Справа № 319/9/15-а
Суддя: Солодовніков Р. С.
Дата ухвалення: 2015-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КУЙБИШЕВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 319/9/15-а
Провадження №2-а/319/3/2015
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2015 року смт Куйбишеве

Суддя Куйбишевського районного суду Запорізької області Солодовніков Р.С., розглянувши в приміщенні Куйбишевського районного суду Запорізької області в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Куйбишевської районної державної адміністрації Запорізької області, про визнання дій протиправними та стягнення недоотриманої разової щорічної допомоги до 5 травня за 2014 рік, -

В С Т А Н О В И В :

12 січня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Куйбишевської районної державної адміністрації Запорізької області (далі УПСЗН Куйбишевської РДА), в якому просить визнати протиправними дії відповідача під час проведення виплати одноразової щорічної допомоги до 5 травня за 2014 рік та стягнути з відповідача на свою користь зазначену допомогу в розмірі семи мінімальних пенсій за віком з урахуванням раніше сплаченої суми.

В обґрунтування позовних вимог вказав, що відповідно до ст.13 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту йому щорічно до 5 травня повинна надаватись грошова допомога в розмірі семи мінімальних пенсій за віком, як інваліду ІIІ групи. Мінімальна пенсія за віком відповідно до Закону України Про загальнообов'язкове пенсійне страхування і Закону України Про Державний бюджет України на 2014 рік складає 949 грн. Отже, сума виплати мала б складати 7592 грн., проте УПСЗН Куйбишевської РДА виплатило позивачу одноразову грошову допомогу до 5 травня за 2014 рік лише в розмірі 2020 гривень. За таких обставин ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом.

Ухвалою суду від 13 січня 2015 року відкрито скорочене провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до УПСЗН Куйбишевської РДА про визнання дій протиправними та стягнення недоотриманої одноразової щорічної допомоги до 5 травня за 2014 рік.

Відповідач подав письмові заперечення проти позову, в яких зазначив про те, що позов ОСОБА_1 предявлено до суду поза строками, передбаченими частиною другою статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України). До того ж, виплата позивачу разової грошової допомоги до 5 травня за 2014 рік була проведена 25 квітня 2014 року у розмірі, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України від 16 квітня 2014 року №102 Деякі питання виплати у 2014 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту і Про жертви нацистських переслідувань.

Суд, розглядаючи справу в порядку скороченого провадження, оцінивши повідомлені сторонами обставини, вважає за можливе прийняти законне та обґрунтоване судове рішення за наявності достатніх підстав для цього, а саме, про часткове задоволення позову.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що позивач є інвалідом війни третьої групи (безстроково) та перебуває на обліку в УПСЗН Куйбишевської РДА. Статус позивача підтверджується копією посвідчення серії Є №027325 від 25 травня 2006 року та довідкою МСЕК серії АВ 003382 від 29.05.2009 року (а.с.6-7).

У 2014 році ОСОБА_1 звернувся до відповідача з заявою про виплату йому щорічної допомоги до 5 травня за 2014 рік відповідно до норм ст.13 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту.

Листом від 01 грудня 2014 року за вих. №01-11/2782 ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні заяви, обґрунтовуючи свою відмову тим, що розмір щорічної допомоги до 5 травня визначається Кабінетом Міністрів України. Згідно Постанови КМУ від 16 квітня 2014 року №102 Деякі питання виплати у 2014 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту і Про жертви нацистських переслідувань позивачу була виплачена щорічна допомога до 5 травня за 2014 рік в сумі 2020 грн. Грошові кошти були перераховані позивачу на відділення Ощадбанк (а.с.8).

Не погодившись з відмовою відповідача щодо соціальних виплат, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Право позивача ОСОБА_1 на оскарження дій відповідача, який згідно змісту п.7 ст.3 КАС України є субєктом владних повноважень, безпосередньо передбачено ст.ст.4,6, п.1 ч.2 ст.17 КАС України.

Відповідно до частини 1 статті 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно частини 2 статті 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Предметом оскарження у даній справі є розмір щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2014 рік відповідно до ст.13 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту.

За своєю правовою суттю така допомога є періодичним платежем, що надається щорічно.

Відповідно до ст.17-1 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12-16 цього Закону , здійснює центральний орган виконавчої алоди, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, через відділення звязку або через установи банків (шляхом перерахування на особовий рахунок отримувача) пенсіонерам за місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання. Особи, які не отримали разової грошової допомоги до 5 травня, мають право звернутись за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.

Щодо виплати щорічної допомоги до 5 травня за 2014 рік позивач звернувся до відповідача у 2014 році, на що отримав відповідь від 01 грудня 2014 року, дізнавшись про порушення своїх прав, після чого ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду 12 січня 2015 року, тобто в межах строку звернення до суду, передбаченого ч.2 ст.99 КАС України, а тому суд не бере до уваги заперечення відповідача про порушення позивачем строків звернення до адміністративного суду.

По суті позовних вимог, суд прийшов до наступних висновків.

Згідно з ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо соціального захисту ветеранів війни визначені та закріплені в Законі України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту.

Відповідно до частини 5 ст. 13 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, в редакції Закону України Про внесення змін до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" N 367-XIV від 25.12.98 року, щорічно до 5 травня інвалідам війни ІIІ групи виплачується разова грошова допомога у розмірі семи мінімальних пенсій за віком.

Пунктом 20 Розділу ІІ Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України N 107-VI від 28.12.2007 року була змінена вище зазначена стаття Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, а саме передбачено, що щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом України про Державний бюджет.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. № 10-рп/2008 визнані такими, що не відповідають Конституції України положення п. 20 розділу ІІ Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України стосовно виплати щорічної разової допомоги.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

У 2009-2014 роках зміни до ст. 13 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту не вносилися.

Таким чином, відповідач у 2014 році повинен був застосовувати законодавство, яке діяло на час проведення відповідних щорічних виплат грошової допомоги до 5 травня, а саме, ст. 13 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту в редакції від 25.12.98 року, а саме інвалідам війни щорічно до 5 травня виплачується разова грошова допомога у розмірах: інвалідам ІII групи - сім мінімальних пенсій за віком.

При обчисленні разової грошової допомоги до 5 травня, розмір мінімальної пенсії за віком розраховується виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого Законом України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. А саме, відповідно до ч.1 ст. 28 цього Закону, розмір мінімальної пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок 20 років страхового стажу, встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Прожитковий мінімум встановлюється Кабінетом Міністрів України та щороку затверджується Верховною Радою України в Законі про Державний бюджет України на відповідний рік.

Щодо дій відповідача стосовно призначення позивачу до виплати разової грошової допомоги до 5 травня 2014 року відповідно до приписів постанови Кабінету Міністрів України від 16.04.2014 року №102, суд зазначає, що відповідно до п. 6-7 Прикінцевих положень Закону України Про Державний бюджет України на 2014 рік від 16.01.2014 № 719-VII установлено, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

Вказана норма набула чинності з 03.08.2014 року у зв'язку з вступом в законну силу Закону України Про внесення змін до Закону України Про Державний бюджет України на 2014 рік від 31 липня 2014 року № 1622-VII.

Згідно зі ст. 3 Бюджетного Кодексу України бюджетний період для всіх бюджетів, що складають бюджетну систему України, становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року.

З аналізу наведених норм вбачається, що визначення порядку та розмірів виплат зазначеним категоріям громадян у 2014 бюджетного року делеговано Кабінету Міністрів України.

З метою забезпечення виплати разової грошової допомоги ветеранам війни, особам, на яких поширюється дія Законів України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, Кабінетом Міністрів України прийнято постанову Кабінету Міністрів України від 16 квітня 2014 року № 102, відповідно до якої у 2014 році розмір щорічної разової допомоги до 5 травня інвалідам війни ІІІ групи встановлено у розмірі 2020 гривень.

