Справа № 820/2881/15
Суддя: Старостін В.В.
Дата ухвалення: 2015-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2015 р.Справа № 820/2881/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Старостіна В.В.

Суддів: Рєзнікової С.С. , Бегунца А.О.

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "СТРОЙКОМ ЛТД" на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 10.06.2015р. по справі № 820/2881/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "СТРОЙКОМ ЛТД"

до Індустріальної об'єднаної Державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області

про скасування податкового повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю фірми "СТРОЙКОМ ЛТД", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Індустріальної об'єднаної Державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області, в якому просить суд скасувати податкове повідомлення - рішення Індустріальної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області № від 13.01.2015 року.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначав, що оскаржуване податкове повідомлення - рішення Індустріальної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області прийнято з порушенням норм чинного законодавства, а тому підлягає скасуванню.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 10.06.2015 року у задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "СТРОЙКОМ ЛТД" до Індустріальної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення - відмовлено.

Позивач, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану постанову та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

Сторони в судове засідання апеляційної інстанції не з'явилися, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки не повідомили.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що працівниками Індустріальної ОДПІ м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області було проведено позапланову невиїзну документальну перевірку ТОВ-Ф «СТРОЙКОМ, ЛТД» з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинам з ТОВ НВГГ «Спеценергосервіс» (п.н. 32135502) за період з 01.07.2014 по 31.07.2014 та ТОВ «Укртехнопромпоставка» (п.н. 36624074) за період з 01.08.2014 по 31.08.2014.

За результатами перевірки складений акт від 23.12.2014р. № 4555/20-36-22-03-07 21233263, з висновку якого встановлено, порушення позивачем п. 198.3, п. 198.6 ст.198 Податкового Кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість в період, що перевірявся, на загальну суму 54209,21 грн. в т.ч. за липень 2014 року - 36973.64, за серпень 2014 року -17235,57.

На підставі вище зазначеного акуту перевірки керівником Індустріальної ОДПІ м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області було прийнято податкове повідомлення-рішення № , яким підприємству збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 67761,51грн., (за основним платежем - 54209,21грн., за штрафними санкціями - 13552,3грн.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що висновки акту перевірки Індустріальної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області акт від 23.12.2014р. № 4555/20-36-22-03-07/21233263 є підтвердженими та правомірними, а податкове повідомлення-рішення № від 13.01.2015 є законним та обґрунтованим.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та ТОВ «Спеценергосервіс» було укладено угоду № 10 від 05.05.2014 року предметом якої є виконання ремонтно-будівельних робіт.

Виконання робіт здійснюється на підставі ліцензії № 574819 серія АГ від 28.02.2011 року строк дії з 28.02.2011 року по 08.02.2015 року .

У відповідності до вище зазначеної угоди були виписані податкові накладні № 105 від 21.07.2014 року, № 124 від 24.07.2014 року, № 165 від 31.07.2014 року, № 148 від 29.07.2014 року та № 164 від 31.07.2014 року на загальну суму 221841,9 грн.

Факт розрахунку підтверджується платіжними дорученнями.

Сплата здійснювалась на підставі підписаних сторонами актів прийому виконаних робіт за формою КБ-2.

Між позивачем та ТОВ «Укртехнопром поставка» було укладено угоду № 29 від 01.08.2014 року предметом якої є виконання ремонтно-будівельних робіт.

Виконання робіт здійснювалось на підставі ліцензії № 182962 серії АЕ від 14.12.2012 року строк дії з 12.12.2012 року по 12.12.2015 року.

Відповідно до умов угоди були виписані податкові накладні № 52, 51, 49, 48, 50 від 29.08.2014 року всього на загальну суму 103413,40 грн.

Факт розрахунку підтверджується платіжними дорученнями.

Сплата здійснювалась на підставі підписаних сторонами актів прийому виконаних робіт за формою КБ-2.

Згідно податкової інформації отриманой від Вишгородської ОДПІ у Київській області , а саме: акт від 25.09.2014 року № 145/22-00/32135502 «Про неможливість проведення зустрічної звірки з ТОВ «Спеценергосервіс» » встановлено, що стан останнього - 9 «направлено повідомлення про відсутність за місцезнаходженням» .

Згідно податкової інформації встановлено, що стан ТОВ «Укртехнопромпоставка» має стан - 9 «направлено повідомлення про відсутність за місцезнаходженням».

Щодо актів виконаних робіт, слід зазначити, що відповідно до п. 2.1, 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88 первинні документи - це документи, створені у письмовій або ) електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції та які повинні мати, зокрема, такі обов'язкові реквізити як обсяг господарської операції, одиниці її виміру.

Проте в актах виконаних робіт укладених між позивачем та ТОВ «Спеценергосервіс» та ТОВ «Укртехнопромпоставка» не конкретизовано хто виконував роботи, отже, зазначені акти не підтверджують фактичне виконання послуг ТОВ «Спеценергосервіс» та ТОВ «Укртехнопромпоставка».

Доказів обладнання та наявності у позивача та переданих субпідряднику побутових приміщень, надання складскитх приміщень для зберігання будівельних матеріалів, надання субпідряднику проектно - сметної документації, отже, зазначені акти не підтверджують фактичне виконання послуг ТОВ «Спеценергосервіс» та ТОВ «Укртехнопромпоставка»

Крім цього слід зазначити, що на вимогу суду позивачем не було надано доказів обладнання та наявності у позивача та переданих субпідряднику побутових приміщень, надання складскитх приміщень для зберігання будівельних матеріалів, надання субпідряднику проектно - сметної документації, економічної доцільності укладання угод субпідряду з ТОВ «Спеценергосервіс» та ТОВ «Укртехнопромпоставка», оскільки позивач має всі необхідні потужності для самостійного виконання вище зазначених будівельних робіт.

Відповідно до пп. 14.1.27 п. 14.1 ст. 14 Кодексу витрати - це сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

У відповідності до ч. 5 ст. 203 ЦК України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) цієї вимоги є підставою недійсності правочину (частина 1 ст. 215 ЦК України).

Згідно частини 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Крім того, як зазначається у листі Вищого адміністративного суду України від 02.06.2011 р. №742, слід ураховувати, що наявність укладеного між учасниками господарської операції цивільно-правового договору або відсутність визнання такого договору недійсним або нікчемним сама собою не свідчить про реальність вчинення відповідної операції. При цьому в податкових відносинах не може застосовуватися стаття 204 Цивільного кодексу України, відповідно до якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін. визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

За відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку відповідні суми не можуть включатися до складу витрат для цілей оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ-документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення, господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Колегія суддів аналізуючи зміст вище зазначеної господарської операції між позивачем та ТОВ «Спеценергосервіс», ТОВ «Укртехнопромпоставка» приходить до висновку, що зазначені господарські операції є фіктивними, оскільки позивачем у відповідності до вимог ст. 71 КАС України та на вимогу суду, не було надано доказів фактичного виконання ТОВ «Спеценергосервіс» та ТОВ «Укртехнопромпоставка» вище зазначених робіт, доказів економічної доцільності улдання угод субпідряду.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що висновки акту перевірки Індустріальної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області акт від 23.12.2014р. № 4555/20-36-22-03-07/21233263 є підтвердженими та правомірними, а податкове повідомлення-рішення № від 13.01.2015 є законним та обґрунтованим.

Суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано відмовив у задоволенні адміністративного позову.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова Харківського окружного адміністративного суду від 10.06.2015 року по справі № 820/2881/15 відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ч. 1 ст. 41, ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст.198, ч.1 ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "СТРОЙКОМ ЛТД" залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 10.06.2015р. по справі № 820/2881/15 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Старостін В.В.
Судді(підпис) (підпис) Рєзнікова С.С. Бегунц А.О.
Повний текст ухвали виготовлений 02.10.2015 р.