Справа № 163/2202/14-а, 2а-163/64/14
Суддя: Ніколін Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2015-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2015 р. Справа № 876/8888/14

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Ніколіна В.В.,

суддів Гінди О.М., Качмара В.Я.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Любомльському районі Волинської області на постанову Любомльського районного суду Волинської області від 29.08.2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Любомльському районі Волинської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА :

ОСОБА_1 15.08.2014року звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління пенсійного фонду України в Любомльському районі про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити певні дії.

Свій позов мотивує тим, що він з 2012 року перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Любомльському районі та отримує пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу". Однак при призначені йому пенсії Управлінням Пенсійного фонду України в Любомльському районі не було враховано всі додаткові виплати , а саме не було враховано матеріальну допомогу на оздоровлення , допомогу для вирішення соціально - побутових питань, оплати роботи в нічний час та індексації заробітної плати.

Вказує , що він звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії з врахуванням вищезазначених грошових виплат, однак Управління пенсійного фонду України в Любомльському районі відмовило йому в перерахунку пенсії , мотивуючи, що дані грошові виплати не включаються до заробітної плати при обчислені пенсії держаному службовцю. Зазначає, що з даним рішенням не згідний вважає його неправомірним та незаконним. На підставі викладеного, просить визнати протиправним рішення Управління пенсійного фонду України в Любомльському районі про відмову у включенні в заробітну плату для призначення пенсії, виплат сум матеріальної допомоги на оздоровлення, допомоги для вирішення соціально - побутових питань , оплати роботи в нічний час , та індексації заробітної плати та зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Любомльському районі провести перерахунок та виплату пенсії включивши в його дохід для обчислення пенсії матеріальну допомогу на оздоровлення, допомогу для вирішення соціально - побутових питань, оплати роботи в нічний час, та індексації заробітної плати, на які нараховувався та був сплачений збір на загальнообовязкове пенсійне страхування за період з 1 вересня 2010 року по 31 серпня 2012 року.

Оскаржуваною постановою Любомльського районного суду Волинської області від 29.08.2014 року позовну заяву задоволено.

У поданій апеляційній скарзі відповідач просить зазначену постанову скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, покликаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує, що Статтею 33 Закону України „Про державну службу передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань. Частиною 7 вище зазначеної норми передбачено, що умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються КМ України.

Слід зазначити, що статтею 2 Закону України «Про оплату праці» визначена структура заробітної плати, а саме: основна і додаткова заробітна плата та інші заохочувальні та компенсаційні виплати.

Так, основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обовязки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, повязані з виконанням виробничих завдань і функцій. До інших заохочувальних та компенсаційних виплат належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Згідно ч. 2 ст. 37 Закону України «Про державну службу» пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80% від сум їх заробітної плати на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, без обмеження граничного розміру пенсії.

Постановою КМ України від 09 березня 2006 року №268 затверджено схеми посадових окладів працівників апарату органів виконавчої влади, місцевого самоврядування та їх виконавчих органів, а також розміри надбавок за ранги державних службовців, дипломатичні ранги та спеціальні звання. Цією постановою передбачено встановлення надбавок за високі досягнення у праці, премій; виплата надбавок за знання та використання в роботі іноземної мови; доплати за науковий ступінь або доктора наук з відповідної спеціальності, надбавок за почесне звання«заслужений»; надання матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та допомогу на оздоровлення.

Загальний порядок визначення середньомісячного заробітку для обчислення пенсії встановлений ст. 65 Закону України «Про пенсійне забезпечення, за правилами частини 1 якої середньомісячний фактичний заробіток для обчислення пенсій береться ( за вибором того, хто звернувся за пенсіє): за 24 останніх календарних місяці роботи підряд перед зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд протягом всієї трудової діяльності перед зверненням за пенсією, незалежно від наявних перерв у роботі.

Порядок визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії державним службовцям врегульовано постановою КМ України від 08.02.1995 року № 100 «Про затвердження порядку обчислення середньої заробітної плати» та постановою КМ України від 31.05.2000р. № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії». Пунктом 7 постанови КМУ від 31.05.2000 № 865 зобовязано Міністерство праці та соціальної політики надавати розяснення щодо застосування даної постанови.

Відповідно до пунктів 1, 2 Положення про Міністерство праці та соціальної політики України, затвердженого постановою КМ України №1543 від 02.11.2006 року головним органом у системі центральних органів виконавчої влади із забезпечення реалізації державної політики, зокрема, у сфері оплати праці, загальнообов'язкового державного соціального страхування, пенсійного забезпечення є Міністерство праці та соціальної політики, яке проводить інформаційно-роз'яснювальну, консультаційну роботу з питань, що входять в його компетенцію.

Відповідно до листа Міністерства праці та соціальної політики України № 03- 3/2533-02-в від 05.05.2003 року, згідно зі статтею 33 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається із посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Допомога на оздоровлення, матеріальна допомога та грошова винагорода передбачена постановою КМ України від 24.02.2003 року №212 не відносяться до інших надбавок та не можуть включатись в заробіток для обчислення пенсії державним службовцям.

Відповідно до постанови КМ України від 08 лютого 1995 року №100 «Про затвердження порядку обчислення середньої заробітної плати» (з внесеними змінами) при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження включаються, зокрема, основна заробітна плата; доплати і надбавки; виробничі премії.

