Справа № 2270/1924/12
Суддя: Ланченко Л.В.
Дата ухвалення: 2015-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2015 року м. Київ К/9991/43945/12

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого Ланченко Л.В.

суддів Моторного О.А.

Цвіркуна Ю.І.

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу

Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3

на постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 14.06.2012

у справі №2270/1924/12

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4

до Державної податкової інспекції у м.Хмельницькому

про визнання відмови протиправною та зобов'язання видати свідоцтво про сплату єдиного податку на 2012 рік, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 20.03.2012 позов задоволено. Визнано протиправною відмову державної податкової інспекції в м.Хмельницькому у видачі фізичним особам-підприємцям ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 свідоцтв про сплату єдиного податку на 2012 рік.

Зобовґязано державну податкову інспекцію в м.Хмельницькому видати фізичним особам-підприємцям ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 свідоцтва про сплату єдиного податку на 2012 рік згідно поданих заяв.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 14.06.2012 постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 20.03.2012 скасовано, прийнято нове рішення, яким в задоволенні позову відмовлено.

У справі відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою позивача-1 та позивача-2, у якій ставиться питання про скасування рішення суду апеляційної інстанції із залишенням в силі рішення суду першої інстанції, у зв'язку з порушенням норм матеріального права.

Перевіривши під час попереднього судового засідання повноту встановлення обставин справи та правильність їх юридичної оцінки в судових рішеннях в межах доводів касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивачі зареєстровані як фізичні особи-підприємці відповідно до Свідоцтв про державну реєстрацію. У 2011 році кожен з позивачів перебував на спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності.

24.01.2012 позивачами подано до податкової інспекції заяви про застосування спрощеної системи оподаткування. Проте, листами від 05.02.2012, 01.02.2012 та 02.02.2012 відповідачем повідомлено про прийняття рішення щодо відмови у видачі їм свідоцтва платника єдиного податку, мотивувавши це пп. 4 пп. 291.5.1 п. 291.5 статті 291 Податкового кодексу України, відповідно до якого не можуть бути платниками єдиного податку суб'єкти господарювання, які здійснюють видобуток, виробництво, реалізацію дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння, у тому числі органогенного утворення.

Колегія суддів погоджується з висновками суду апеляційної інстанції, щодо правомірності відмови податкового органу у видачі позивачам свідоцтва платника єдиного податку, зважаючи на наступне.

Відповідно до положень Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності», не можуть бути платниками єдиного податку, зокрема, суб'єкти господарювання, які здійснюють видобуток, виробництво, реалізацію дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння, у тому числі органогенного утворення.

Спеціальним законом, який здійснює державне регулювання видобутку, виробництва, використання, зберігання дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння та контролю за операціями з ними, є Закон України «Про державне регулювання видобутку, виробництва і використання дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння та контроль за операціями з ними».

Пунктом 2 ст.4 Закону України «Про державне регулювання видобутку, виробництва і використання дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння та контроль за операціями з ними» визначено, що всі суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, що займаються операціями з дорогоцінними металами, дорогоцінним камінням органогенного утворення та напівдорогоцінним камінням, ювелірними виробами з них, проводять їх облік за встановленими формами і подають статистичну звітність. Оперативний облік видобутку, переробки, переміщення дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння, ювелірних виробів з них ведеться суб'єктами підприємницької діяльності окремо за кожним видом операції з урахуванням технології, виду утворених відходів та виробничих втрат. Особливості обліку дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогеннного утворення та напівдорогоцінного каміння визначаються Міністерством фінансів України.

Згідно п.1-2 ст.1 Закону України «Про державне регулювання видобутку, виробництва і використання дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння та контроль за операціями з ними», ювелірні вироби підпадають під визначення «дорогоцінні метали» чи «дорогоцінне каміння». Ст.14 вищезазначеного Закону врегульовано такий вид діяльності як «торгівля дорогоцінними металами і дорогоцінним камінням та виробами з них». Відповідно до ч. 2 зазначеної статті, правила торгівлі дорогоцінними металами (крім банківських металів) і дорогоцінним камінням, дорогоцінним камінням органогенного утворення та напівдорогоцінним камінням у сирому та обробленому вигляді і виробами з них, що належать суб'єктам підприємницької діяльності на праві власності, встановлюються Кабінетом міністрів України.

Поняття «вироби із дорогоцінного металу» визначено Інструкцією про здійснення державного експертно-пробірного контролю за якістю ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.10.1999 №244, зареєстрованої в Мін'юсті України за №3698968 від 25.03.2004.

Виріб із дорогоцінного металу - це будь-який ювелірний (побутовий) виріб, виготовлений зі сплавів дорогоцінних металів (золота, срібла, платини тощо), який використовується як прикраса або предмет побуту.

Відповідно до абзацу 4 пп. 291.5.1 п. 291.5 статті 291 Податкового кодексу України не можуть бути платниками єдиного податку підприємці, які здійснюють видобуток, виробництво, реалізацію дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння, у тому числі органогенного утворення. Виходячи із буквального змісту вказаної статті, не можуть бути суб'єктами спрощеної системи оподаткування підприємці, які здійснюють торгівлю ювелірними виробами тобто виробами із дорогоцінного металу та дорогоцінного каміння.

Вищенаведеним спростовуються доводи позивачів, які наведені ними в касаційній скарзі, як підставу для скасування рішення суду апеляційної інстанції.

З огляду на викладене, судова колегія вважає, що суд апеляційної інстанції, виконавши всі вимоги процесуального законодавства, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права та постановив обґрунтоване рішення, що повно відображає обставини, які мають значення для справи. Висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються доказами, дослідженими у судовому засіданні, а тому підстав для його скасування, з мотивів викладених в касаційній скарзі, не вбачається.

Керуючись ст. ст. 220-1, 223, 224, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 та Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 відхилити, а постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 14.06.2012 залишити без змін.

Ухвала вступає в законну силу з моменту проголошення. Заява про перегляд судового рішення в адміністративній справі може бути подана з підстав, в порядку та у строки встановлені ст.ст.236-239№ КАС України безпосередньо до Верховного Суду України.

Головуючий Л.В.Ланченко

Судді О.А.Моторний

Ю.І.Цвіркун