Справа № 813/4328/13-а
Суддя: Кушнерик Мар’ян Петрович
Дата ухвалення: 2015-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2015 року Справа № 876/11625/14

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Кушнерика М.П.

суддів Мікули О.І., Курильця А.Р.

розглянувши в порядку письмового провадження у місті Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Яворівському районі Львівської області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2014р. по справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Яворівському районі Львівської області про визнання протиправними дій та скасування вимоги про сплату боргу, -

В С Т А Н О В И Л А:

01.06.2013р. позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправними дії відповідача щодо нарахування позивачеві заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в розмірі 1194,03 грн. за період січень-березень 2013 року, визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу №Ф893 від 03.05.2013 року на суму 1194,03 грн., стягнути моральну шкоду в сумі 5000 грн., зобов'язати відповідача в подальшому утриматись від нарахування позивачу боргу зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що відповідачем безпідставно виставлено вимогу про сплату боргу, оскільки позивач отримує пенсію за віком, а частина 4 статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» не містить застережень щодо її незастосування до осіб, яким пенсію за віком призначено на пільгових умовах на підставі статті 13 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Такі дії відповідача завдали позивачу душевних страждань, а тому просить стягнути на її користь з відповідача моральну шкоду.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2014р. позов задоволено частково. Визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Яворівському районі Львівської області щодо нарахування позивачу заборгованість зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в розмірі 1194 грн. 03 коп. за період січень-березень 2013 року. Визнано протиправною та скасовано вимогу управління Пенсійного фонду України в Яворівському районі Львівської області про сплату боргу № Ф893 від 03.05.2013 року на суму 1194 грн. 03 коп. В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Управління Пенсійного фонду України в Яворівському районі Львівської області оскаржило дану постанову з підстав порушення норм матеріального та процесуального права.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що з 01.01.2011р. набрав чинності Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон), який визначає платників єдиного внеску, умови та порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Пунктом 4 статті 4 Закону зазначено, що особи, які обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування. Дана норма визначена Законом України "Про внесення змін до Податкового Кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих норм Податкового кодексу України", який набрав чинності 06.08.2011 року.

Умови призначення пенсії за віком визначені статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", відповідно до якої жінки мають право на призначення пенсії за віком після досягнення 55 років, та наявності страхового стажу не менше п'яти років (з 1 жовтня 2011 року жінки, які народилися після 1 квітня 1960 року по 30 вересня 1960 року, мають право на призначення пенсії за віком після досягнення 59 років та наявності страхового стажу не менше 15 років).

По даних відділу пенсійного забезпечення, 11 вересня 2010 року позивачці призначено

пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до пункту "б" ст.13 Закону України "Про

пенсійне забезпечення" (жінкам після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах). Призначення та виплата пенсії зазначеним особам провадиться відповідно до цього Закону.

Враховуючи вищезазначене, фізичні особи - підприємці, які отримують пенсію за віком, призначену на пільгових умовах відповідно до ст.13 Закону України "Про. Пенсійне забезпечення", розмір якої обчислено за нормами Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування", сплачують єдиний внесок на добровільних засадах після досягнення пенсійного віку, встановленого ст.26 Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування"

Відповідно до інформації, наданої Державною податковою службою України в рамках діючої Угоди про міжвідомче інформаційне співробітництво між Державною податковою службою України та Пенсійним фондом України від 21.02.2012 року та пункту 1 Протоколу № 1 від 25.04.2012., ОСОБА_1 з 1 січня 2012 року є платником єдиного податку.

Тому, ОСОБА_1 як фізична особа - підприємець, яка обрала спрощену систему оподаткування є платником єдиного внеску (відповідно до п.4 ч.1 ст.4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування").

Порядок нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску визначається виключно цим

Законом та прийнятими відповідно до нього нормативно-правовими актами (ч.4 ст.8 Закону).

Законом передбачено, що платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному

обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок (п.1 ч.2 ст.6 Закону).

Відповідно до п.3 ч.1 ст.7 Закону, єдиний внесок нараховується для фізичних осіб -підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування, - на суми, що визначаються такими платниками самостійно для себе та членів сім'ї, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленого цим законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за кожну особу.

Відповідно до Закону України "Про внесення змін до статей 9 і 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов"язкове державне соціальне страхування" зазначені платники зобов"язані сплатити єдиний внесок до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок. Так, фізичні особи - підприємці, які обрали спрощену систему оподаткування, за перший квартал 2013 рік зобов'язані були сплатити єдиний внесок до 20.04.2013р.

