Справа № 140/607/15-а
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2015-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 140/607/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Безрученко А. М.

Суддя-доповідач: Граб Л.С.

01 жовтня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Граб Л.С.

суддів: Боровицького О. А. Совгири Д. І.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Немирівському районі Вінницької області на постанову Немирівського районного суду Вінницької області від 10 липня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у Немирівському районі Вінницької області про визнання дій неправомірними та зобов"язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

В березні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України у Немирівському районі, в якому просив визнати протиправним та скасувати протокол №234 від 04.02.2015 року УПФУ в Немирівському районі щодо відмови в призначенні йому пенсії за віком по списку №2 на пільгових умовах згідно ст. 13 п. «б» Закону України «Про пенсійне забезпечення»; зобов'язати УПФУ в Немирівському районі призначити йому пенсії за віком по Списку №2 на пільгових умовах згідно ст. 13 п. «б» Закону України «Про пенсійне забезпечення» з моменту звернення за призначенням пенсії з 02.03.2015 року.

Постановою Немирівського районного суду Вінницької області від 10.07.2015 року позов задоволено: протокол № 234 від 04.03.2015 року управління Пенсійного фонду України у Немирівському районі про відмову в призначенні пільгової пенсії ОСОБА_2 визнано неправомірним; зобов'язано управління Пенсійного фонду України у Немирівському районі усунути допущені порушення і задовольнити вимоги позивача, призначити, виплачувати ОСОБА_2 пенсію за віком на пільгових умовах, згідно п «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог повністю, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом при ухваленні рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про час, дату та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явились.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, відповідно до пунктів 1, 2 частини 1 статті 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, давши правову оцінку обставинам у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а постанову Немирівського районного суду Вінницької області від 10.07.2015 року - змінити, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, загальний трудовий стаж ОСОБА_2 складає більш ніж 30 років.

Відповідно до записів у трудовий книжці ОСОБА_2 працював у ВСП Самчинецьке кар'єроуправління: з 01 липня 2002 року по 15 листопада 2004 року механіком з ремонту транспортного устаткування; з 15 листопада 2004 року по 1 лютого 2007 року начальником цеху гірничого; з 01 лютого 2007 року по 26 грудня 2007 року начальником цеху; з 26 грудня 2007 року по 1 квітня 2009 року механіком з ремонту гірничого обладнання ; З 01 квітня 2009 року по 06 жовтня 2011 року механіком;

з 06 жовтня 2011 року по дату звернення - слюсарем черговим та з ремонту устаткування.

Вищевказані посади вважаються такими, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №2.

Позивач, досягнувши 56-річного віку, вважаючи, що має 10 років пільгового стажу, звернувся до управління Пенсійного фонду України у Немирівському районі з заявою про призначення пенсії, однак протоколом №234 від 04.03.2015 року відповідачем відмовлено в призначенні пенсії за віком по Списку №2 на пільгових умовах згідно п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в зв'язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.

Вважаючи таку відмову протиправною, ОСОБА_2 звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції, однак, вважає, що рішення Немирівського районного суду підлягає зміні, зважаючи на наступне.

Відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - чоловіки, після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються зі зменшенням віку, передбаченого ст. 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам.

Як вбачається з матеріалів справи, за результатами атестації робочих місць підтверджено право позивача на пільгову пенсію за Списком №2 на посадах: начальника цеху гірничого, механіка з ремонту гірничого обладнання, механіка 2 гр. по ремонту гірничого обладнання, слюсаря черговий та з ремонту устаткування, а тому пільговий стаж ОСОБА_2 складає 10 років 2 місяці 16 днів.

Враховуючи вищевикладене, позивач набув права на зменшення пенсійного віку на 4 роки.

Що стосується тверджень УПФУ в Немирівському районі про відсутність посади начальника цеху в Списку №2, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно наказу від 15.11.2004 року ОСОБА_2 переведено з посади механіка по ремонту транспортного цеху на посаду начальника гірничого цеху.

Як вбачається з обставин справи, в трудову книжку позивача спочатку внесено неповну назву його посади, проте наказом Самчинецького кар'єроуправління від 05.05.2015 року змінено запис у трудовий книжці на вірний - «начальник гірничого цеху» замість невірного «начальник цеху».

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає безпідставними твердження відповідача щодо відсутності правових підстав зарахування періоду роботи позивача на посаді начальника гірничого цеху до пільгового стажу роботу, що дає право на пенсію за Списком №2.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що відповідачем не надано суду достатньо належних доказів, які б свідчили про неправомірність заявлених позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не викликають сумнівів щодо правильності висновків суду першої інстанції.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно по суті вирішив розглядуваний спір, однак не вказав, період, з якого підлягає задоволенню порушене права позивача.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 звернувся до УПФУ в Немирівському районі з заявою про призначення пенсії 02.03.2015 року та саме з цієї дати просив призначити йому пенсію, колегія суддів вважає, що позовна вимога про зобов'язання призначити йому пенсію з 02.03.2015 року підлягає задоволенню.

Зважаючи на вищевикладене, враховуючи повноваження суду при вирішенні справи, визначені ч. 2 ст. 162 КАС України, колегія суддів приходить до висновку про зміну рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 201 КАС України підставою для зміни судового рішення є вирішення не всіх позовних вимог або питань.

Враховуючи викладене, беручи до уваги положення ст. 195 КАС України, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 201, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргууправління Пенсійного фонду України у Немирівському районі Вінницької області задовольнити частково.

Постанову Немирівського районного суду Вінницької області від 10 липня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у Немирівському районі Вінницької області про визнання дій неправомірними та зобов"язання вчинити певні дії змінити .

Викласти абзац 3 постанови Немирівського районного суду Вінницької області від 10 липня 2015 року наступним чином:

"Зобов'язати управління Пенсійного фонду України у Немирівському районі призначити та виплачувати ОСОБА_2 пенсію за віком на пільгових умовах, згідно п «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 02.03.2015 року."

В решті постанову Немирівського районного суду Вінницької області від 10 липня 2015 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий Граб Л.С.

Судді Боровицький О. А.

Совгира Д. І.