Справа № 2-а-148/10
Суддя: Бойко В. І.
Дата ухвалення: 2010-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Бобровицький районний суд Чернігівської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2010 року Бобровщький районний суд Чернігівської області

в складі: головуючого судді Бойко В.І.

при секретарі ОСОБА_1, за участю позивача ОСОБА_2.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бобровиця адміністративний позов ОСОБА_2 до рядового інспектора Ніжинського ВДАІ ОСОБА_3 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності

встановив:

Позивач в заяві до суду та в судовому засіданні просить скасувати постанову серії СВ № 153181 від 07 жовтня 2010 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення стягнення у виді штрафу в розмірі 450 гривень, посилаючись на те, що 07.10.2010 року відповідач склав на нього протокол про скоєння ним адміністративного правопорушення і наклав на нього адміністративне стягнення за те,що він здійснив обгін транспортного засобу ближче чим за 50 метрів до пішохідного переходу .

Вказану постанову він вважає не законною,так як правил дорожнього руху не порушував. Зі сторони відповідача не було жодної фіксації правопорушення, не був проведений замір відстані від пішохідного переходу до місця вчинення правопорушення. Всі дії відповідача були здійсненні лише на його візуальному спостереженні і похибка відстані може бути значною.Під час складання протоколу були запрошені свідки ,які взагалі не мають ніякого відношення і не могли бачити ,як він керував автомобілем і чи дійсно був зроблений маневр обгону транспортного засобу.

Відповідач в судове засідання не з'явився, заперечень проти позову не подав, про причини неявки до суду не повідомив .Суд вважає за необхідне відповідно до вимог ст.ст.41,128 ч.4 КАС України розглянути справу на підставі наявних у ній доказів у відсутність відповідача.

Вислухавши позивача ,вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 18 КАС України передбачено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до и. З ч. 1 ст. 288 КУпАП постанову посадової особи про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Судом встановлено, що07.10.2010 року відповідачем відносно позивача винесена постанова про притягнення до адмінідповідальності за те, що він здійснив обгін транспортного засобу ближче чіт за 50 м до пішохідного переходу і за це на нього накладено адміністративне стягнення в виді штрафу в розмірі 450 гривень за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП. Відомостей про проведення замірів відстані ,які б підтверджували що саме позивач здійснив обгін транспортного засобу ближче 50 м до пішохідного переходу відповідачем не було надано і не було вжито заходів щодо опитування свідків події.

Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

Ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом (ст. 7 КУпАП).

Таким чином, відповідач, працюючи наданій дільниці по виявленню порушень ПДР України і перевіряючи дотримання вимог водіями ПДР, при винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_2 не навів ніяких доказів, які б в повній мірі підтверджували в його діях факт екоєння ним порушення вказаних в протоколі і постанові правил дорожнього руху.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - та кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності (ст. 252 КУпАП).

Цротокол про адміністративне правопорушення не є безумовним доказом скоєння адміністративного правопорушення, інших доказів вини позивача судом не встановлено.

Відповідно до ст.71 ч.2 КАС України в адмініетративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Однак відповідач не тільки не надав ніяких доказів на спростування доводів позивача, але й не з'явився в судове засідання без поважних причин, хоча про день, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином,про що свідчить поштове повідомлення про отримання судової повістки.

А тому, крім написаної відповідачем постанови про скоєння інкримінованого ОСОБА_2 . правопорушення, відповідачем в суд не надано ніяких доказів на підтвердження прийнятого рішення. Про це мало бути відомо відповідачу, так як позивач не визнавав свою вину в порушеннях ПДР України. Однак відповідач, отримавши повістку в суд і матеріалиадміністративного позову і ознайомившись з їх змістом, не з'явився в суд і не довів свою правомірність

Таким чином, в ході судового розгляду даного адміністративного позову не знайшло свого підтвердження порушення позивачем п. 14.6 ПДР України, як про це зазначено в постанові, а навпаки було ним спростовано наданими доказами. При таких обставинах суд вважає за необхідне скасувати винесену відповідачем постанову серії СВ № 153181 від 07.10.2010 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 450 гривень.

Керуючись ,ст.ст. .9,10,11, 14,159-163,167 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Скасувати постанову серії СВ № 153181 від 07 жовтня 2010року винесену рядовим інспектором Ніжинського ВДАІ ОСОБА_3 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч.2 КУпАП і накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 450 гривень.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає відповідно до ст. 171-2 КАС України.

ГОЛОВУЮЧИЙ СУДДЯ