Частиною 1 статті 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що у заробіток для обчислення пенсії включається всі види оплати праці, на які за діючими правилами нараховуються страхові внески, крім виплат одноразового характеру, не обумовлених діючою системою оплати праці (компенсація за невикористану відпустку, вихідна допомога та інші), перелік яких затверджується КМ України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.08.1991 року № 1282-ХІІ індексація грошових доходів населення встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Крім того, згідно зі ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, а зокрема і пенсії.

Таким чином, індексація грошових доходів населення, виходячи зі змісту статті 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», статті 33 Закону України «Про державну службу» та статті 2 Закону України «Про оплату праці», не входить до структури заробітної плати державного службовця, а є лише повним або частковим відшкодуванням подорожчання споживчих товарів і послуг.

Отже, як вбачається з вищевикладеного вимоги позивача про включення до заробітку, з якого визначається пенсія сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, інших виплат та індексації заробітної плати з яких сплачено єдиний внесок на загальнообовязкове державне пенсійне страхування є необґрунтованими.

Сторони по справі належним чином судом були повідомлені, однак з невідомих для суду причин не з'явилися в зал судового засідання, а тому відповідно до ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга підлягає частковому задоволенню з наступних мотивів.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що статтею 2 Закону України "Про оплату праці", визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати. Частиною другою статті 33 Закону України "Про державну службу", передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Крім того , статтею 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої зазначеної статті до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Згідно зі статтею 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, частково відповідають нормам матеріального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України "Про державну службу" (в редакції станом на 01 квітня 2014 року), на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Судом встановлено, що з 2012 року ОСОБА_1 призначена пенсія відповідно до вимог Закону України "Про державну службу" в розмірі 80 відсотків від його заробітної плати.

Також встановлено що ОСОБА_1 , звернувся до Управління пенсійного фонду України в Любомльському районі з приводу перерахунку його пенсії та виплати недоплаченої пенсії з врахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, допомоги для вирішення соціально - побутових питань, оплати роботи в нічний час, та індексації заробітної плати.

Відповідно до листа Управління пенсійного фонду України в Любомльському районі № 36/М-01 від 07 серпня 2014 року ОСОБА_1 було відмовлено в перерахунку пенсії, оскільки немає законних підстав для включення до заробітної плати при перерахунку пенсії матеріальної допомоги на оздоровлення, допомоги для вирішення соціально - побутових питань, оплати роботи в нічний час, та індексації заробітної плати.

У частині першій статті 1 Закону України "Про оплату праці" встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена , як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до довідки № 04/902/-05 виданою 22 липня 2014 року державною ветеринарною та фіто санітарною службою України ОСОБА_1 , за період роботи з 01 вересня 2010 року по 31 серпня 2012 року до заробітку для визначення розміру пенсії не було включено 23827 гривень, сум виплат оплати, матеріальної допомоги на оздоровлення, допомоги для вирішення соціально - побутових питань, індексації заробітної плати, оплати за роботу в нічний час.

Статтею 2 Закону України "Про оплату праці", визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати. Частиною другою статті 33 Закону України "Про державну службу", передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Крім того , статтею 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої зазначеної статті до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Згідно зі статтею 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Дана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 28 травня 2013 року за наслідками перегляду ухвали Вищого адміністративного суду України від 20 грудня 2012 року та ухвали Вищого адміністративного суду України від 23 жовтня 2012 року.

Разом із тим, при вирішенні адміністративного позову ОСОБА_1 щодо проведення перерахунку його пенсії за період з 01 вересня 2010 року по 31 серпня 2012 року, судом першої інстанції безпідставно не враховано того, що згідно із ч. 2 ст. 99 КАС України у редакції , що була чинна на час виникнення спірних правовідносин та вирішення справи судом першої інстанції , для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк , який , якщо не встановлено інше, обчислюється з дня , коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав , свобод чи інтересів.

Пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для залишення без розгляду адміністративного позову (ч.1 ст. 100 КАС України у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин та вирішення справи судом першої інстанції). Достатніх поважних причин, які б позбавляли можливості своєчасно звернутися до суду за захистом своїх порушених прав позивачем не наведено.

З урахуванням наведеного та фактичної дати звернення позивача за захистом своїх порушених прав, виходячи із передбаченого законом строку звернення до адміністративного суду, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що позовні вимоги ОСОБА_1 щодо зобовязання УПФ України в Любомльському районі провести перерахунок його пенсії за період з 01 вересня 2010 року по 31 серпня 2012 року - слід залишити без розгляду.

А тому висновки суду першої інстанції не відповідають нормам процесуального права.

На підставі наведеного колегія судів прийшла до висновку, що судом першої інстанції, при винесені оскаржуваної постанови вірно дано правову оцінку обставинам справі та ухвалено судове рішення без додержанням норм процесуального права, що згідно ст. 199 КАС України є підставою для часткового задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 199, 205, 206, 254 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Любомльському районі Волинської області задоволити частково.

Постанову Любомльського районного суду Волинської області від 29.08.2014 року у справі № 163/2202/14-а скасувати та прийняти нову ухвалу, якою позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Любомльському районі Волинської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду у порядку адміністративного судочинства протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий В.В. Ніколін

Судді О.М. Гінда

ОСОБА_2