За даними розрахунку фізичної особи-підприємця, який обрав спрощену систему оподаткування за перший квартал 2013 рік ОСОБА_1 належало сплатити єдиний внесок до 20.04.2013р. в сумі 1194,03 грн.

Кошти в рахунок сплати єдиного внеску за перший квартал 2013 рік до 20.04.2013 року не надходили, тому станом на 21.04.2013р. виник борг в сумі 1194,03 грн., на підставі чого 03 травня 2013 року виставлено вимогу №Ф-893 на 1194,03 грн..

Просить скасувати постанову та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з'явилися, а відтак на підставі п.2 ч.1 ст.197 КАС України суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем, зареєстрованою в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 14 вересня 2000 року, з 01 січня 2012 року є платником єдиного податку із видом діяльності - роздрібна торгівля з лотків та на ринках (а.с.8-9). Перебуває на обліку в УПФ України в Яворівському районі та отримує пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (а.с.10).

Відповідачем 03 травня 2013 року прийнята вимога про сплату боргу №Ф893, а саме суми недоїмки зі сплати єдиного внеску в розмірі 1194,03 грн. за січень-березень 2013 року.

Договір з Пенсійним фондом України про добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування позивачка не укладала.

Статтею 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон № 2464-VI) передбачено, що єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) -консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Статтею 4 цього ж Закону визначений перелік осіб, що є платниками єдиного внеску.

Пунктом 4 частини першої даної статті передбачено, що платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та члени сімей цих осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності.

Пунктом сьомим Розділу першого Закону України від 07 липня 2011 року № 3609-VI «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих норм Податкового кодексу України» внесені зміни до Закону № 2464-VI, за якими статтю четверту цього Закону доповнено частиною четвертою. У відповідності до нової норми особи, зазначені у пункті 4 частини першої цієї статті, які обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) пенсія - це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім'ї у випадках, визначених цим Законом.

Частиною 1 статті 9 цього Закону також встановлено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Доводи відповідача про те, що до позивачки не може бути застосовані положення частини 4 статті 4 Закону № 2464-VI, оскільки вона не досягла пенсійного віку 55 років, а тому не звільнена від сплати єдиного внеску у зв'язку із недосягненням нею пенсійного віку, колегія суддів вважає безпідставними з наступних підстав.

Згідно із абзацами першим та другим пункту 16 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Зокрема, положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-ХІІ) застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах.

Так, статтею 2 Закону № 1788-ХІІ визначено виключний перелік трудових пенсій, які призначаються за цим Законом (за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років). Загальні умови призначення пенсій за віком визначені статтею 12 Закону № 1788-ХІІ та частиною першою статті 26 Закону № 1058-IV. Таке право, зокрема, виникає у жінок після досягнення 55 років та за наявності відповідного стажу. При цьому, статтею 13 Закону № 1788-ХІІ, на підставі пункту «б» частини першої якої, позивач отримує пенсію, передбачена можливість призначення пенсії за віком на пільгових умовах - із зменшенням віку, зазначеного у статті 12 цього Закону, та за наявності відповідного трудового стажу.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що особи, яким пенсія за віком призначена відповідно до статті 13 Закону №1788-ХІІ, не є платниками єдиного внеску за себе згідно з частиною четвертою статті 4 Закону №2464-VI, так само як і особи, які є пенсіонерами за віком на загальних умовах, оскільки згадана норма не містить будь-яких винятків щодо пенсіонерів за віком.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права викладена у постановах Верховного Суду України від 15.04.2014 року № 21-57а14 та № 21-70а14, від 13.05.2014 року № 21-74а14.

Таким чином, суд першої інстанції підставно вважав, що позивач отримує довічну пенсію за віком, звільнена від сплати за себе єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а тому дії відповідача по нарахуванню останній суми заборгованості за період січень-березень 2013 року в розмірі 1194 грн. 03 коп. є неправомірними, а вимога про сплату боргу на зазначену суму підлягає скасуванню.

Ст.195 ч.1 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, а тому в іншій частині постанова суду не переглядалась.

Відповідно до ст.71 КАС України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

При цьому, колегія суддів враховує вимоги ч.2 ст.71 КАС України, якою передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, то воно не може бути скасоване чи змінене з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст.160, 195-197, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Яворівському районі Львівської області - залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2014р. по справі №813/4328/13-а - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий суддя: М.П.Кушнерик

Судді: О.І.Мікула

А.Р.Курилець