Справа № 632/1630/15-а
Суддя: Бондар В.О.
Дата ухвалення: 2015-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2015 р.Справа № 632/1630/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бондара В.О.

Суддів: Кононенко З.О. , Калитки О. М.

за участю секретаря судового засідання Вовченко І.В

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 07.08.2015р. по справі № 632/1630/15-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління праці та соціального захисту населення Первомайської міської ради Харківської області третя особа Департамент соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації

про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

23.07.2015 року, ОСОБА_2 ( далі - позивач) звернувся до суду з адміністративною позовною заявою, в якій просив визнати дії управління праці та соціального захисту населення Первомайської міської ради Харківської області щодо не нарахування та не виплати йому одноразової грошової компенсації, як учаснику ліквідації аварії на ЧАЕС, який став інвалідом 3 групи, у розмірах, передбачених ст. 48 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон) протиправними та зобов'язати відповідача сплати™ йому компенсацію у розмірі 30 мінімальних заробітних плат, з урахуванням раніше виплачених сум. виходячи з розміру мінімальної заробітної плати.

Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 07.08.2015 року адміністративний позов - залишено без розгляду.

Позивач, не погодившись із судовим рішенням, подав апеляційну скаргу.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, позивач посилається на те, що залишаючи без розгляду позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов до неправомірного висновку про пропуск позивачем встановленого законом строку на звернення до суду.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду, що позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесений до 1 категорії, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1, виданим 05.03.2014 року Харківською обласною державною адміністрацією (а.с.11). Згідно з копією посвідченням серії НОМЕР_2, виданим відповідачем по справі 13.02.2014 року, ОСОБА_2 є інвалідом 3 групи (а.с. 11).

Відповідно до копії листа від 03.06.2015 року за №К-249/01-14 виконавчого комітету Первомайської міської ради Харківської області позивачу сплачена одноразова компенсація при встановлені 3 групи інвалідності у розмірі 189,60 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №836 від 26.07.1996 року (а.с. 12). Така ж інформація міститься в листі третьої особи від 1 0.06.2015 року за №К-860/01-48/132 (а.с. 13).

Не погоджуючись із розміром виплаченої компенсації, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Залишаючи без розгляду позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позивачем без поважних причин пропущено встановлений законодавством процесуальний строк звернення до суду.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Правовідносини з приводу строків звернення до адміністративного суду унормовані ст. 99 КАС України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Правовідносини в даній справі повинні розглядатися, в першу чергу, виходячи з правомірності або неправомірності дій чи бездіяльності органу владних повноважень, на звернення для оскарження яких Кодексом адміністративного судочинства передбачено 6 місяців.

Колегія суддів зазначає, що практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс та інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

Таким чином, для вирішення питання про наявність або відсутність пропуску строку звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів особи необхідно з'ясувати, яким саме рішенням, дією чи бездіяльністю порушені права цієї особи, коли розпочався перебіг цього строку.

Відповідно до ст.48 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено, що одноразова компенсація учасникам ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, які. у тому числі, стати інвалідами внаслідок катастрофи виплачується у порядку і розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України. Вказана редакція статті діє з 01.01.2015 року згідно зі змінами, які були внесені в неї Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014року.

Згідно з п.З ст. 116 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії. Кабінет Міністрів України забезпечує, зокрема, проведення політики у сфері соціального захисту. Постановою КМУ № 836 від 26.07.1996 ром «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» встановлений розмір та порядок сплати виплат, у тому числі, інвалідам 3 групи, яким є позивач по справі.

Відповідно до ч.2 ст. 5 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії. розгляду і вирішення спору. Таким чином, оскільки відповідач звернувся до суду 23.07.2015 року, тобто після набуття редакції ст. 48 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в новій редакції, то суд повинен розглядати його вимоги відповідно до редакції статті від 01.01.2015 року.

З матеріалів справи вбачається, що 21.05.2014 року позивач звернувся із заявою до відповідача про виплату йому одноразової компенсації як інваліду 3 групи відповідно до норм ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи». Вказана ж компенсація була виплачена позивачу ще 25.04.2014 року (а.с. 13). Отже про порушення своїх прав ОСОБА_1 дізнався в травні 2014 року, а до суду звернувся 25.07.201 5 року.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що саме з моменту отримання допомоги позивачу було достовірно відомо про наявність обставин, які на його думку, можуть свідчити про порушення прав, свобод чи інтересів, та як наслідок, саме з даного моменту у позивача виникла можливість реалізувати встановлене законом право на їх захист, у т.ч. шляхом звернення до суду із відповідним позовом.

Вказаний позов надійшов на адресу суду 23.07.2015 року, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції суду на адміністративному позові, тобто з порушенням встановленого законодавством шестимісячного строку звернення до суду.

Відповідно до ст. 100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Згідно із ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В силу приписів ч. 4 ст. 11 КАС України суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Вирішуючи питання про поважність причин пропущення строку звернення до суду з даним позовом, колегія суддів виходить з того, що поважними визнаються лише такі причини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами, тобто, які б об'єктивно та істотно перешкоджали його зверненню до суду та не залежали від його волевиявлення.

Однак позивачем, як під час розгляду справи у суді першої інстанції так і під час її апеляційного перегляду, не було надано жодних належних та допустимих доказів наявності об'єктивних причин, що перешкоджали йому своєчасно звернутися до суду з відповідним позовом про захист свого порушеного права, а судом в ході судового розгляду не встановлено.

Колегія суддів звертає увагу на те, що встановлення процесуальних строків законом та судом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності у позивача поважних пропуску строку звернення до суду, та як наслідок правомірності залишення позовних вимог без розгляду.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Колегія суддів зазначає, що позивачем, в порушення вищезазначених вимог, не було надано належних та допустимих доказів, в підтвердження факту поважності пропуску строку звернення до суду із даним позовом.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта, позивача у справі.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 07.08.2015р. по справі № 632/1630/15-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Бондар В.О.
Судді(підпис) (підпис) Кононенко З.О. Калитка О.М.
Повний текст ухвали виготовлений 05.10.2015 р.