Справа № 2-а-3638/11
Суддя: Туржанський В. В.
Дата ухвалення: 2011-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

права № 2-А-3637/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2011 року смт. Кельменці

10 година

Суддя Кельменецького районного суду Чернівецької області Туржанський ВВ., розглянувши у скороченому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці і соціального захисту населення Кельменецької районної державної адміністрації Чернівецької області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 подала до Кельменецького районного суду позовну заяву у якій просить:

1.визнати протиправними дії управління праці та соціального захисту населення Кельменецької районної державної адміністрації щодо визначення розміру щорічної допомоги на оздоровлення позивачці за 2010 рік.

2.зобовязати Управління праці і соціального захисту населення Кельменецької районної державної адміністрації нарахувати та виплатити позивачці допомогу на оздоровлення за 2010 рік у розмірі передбаченому ст. 48 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи пяти мінімальних заробітних плат , з урахуванням виплаченої позивачці відповідно до ПКМУ від 20 вересня 2005 року №936.

Відповідач Управління праці і соціального захисту населення Кельменецької районної державної адміністрації Чернівецької області позов не визнало та подало до суду заперечення.

По справі встановлено, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС другої категорії. Вказана обставина не заперечується сторонами.

За 2010 рік Управління праці та соціального захисту населення Кельменецької районної державної адміністрації виплатило позивачці допомогу на оздоровлення в розмірі 100 гривень 17 листопада 2010 року.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Постанови Кабінету Міністрів України від 26.07.1996 року №836 „Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та від 12.07.2005 року №562 „Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на які посилається відповідач, суперечать іншим нормам законів.

Відповідно до абзацу 3 частини 4 статті 48 Закону N 796-XII щорічна допомога учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії виплачується у розмірі п'ятьох мінімальних заробітних плат. При цьому, розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати (абзац 7 частини 4 статті 48 Закону N 796-XII).

Постановою Кабінету Міністрів України від N 836 від 26.07.96 року, встановлено конкретні розміри допомоги на оздоровлення у визначеній сумі, що суперечить вимогам Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Цим законом встановлено розмір такої допомоги як кратну відносно до розміру мінімальної заробітної плати величину на час виплати.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над урядовими актами, при визначенні розміру щорічної грошової допомоги на оздоровлення відповідач повинен керуватися ч. 4 ст. 48 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Враховуючи особливий статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та обумовлену цим необхідність їх адекватного соціального захисту, Верховна Рада України вже у 2006 році доповнила Закон України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи статтею 71 , в якій встановлено, що дія положень цього закону не може призупинятись іншими законами. Крім законів про внесення змін до цього закону. ( Закон України від 05.10.2006 р. N 231-V)

Рішенням Конституційного Суду України по справі № 1-29/2007 від 9 липня 2007 року визнано такими, що не відповідають Конституції України ( є неконституційними) положення Закону України „Про державний бюджет України на 2007 рік, яким зупинено на 2007 рік дію в частині виплати компенсацій і допомог у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати абзаців другого, третього, четвертого, п'ятого, шостого та сьомого частини першої, , частини третьої, абзаців другого, третього, четвертого, п'ятого, шостого та сьомого частини четвертої та частини сьомої ст.48 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно до ч.3 ст. 22 Конституції України, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Таким чином, дії відповідача у 2010 році слід визнати неправомірними.

Зміни, внесені підпунктом 11 пункту 28 розділу II Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення до деяких законодавчих актів України, визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. N 10-рп/2008.

Згідно із ст. 147 Конституції України Конституційний Суд України вирішує питання про відповідність законів та інших правових актів Конституції України і дає офіційне тлумачення Конституції України та законів України.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Відповідно до статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. В матеріалах справи відсутні, а відповідач в порушення ч.2 ст.71 КАС України не надав суду належних та допустимих доказів того, що допомога на оздоровлення виплачена позивачу у розмірах встановлених законом.

Враховуючи викладене вище, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства суд вважає, що позов слід задовольнити повністю.

Вважаю, що позивачка не пропустила строк звернення до адміністративного суду. Зокрема позивачка звернулася до суду 14 червня 2011 року, тобто до закінчення шести місяців з дня закінчення 2010 року в якому їй мали виплатити допомогу на оздоровлення.

На підставі ст.19,22,46,152 Конституції України, ст. 69 Закону України „Про Конституційний Суд України, ст. ст. 48, 50 та 54 Закону України «Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», рішення Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10-рп/2008, керуючись ст.ст. 2, 5, 7, 9, 14, 86, 94, 158, 159, 160, 161, 162, 163, 183-2, 256 КАС України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Кельменецької районної державної адміністрації Чернівецької області щодо визначення розміру щорічної допомоги на оздоровлення ОСОБА_1 за 2010 рік.

Зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Кельменецької районної державної адміністрації Чернівецької області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 допомогу на оздоровлення за 2010 рік у розмірі передбаченому ст. 48 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи пяти мінімальних заробітних плат, з урахуванням виплаченого їй відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 20 вересня 2005 р. N 936.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 3 (три) гривні 40 (сорок) копійок в рахунок відшкодування понесених позивачем судових витрат у вигляді судового збору.

Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Кельменецької районної державної адміністрації Чернівецької області виконати дану постанову негайно.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня її отримання сторонами до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Кельменецький районний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Вінницького апеляційного адміністративного суду.

Суддя: