Справа № 804/15301/14
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2015-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

22 вересня 2015 рокусправа № 804/15301/14
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сафронової С.В.

суддів: Поплавського В.Ю. Чепурнова Д.В.

за участю секретаря судового засідання: Олійник Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Дніпропетровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2014 року у справі № 804/15301/14 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю НВП "Ременергомаш" до Дніпропетровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИЛА:

19.09.2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю НВП "Ременергомаш" (далі - ТОВ НВП "Ременергомаш", позивач) звернулось до суду першої інстанції з позовом до Дніпропетровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області (далі - Дніпропетровська ОДПІ, відповідач), в якому просить: скасувати податкові повідомлення-рішення Дніпропетровської ОДПІ від 10.09.2014 р., № №

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2014 року адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Дніпропетровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області від 10.09.2014 р. № форми "Р" про збільшення Товариству з обмеженою відповідальністю НВП "Ременергомаш" грошового зобов'язання з податку на прибуток у сумі 165639, 00 грн., з яких 110426, 00 грн. - за основним платежем та 55213, 00 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Дніпропетровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області від 10.09.2014 р. № форми "Р" про збільшення Товариству з обмеженою відповідальністю НВП "Ременергомаш" грошового зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 145297, 50 грн., з яких 96865, 00 грн. - за основним платежем та 48432, 50 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями.

Не погодившись з вищевказаною постановою відповідач подав апеляційну скаргу, мотивуючи тим, що судом першої інстанції під час винесення судового рішення були порушені норми матеріального та процесуального права, та просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Дослідивши доводи апеляційної скарги за матеріалами справи та перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ТОВ НВП "Ременергомаш" () зареєстроване Виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради 26.01.2011 р., перебуває на податковому обліку в Дніпропетровській ОДПІ.

Дніпропетровською ОДПІ з 15.08.2014 р. по 18.08.2014 р. проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ НВП "Ременергомаш" з питань дотримання вимог податкового законодавства України при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з платником податків ТОВ "КСА" за жовтень 2013 р.

За результатами перевірки відповідачем складено акт від 27.08.2014 р. № 585/2204/37452454, за висновками якого відповідачем встановлено порушення ТОВ НВП "Ременергомаш": за результатами перевірки ТОВ НВП "Ременергомаш" не підтверджено реальність здійснення господарських відносин із ТОВ "КСА", їх вид, обсяг, якість, розрахунки, а саме: встановлено відсутність об'єктів оподаткування та неможливість реального здійснення платником податків операцій з ТОВ "КСА" за жовтень 2013 р.; в порушення п.п. 135.5.4 п. 135.5 ст. 135, п. 137.4 ст. 137, п. 138.2 ст. 138, п.п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України ТОВ НВП "Ременергомаш" занижено валові доходи отримані від невстановленої юридичної та/або фізичної особи за 2013 р. всього на суму 581189, 00 грн., що призвело до заниження податку на прибуток за 2013 р. всього на суму 110426, 00 грн.; в порушення п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 ПК України завищено податок на додану вартість всього на суму 96865, 00 грн., в тому числі за жовтень 2013 р. на суму 94960, 00 грн. та за березень 2014 р. на суму 1905, 00 грн.

На підставі акту перевірки від 27.08.2014 р. № 585/2204/37452454 відповідачем 10.09.2014 р. було винесено податкові повідомлення-рішення: № , яким ТОВ НВП "Ременергомаш" збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму - 145297, 50 грн., з яких 96865, 00 грн. - за основним платежем, 48432, 50 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами); № , яким ТОВ НВП "Ременергомаш" збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств на загальну суму - 165639, 00 грн., з яких 110426, 00 грн. - за основним платежем, 55213, 00 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

Правомірність прийняття контролюючим органом податкових повідомлень-рішень № та № є предметом розгляду в даній адміністративній справі.

Вирішуючи спір у справі та задовольняючи позовні вимоги позивача у повному обсязі, суд першої інстанції виходив з того, що позивач мав в наявності всі первинні документи, що підтверджують обсяги задекларованих витрат. Угода укладалась підприємством в межах господарської діяльності, згідно з установчими, реєстраційними та дозвільними документами. Згідно з отриманими податковими накладними позивач мав законні підстави для включення певних сум до складу податкового кредиту. Крім того, позивачем доведено обґрунтованість віднесення до податкового кредиту суми 96865, 00 грн. з податку на додану вартість та 110426, 00 грн. з податку на прибуток у відповідних періодах, які не визнала податкова інспекція. Тому, податкові повідомлення-рішення прийняті контролюючим органом без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішень, у зв'язку з чим оскаржувані податкові повідомлення-рішення є протиправними.

Судова колегія апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 198.1. ст. 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Згідно до п. п. 198.2, 198.3 ст. 198 ПК України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається: дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг, дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до ст. 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 193. 1 ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

У відповідності до п. 201.1 ст. 201 ПК України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну, в якій зазначаються обов'язкові реквізити визначенні даною статтею. Податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товарів, послуг.

Пункт 198.6 ст. 198 ПК України встановлює, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу). У разі якщо на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, які попередньо віднесені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до закону.

Судом встановлено, що основними видами діяльності ТОВ НВП "Ременергомаш" є 25.11 виробництво будівельних металевих конструкцій і частин конструкцій; 43.21 електромонтажні роботи; 46.13 діяльність посередників у торгівлі деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічними виробами; 46.90 неспецалізована оптова торгівля; 71.12 діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах; 73.11 рекламні агентства; 41.20 будівництво житлових і нежитлових будівель.

У період, що перевірявся, позивачем використовувались приміщення відповідно до договору оренди від 01.01.2013 р. № 65 з ТДВ АТП 11262 "Важавтотранс".

Позивач здійснює господарську діяльність, пов'язану зі створенням об'єктів архітектури, на підставі ліцензії серії АВ № 617285, виданої 22.02.2012 р. стоком дії до 22.02.2015 р.

Як встановлено матеріалами справи, між ТОВ НВП "Ременергомаш" та ТОВ "КСА" були встановлені господарські правовідносини.

Реальність господарських операцій позивача з ТОВ "КСА", а також рух активів підтверджується наступними первинними документами: договором, специфікаціями, рахунками-фактури, видатковими накладними, податковими накладними, договором на відступлення права вимоги, платіжними дорученнями, товарно-транспортними накладними.

Також на підтвердження здійснення господарських операцій між позивачем та ТОВ "КСА", позивачем до суду надано: картки складського обліку матеріалів, технічну документацію на продукцію, сертифікати якості, сертифікати відповідності на товари, паспорт на товар "Тельфер електричний серії ЕЛ-72200", оборотно-сальдову відомість по рахунку позивача.

Статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 № 996-ХІV (далі - Закон № 996) визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно ч. 2 ст. 3 Закону № 996 бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством; фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, грунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Як зазначено в ч. 1 ст. 9 Закону № 996 підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій; первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Необхідними умовами для висновку про нікчемність угоди згідно до ст. 207 ГК України та ст. 228 ЦК України є доведення факту наявності за відомо суперечної інтересам держави та суспільства мети укладення угоди сторонами, а також наявність вини у формі умислу хоча б у однієї із сторін щодо настання відповідних наслідків. Інтерес держави і суспільства у сплаті суб'єктами оподаткування податків випливає з обов'язку кожного сплачувати податки і збори, закріпленому в ст. 67 Конституції України та законах України про оподаткування.

Отже, суб'єктний склад правопорушення повинен бути встановлений компетентним державним органом і підтверджений законодавчо визначеними належними засобами доказування.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що угода, яка укладена між ТОВ НВП "Ременергомаш" та ТОВ "КСА" оформлена належним чином: договір поставки № К101301 від 01.10.2013 р. підписано уповноваженими особами, які на час підписання договору та його виконання мали необхідний обсяг правосуб'єктності. Спірний правочини не визнано судом недійсними і його недійсність прямо не встановлена законом, у зв'язку з чим існує презумпція правомірності правочину. Правочин з поставки товару виконано сторонами в повному обсязі. ТОВ НВП "Ременергомаш" на виконання умов вищевказаного договору отримало товарно-матеріальні цінності, постачальник ТОВ "КСА" отримав оплату за товар.

Також, суд першої інстанції вірно звернув увагу, що Актом перевірки від 27.08.2014 р. № 585/2204/37452454 не доведено факти та обставини, наявність яких необхідна для висновку про нереальність (нікчемність) правочину.

Окрім того, висновки відповідача не підтверджуються належними доказами стосовно відсутності об'єктів оподаткування по ланцюгу постачання ТОВ "КСА" до ТОВ НВП "Ременергомаш".

Єдиним допустимим засобом доказування нереальності правочину, вчиненого між суб'єктами господарювання може бути лише судове рішення, яким встановлена недійсність такого правочину.

Отже, правомірність формування платником податку податкового кредиту визначається фактичним проведенням операцій платником податку зі своїми безпосередніми контрагентами, які оформлені належними документами.

Разом з тим, матеріалами справи встановлено, що товари, придбані у ТОВ "КСА" за договором від 01.10.2013 р., використано позивачем у власній господарській діяльності. А саме, ТОВ НВП "Ременергомаш" (виконавець) було укладено угоди з ПАТ "ДТЕК Дніпроенерго" (замовник) про надання послуг, на виконання яких позивачем були виконані роботи: ремонт підмінних редукторів підйому та замикання грейфера, виготовлення тросових барабанів для крана-перевантажувача; капітальний ремонт ділянки підкранових шляхів кранів - перевантажувачів тощо (згідно актів виконаних робіт). Договори про надання послуг виконані повністю. До виконання вказаних робіт позивачем були залучені фахівці, що підтверджується договорами цивільно-правового характеру, копії яких наявні в матеріалах адміністративної справи. Як вже було встановлено судом, вказані роботи виконані ТОВ НВП "Ременергомаш" в рамках ліцензії серії АВ № 617285, виданої 22.02.2012 р.

Суд першої інстанції посилаючись на ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" та п. 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 р. № 363 (далі - Правила № 363) та дослідивши товарно-транспортні накладні, правильно прийшов до висновку, що відсутні підстави вважати, що подані товарно-транспортні накладні не підтверджують фактичне транспортування та отримання товарно-матеріальних цінностей позивачем.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що позивач формував свої витрати та податковий кредит у перевіряємому періоді на підставі первинних документів та податкових накладних, які відповідають встановленим для них вимогам, своєчасно та в межах проведених господарських операцій. Отже, у суду відсутні підстави вважати, що позивач склав свою податкову звітність з податку на додану вартість без відповідного підтвердження первинними документами.

Згідно п. 44.1 ст. 44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Суд апеляційної інстанції погоджується з доводами суду першої інстанції, що об'єктом оподаткування є певна операція між конкретними суб'єктами господарювання, яка має бути підтверджена необхідними первинними документами. Операції, що формують податковий кредит для цілей визначення оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Оскільки, позивач мав в наявності всі первинні документи, що підтверджують обсяги задекларованих витрат, а угода укладалась підприємством в межах господарської діяльності, згідно з установчими, реєстраційними та дозвільними документами, то згідно з отриманими податковими накладними позивач мав законні підстави для включення певних сум до складу податкового кредиту.

Виходячи з вищевказаного, колегія суддів апеляційного суду вважає, що в межах апеляційної скарги порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при вирішенні цієї справи не допущено. Правова оцінка обставин у справі дана вірно, обґрунтовано, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, 206 КАС України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Дніпропетровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області - без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2014 року - залишити без змін

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, встановлені статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: С.В. Сафронова

Суддя: В.Ю. Поплавський

Суддя: Д.В. Чепурнов