яким позивачу визначено суму податкового зобов'язання за платежем "податок на додану вартість" в розмірі 102 143,48грн., в тому числі за основним платежем 81714,78грн. та штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 20428,7грн.

В обґрунтування позову позивач посилався на те, що на момент подачі декларації податкові накладні були належним чином зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних. Факт реєстрації податкових накладних 20.03.2015 року, а саме на момент подачі декларацій, підтверджується висновками податкового органу викладеними в акті камеральної перевірки. З таких підстав позивач просив суд скасувати спірне податкове повідомлення-рішення.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 12.08.2015 року позов задоволено. Скасовано податкове повідомлення-рішення від 30.04.2015 року №, згідно якого позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем "Податок на додану вартість із вроблених в Україні товарів (робіт, послуг)" у сумі 102143,48 грн., з яких: 81714,78 грн. - за основним платежем; 20428,70 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями, що визначено на підставі акта перевірки від 17.04.2015 року №15/17-16-15-01/36171099.

Присуджено на користь Приватного підприємства "Інформаційно-консалтингова група" із Державного бюджету України судовий збір у розмірі 102 (сто дві) гривні 70 коп.

В апеляційній скарзі Державна податкова інспекція у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати вказану постанову та прийняти нову, якою відмовити у задоволені позову.

Розглянувши справу у межах, визначених ст. 195 КАС України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що посадовими особами Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області проведено камеральну перевірку податкової звітності з податку на додану вартість за лютий 2015 року Приватного підприємства "Інформаційно-консалтингова група" ()

За результатами перевірки складено акт від 17.04.2015року № 15/17-16-15-01/35776584, згідно висновків якого позивачем допущено порушення податкового законодавства в тому числі:

- порушення п. 198.6 ст.198 Податкового кодексу України, внаслідок чого занижено суму ПДВ, що за результатами звітного (податкового) періоду (лютий 2015 року) підлягає сплаті платником податку до бюджету(р.25) на 81714,78грн.(а.с.7-8).

На підставі вказаного акта прийнято податкове повідомлення-рішення від 30.04.2015 року №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем "податок на додану вартість" в розмірі 102 143,48грн., в тому числі за основним платежем 81714,78грн. та штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 20428,7грн.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов висновків щодо протиправності спірного податкового повідомлення-рішення, оскільки суб'єкт владних повноважень не подав суду жодних доказів в обґрунтування обставин, покладених в основу спірного рішення суб'єкта владних повноважень, як і не навів доводів його правомірності .

Колегія суддів вважає вказані висновками суду першої інстанції помилковими.

Приписами п.198.1, ст. 198 Податкового кодексу України визначено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно приписів п.198.2 ст. 198 Податкового кодексу України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до приписів п. 198.3 ст.198 Податкового кодексу України, нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового період

При цьому, приписами п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України визначено, що платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Отже, підставами для віднесення сум податку на додану вартість сплаченого в цінні придбаного товару є належним чином оформлена податкова накладна, яка зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Як встановлено судом, Приватним підприємством "Інформаційно-консалтингова група" згідно податкової накладної від 27.02.2015року № 14, відповідно до договору купівлі-продажу від 27.02.2015 року отримано дизпаливо, бензин А-92 на загальну суму з ПДВ 263 982,65грн., в тому числі ПДВ 43997,11грн. Згідно податкової накладної від 27.02.2015 року № 5 отримано дизпаливо, бензин А-92 на загальну суму з ПДВ 226 306,02грн., в тому числі ПДВ 37717,67грн. (а.с.30, 31).

Виписані податкові накладні від 27.02.2015 року № 14, від 27.02.2015 року № 5, покупцем товарів Приватним підприємством "Інформаційно-консалтингова група" були зареєстровані 20.03.2015 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Одночасно, 20.03.2015 року позивачем було надіслано податковому органу податкову декларацію з податку на додану вартість за лютий 2015 року (а.с.32-35) та додаток 5 до податкової декларації з податку на додану вартість (розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів) (а.с.36).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції послався на те, що станом на 20.03.2015 року, тобто на момент подачі податкової декларації з податку на додану вартість, виписані податкові накладні від 27.02.2015року № 14, від 27.02.2015 року № 5, покупцем товарів Приватним підприємством "Інформаційно-консалтингова група" були зареєстровані 20.03.2015 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, що є підставою для нарахування суми податку, що відноситься до податкового кредиту.

Проте, вирішуючи спір, суд першої інстанції не врахував приписи п.201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, якими визначено, що реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється не пізніше п'ятнадцяти календарних днів, наступних за датою їх складання.

При цьому, суд першої інстанції неправильно застосувати приписи п. 198.6. ст. 198 Податкового кодексу України (у редакції чинній на час виникнення спірних відносин) згідно яких не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу. Суми податку, сплачені (нараховані) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням терміну реєстрації, відносяться до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше ніж через 180 календарних днів з дати складення податкової накладної;

Отже, згідно приписів п.198.6 ст. 198 Податкового кодексу України у позивача були відсутні підстави для включення до податкового кредиту за лютий 2015 року податкові накладні від 27.02.2015 № 14 на суму ПДВ 43997,11 грн. та від 27.02.2015 року № 5 на суму ПДВ 37717,67 грн., що зареєстровані у Єдиному реєстрі податкових накладних 20.03.2015 року.

З огляду на вищенаведене, доводи податкового органу про завищення позивачем суми податкового кредиту звітного податкового періоду (лютий 2015 року) на суму 81714, 78 грн., що призвело до заниження суми ПДВ, яка підлягає нарахуванню за підсумками поточного звітного періоду з урахуванням залишку від'ємного значення попереднього звітного періоду та сплачується до державного бюджету на 81714, 78 грн. ґрунтуються на приписах чинного законодавства, а спірне податкове повідомлення-рішення є правомірним і не підлягає до скасування.

Відтак, постанова суду першої інстанції, яка прийнята з порушенням норм матеріального права підлягає скасуванню з прийняттям нової про відмову у задоволені позову.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області задовольнити, постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "12" серпня 2015 р. скасувати та прийняти нову.

Відмовити Приватному підприємству "Інформаційно-консалтингова група" у задоволені позову до Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області про скасування податкового повідомлення-рішення від 30 квітня 2015 року № .

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Н.М. Малахова

судді: А.В. Жизневська

Т.С. Котік

Повний текст cудового рішення виготовлено "07" жовтня 2015 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Приватне підприємство "Інформаційно-консалтингова група" вул.Гранична,30,м.Рівне,33016

3- відповідачу/відповідачам: Державна податкова інспекція у м.Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області вул. Відінська,8,м.Рівне,33000

4- представнику позивача - ОСОБА_3 - АДРЕСА_1 - ,