Оскільки з однопредметних законодавчих норм рівної ієрархії при вирішенні спору застосуванню підлягає законодавча норма, що не визнана неконституційною та прийнята пізніше, в даному випадку норми Закону України Про внесення змін до Закону України Про Державний бюджет України на 2014 рік від 31 липня 2014 року № 1622-VII мають застосовуватись з 03.08.2014 року замість відповідних норм Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту.

З матеріалів справи вбачається, що спірна щорічна одноразова грошова допомога до 5 травня за 2014 рік нарахована у розмірі 2020,00 грн. та виплачена позивачу 25 квітня 2014 року, тобто до моменту набрання чинності Закону України Про внесення змін до Закону України Про Державний бюджет України на 2014 рік від 31 липня 2014 року № 1622-VII (а.с.15).

Доказів сплати позивачу суми недоплаченої щорічної одноразової грошової допомоги до 5 травня за 2014 рік у розмірі, встановленому Законом України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, матеріали справи не містять.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що права позивача щодо отримання щорічної одноразової грошової допомоги до 5 травня за 2014 рік у розмірі, встановленому ст. 13 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, порушені.

Таким чином, здійснюючи нарахування та виплату позивачу у 2014 році щорічної одноразової грошової допомоги до 5 травня за 2014 рік у розмірі меншому ніж це передбачено ст. 13 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, відповідач діяв неправомірно.

Суд приходить до висновку щодо неправомірності посилання відповідача на норми Закону України Про Державний бюджет України на 2014 рік та постанови Кабінету Міністрів України від 16 квітня 2014 року № 102, якими обґрунтовано висновок щодо правильності нарахування та виплати щорічної разової допомоги до 5 травня інвалідам війни 3 групи у розмірі 2020,00 гривень.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що при визначенні позивачеві розміру одноразової грошової допомоги до 5 травня за 2014 рік у квітні 2014 року відповідач повинен був керуватись положеннями Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, а не положеннями постанови Кабінету Міністрів України від 16.04.2014 року № 102, виходячи з загальних принципів пріоритетності законів над підзаконними актами.

Однак, на думку суду, вимоги позивача в частині стягнення з відповідача недоотриманої суми щорічної разової грошової допомоги до 5 травня не підлягають задоволенню, оскільки суд не може перебирати на себе функцію здійснення перерахунку та нарахування недоотриманих сум грошової допомоги замість органу, якому надані такі повноваження.

З метою належного захисту порушених прав позивача, та у відповідності до ч.2 ст. 11 КАС України, суд прийшов до висновку про необхідність зобов'язати відповідача провести перерахунок та виплату спірної щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2014 рік у розмірі, встановленому ст. 13 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, з урахуванням раніше сплаченої суми.

Судові витрати по справі підлягають розподілу у відповідності до ст. 94 КАС України.

Щодо вимог позивача про негайне виконання постанови суду, то такі вимоги згідно зі ст.256 КАС не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.46 Конституції України, ст. 13 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, ст.ст.11,69-71,94,1832,256 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до УПСЗН Куйбишевської РДА про визнання дій протиправними та стягнення недоотриманої разової щорічної допомоги до 5 травня за 2014 рік, - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення Куйбишевської районної державної адміністрації Запорізької області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 разової щорічної допомоги до 5 травня за 2014 рік в розмірах, нижчих ніж передбачено частиною пятою статті 13 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту.

Зобов'язати Управління соціального захисту населення Куйбишевської районної державної адміністрації Запорізької області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 разову щорічну допомогу до 5 травня за 2014 рік відповідно до положень частини пятою статті 13 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту в розмірі семи мінімальних пенсій, встановлених на день виплати, з урахуванням виплаченої раніше суми.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання стороною або іншою особою, яка брала участь у справі, її копії шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції Куйбишевський районний суд Запорізької області заяви за правилами, встановленими статтями 185-187 КАС України.

Постанова відповідно до частини 9 статті 1832 КАС України є остаточною, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку.

Суддя: Р.С.Солодовніков