Справа № К/9991/58095/11-С
Суддя: Амєлін С.Є.
Дата ухвалення: 2015-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2015 року м. Київ К/9991/58095/11

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Амєліна С.Є. - головуючого,

Іваненко Я.Л.,

Ліпського Д.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні адміністративну справу за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2011 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 07 червня 2011 року в справі за позовом управління Пенсійного фонду України в Коростенському районі Житомирської області до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості по внесках на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування,

в с т а н о в и л а :

У березні 2011 року управління Пенсійного фонду України в Коростенському районі Житомирської області звернулося в суд з вказаним адміністративним позовом, в якому зазначало, що відповідач у ІІІ-ІV кварталах 2010 року не сплатила страхові внески відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», що призвело до заборгованості в сумі 1 765,80 грн., яку просило стягнути.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2011 року, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 07 червня 2011 року, позов задоволено.

У касаційній скарзі, посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права, відповідач просила скасувати судові рішення та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову. У обґрунтування касаційної скарги зазначала, що вона є інвалідом ІІ групи, а тому припинила участь у системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, у зв'язку з чим спірна вимога є протиправною.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що фізична особа-підприємець ОСОБА_4 зареєстрована в управлінні Пенсійного фонду України в Коростенському районі Житомирської області як платник страхових внесків.

У зв'язку з несплатою у III-IV кварталах 2010 року страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування 08 лютого 2011 року управлінням Пенсійного фонду України в Коростенському районі Житомирської області сформовано вимогу №Ф-20-У про стягнення недоїмки зі страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування в сумі 1 756,80 грн.

Вимогу направлено відповідачу, проте борг сплачено не було.

Вирішуючи спір суди попередніх інстанцій виходили з того, що страхові внески є цільовим загальнообов'язковим платежем, який справляється на всій території України, вони не включаються до складу податків, інших обов'язкових платежів, що складають систему оподаткування, на ці внески не поширюється податкове законодавство, а іншим законодавством не можуть встановлюватися пільги зі сплати таких внесків або звільнення від сплати, тому відповідач зобов'язана сплачувати страхові внески.

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального й процесуального права, правової оцінки обставин у справі колегія суддів приходить до висновку про те, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування врегульовано Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 11 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню підлягають фізичні особи - підприємці, у тому числі ті, які обрали особливий спосіб оподаткування (єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок), та члени сімей зазначених фізичних осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності.

Згідно пункту 6 частини другої статті 17 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», в редакції чинній на час виникнення заборгованості, страхувальник зобов'язаний нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

Пунктом 2 Закону України «Про внесення змін до законів України «Про Державний бюджет України на 2010 рік» та «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»», який набрав чинності з 17 липня 2010 року, були внесені зміни до підпункту 4 пункту 8 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», згідно з яким фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок) на період дії законодавчих актів з питань особливого способу оподаткування, сплачують страхові внески в порядку, визначеному цим Законом.

Сума страхового внеску встановлюється зазначеними особами самостійно для себе та членів їх сімей, які беруть участь у провадженні такими особами підприємницької діяльності та не перебувають з ними у трудових відносинах. При цьому сума страхового внеску з урахуванням частини фіксованого або єдиного податку, що перерахована до Пенсійного фонду України, повинна становити не менше мінімального розміру страхового внеску за кожну особу та не більше розміру страхового внеску, обчисленого від максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, оподатковуваного доходу (прибутку), загального оподатковуваного доходу, з якої сплачуються страхові внески.

З наведених вимог закону вбачається, що суб'єкти підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок) повинні сплачувати страхові внески у самостійно встановленій ними сумі. При цьому сума страхового внеску, з урахуванням перерахованої частини коштів до Пенсійного фонду України, повинна становити не менше мінімального розміру страхового внеску.

Проте відповідач не врахувала зміни, що відбулися в законодавстві з питань обчислення страхових внесків для фізичних осіб-підприємців, які обрали особливий спосіб оподаткування, не сплатила страхові внески за спірний період, у зв'язку з чим управління Пенсійного фонду України в Коростенському районі Житомирської області сформувало вимогу та направило її для виконання, заборгованість добровільно сплачена не була.

Суди попередніх інстанцій прийшли до правомірного висновку, що страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування не входять до системи оподаткування, на них не поширюється податкове законодавство, а законодавством не встановлені пільги з нарахування та сплати страхових внесків або звільнення від їх сплати.

Отже, в даному випадку, відповідач не звільняється від сплати страхових внесків на обов'язкове державне пенсійне страхування, а тому зобов'язана їх сплачувати.

Судові рішення ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права, передбачених статтею 229 Кодексу адміністративного судочинства України під-став для їх скасування та ухвалення нового не вбачається.

Керуючись статтями 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2011 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 07 червня 2011 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: