Справа № 815/934/15
Суддя: Кравець О.О.
Дата ухвалення: 2015-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2015 р.м.ОдесаСправа № 815/934/15

Категорія: 5.2.2 Головуючий в 1 інстанції: Марин П. П.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді -Кравець О.О.
судді -Вербицької Н.В.
судді - за участю секретаря Яковлєва Ю.В. Богданової С.Д.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Одеської митниці ДФС на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 02.07.2015 р. по справі за адміністративним позовом Приватного підприємства "НП "ХІМІЧ" до Південної митниці Міндоходів, за участю третьої особи Головного управління Держаної казначейської служби України в Одеській області про визнання протиправним рішення,-

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «НП «ХІМІЧ» звернулось до суду з позовом до Південної митниці Міндоходів, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області та просило визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 07.08.2014 року №500040001/2014/410029/2 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №500040001/2014/00155 від 08.08.2014 року.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 02.07.2015 року позов був задоволений.

Не погоджуючись з постановою суду представник Одеської митниці ДФС подав апеляційну скаргу, в якій вважає вказану постанову прийнятою з порушенням норм процесуального та матеріального права, просив її скасувати та прийняти нову , якою у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 30.09.2015 року відповідача було замінено правонаступником Одеською митницею ДФС.

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду були сповіщені належним чином відповідно до ст.34 -39 КАС України.

Апеляційний суд, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом 1-ої інстанції було встановлено , що 20.05.2014 року між Приватним підприємством «НП «ХІМІЧ» та «SARAY TEKSTIL KUMAS SANAYI VE TICARET LIMITED SIRKETI (Республіка Туреччина) укладено зовнішньоекономічний контракт купівлі-продажу товару №SACHZ18 від 20.05.2014 року, відповідно до умов якого остання зобов'язалася продати товар, а позивач прийняти та оплатити товар, відомості про відправника, найменування, асортименту та кількості товару на кожну поставку вказуються в Інвойсах, які є невід'ємною частиною договору .

У серпні 2014 року на виконання контракту на адресу позивача надійшов від продавця «SARAY TEKSTIL KUMAS SANAYI VE TICARET LIMITED SIRKETI (Республіка Туреччина) вантаж, зокрема: 72) тканина текстильна синтетична дубльована пластичним матеріалом (поліуретаном), представляє собою гнучкий матеріал, що складається з тканини 20% полотняного переплетення з одного боку, та полімерного покриття 80% на основі поліуретану з другого боку, використовується для виготовлення заготовок верху взуття, устілок і підкладки, в рулонах завширшки 1,5 м 2300 м2, спаковані у індивідуальний п/е пакет, торговельної марки «MARKO TEKSTIL»; 73) тканина з синтетичних комплексних ниток з вмістом синтетичних ниток більш 85% (90% синтетичних волокон, 10% віскози), різних кольорів, полотняного переплетення, без покриття, не просочена, щільність 150г/м2 у рулонах на картонних бабінах, завширшки 1,8 м 25600 м2, спаковані у індивідуальний п/е пакет, торговельної марки «STELLA; 74) тканина з синтетичних комплексних ниток з вмістом синтетичних ниток більш 85% (90% синтетичних волокон, 10% віскози), пофарбована, полотняного переплетення, без покриття, не просочена, щільність 125г/м2, у рулонах на картонних бабінах, завширшки 1,6 м 27480 м2, спаковані у індивідуальний п/е пакет, торговельної марки «SCARLETT»; 75) полотно трикотажне, поперечновязане, поварбоване, без ворсу, з синтетичних комплексних поліефірних ниток 92%, з доданням еластомірних ниток 8%, не просочене, не дубльоване, не має покриття, щільність 150г/м2, у рулонах на картонних бабінах, завширшки 1,8м 7473 м2, спаковані у індивідуальний п/е пакет, торговельної марки «FORTEZ»; 76) сітчасті полотна: тканина тюлева, з синтетичних комплексних ниток (100% синтетичних волокон) пофарбована з візерунком у рулонах на картонних бабінах 316 кг, спакована у індивідуальний п/е пакет, торговельна марки «ARSDEKO»; 77) тюль полотняного переплетення без візерунка, одноколірна, не вузликова, (100% синтетичних волокон) у рулонах на картонних бабінах 1094 кг, спакована у індивідуальний п/е пакет, торговельної марки «GARRLLINE», на загальну суму 71092,13 дол. США.

ПП «НП «ХІМІЧ»» до Південної митниці подано вантажну митну декларацію №500040001/2014/013209 від 06.08.2014 року, в якої митна вартість товару визначена позивачем за методом оцінки № 1 - за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, а саме: зовнішньоекономічний контракт №SACHZ18 від 20.05.2014 року, рахунок фактура (інвойс) №344392 від 24.07.2014 року, рахунок фактура (інвойс) №344392/1 від 05.08.2014 року, пакувальний лист №344392 від 24.07.2014 року, картку обліку особи, яка здійснює операції з товарами № 100/2013/0002273 від 08.07.2014 року, інформацію про позитивні результати здійснення санітарно-епідеміологічного та радіологічного контролю товару, акт про проведення фізичного огляду товарів № 411 від 06.08.2014 року, лист відправника № б/н від 05.08.2014 року, міжнародна автомобільна накладна (CMR) №0667729 від 24.07.2014 року, довідки «СТАНКОСЕРТ» від 05.08.2014 року №14.577-1, №14.578-1, договори «СТАНКОСЕРТ» від 05.08.2014 року №577-14Т, №578-14Т, рішення «СТАНКОСЕРТ» від 05.08.2014 року №1333-Р, №1334-Р, лист «СТАНКОСЕРТ» « 1332-Р, лист відправника №б/н від 05.08.2014 року та інші.

Під час митного оформлення, у звязку зі спрацюванням профілю ризику автоматизованої системи аналізу та управління ризиками щодо можливого заниження митної вартості та наявністю розбіжностей у поданих позивачем документах, які підтверджують заявлену декларантом митну вартість, зокрема: 1) у зовнішньоекономічному контракті від 20.05.2014 року №SACHZ18 та у інвойсах №344392 від 24.07.2014 року та №344392/1 від 05.08.2014 року, наявні різні зразки підписів іноземного контрактоутримувача; 2) у п.5.2 зовнішньоекономічного контракту від 20.05.2014 року №SACHZ18 обумовлені умови платежу, які відсутні у інвойсах №344392 від 24.07.2014 року та №344392/1 від 05.08.2014 року.

Південною митницею ,під час консультацій , було запропоновано декларанту надати протягом 10 календарних днів додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості, а саме: висновки про якісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; виписку з бухгалтерської документації.

07.08.2014 декларантом власноруч, шляхом запису на зворотному боці ВМД повідомлено про неможливість подання витребуваних митницею документів, що підтверджують заявлену ним митну вартість товарів.

Митним органом було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів (за резервним методом) від 07.08.2014 року №500040001/2014/410029/2, відповідно до якого здійснено коригування заявленої декларантом митної вартості до рівня митної вартості аналогічних товарів (застосовано обґрунтовану гнучкість в застосуванні методу), митне оформлення яких вже здійснено, з заявленої декларантом - 3,80 дол. США/кг (товар №72) до 6,20 дол. США/кг (МД від 01.07.2014 року №504070000/2014/3078), з заявленої декларантом 3,80 дол. США/кг за МД від 21.06.2014 року №500040001/2014/10503 щодо товару №73, від 20.07.2014 року №500040001/2014/12286 щодо товару №74, від 14.06.2014 року №500040001/2014/10006 щодо товару №75, від 21.06.2014 року №500040001/2014/10503 щодо товару №76 та від 22.06.2014 року №500040001/2014/10505 щодо товару №77 до 5,0 дол. США за кг товару.

Південною митницею було відмовлено ПП «НП «ХІМІЧ» у прийнятті поданої вантажної митної декларації №№500040001/2014/013209 від 06.08.2014 року та митному оформленні товарів, і на підставі виявлених порушень митним органом ,складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів комерційного призначення №500040001/2014/00155 від 07.08.2014 року .

ПП «НП «ХІМІЧ» 08.08.2014 року звернулось до Південної митниці з ВМД №500060001/2014/00155 щодо митного оформлення товару та заявою щодо випуску товарів, що декларуються у вільний обіг на умовах фінансової гарантії шляхом сплати до Державного бюджету України суми податків і зборів, згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною митним органом.

Згідно із правовим висновком , викладеним у Постанові ВСУ від 23.04.2013 року митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості і з цією метою мають повноваження витребовувати додаткові документи для перевірки правильності зазначеної митної вартості товару в разі наявності підстав для сумніву в правильності митної оцінки товару, що переміщується через митний кордон України.

Разом з тим дискреційні функції митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До них, зокрема, належать процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов'язок послідовного вибору методів (від першого до шостого) визначення митної вартості.

Згідно з ч.2 -6 ст.53 МК України ( в ред.,діючої на момент виникнення правовідносин) документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи:

1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України;

2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам;

3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару

Згідно ч. 6 ст. 54 МК України, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Апеляційний суд погоджується із висновком суду 1-ої інстанції ,що відповідачем не доведена правомірність застосування резервного методу при визначенні митної вартості, оскільки витребування документів може мати місце у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, не є обов'язковим, та повинно бути конкретизованим вказівкою на документи в загальному переліку, які є дійсно необхідними, а автоматизована система аналізу та управління ризиками з об'єктивних причин не може містити усієї інформації, що стосується суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар.

за МД №500060001/2014/019250 від 03.06.2014 року та №500040001/2014/009880 від 13.06.2014 року, на підставі аналогічного контракту №SACHZ14 від 10.04.2014 року (а.с.153-157 т.2), відповідачем було розмитнено товар та визнано ціну товару, заявлену ПП «НП «ХІМІЧ», за ціною 3,8 дол. США за 1 кг, хоча товар мав однаковий опис та постачався в приблизно однаковій кількості, вартість якого скориговано Південною митницею в оскаржуваному рішенні від 07.08.2014 року №500040001/2014/410029/2.

Отже, є протиправним визначення відповідачем митної вартості за резервним методом, при наявній можливості для застосування методу визначення митної вартості за ціною договору, у зв'язку з чим позовні вимоги про скасування оскаржуваного рішення обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції правильно застосовані норми матеріального та процесуального права, вірно встановлено фактичні обставини справи та дана правова оцінка, постановлене рішення суду першої інстанції викладена достатньо повно, висновки обґрунтовані з посиланням на конкретні норми законів України та відповідає чинному законодавству.

Відповідно до ст.8 Конституції України, ст.8 КАС України та ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року ,суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Конвенція з прав та основоположних свобод людини від 04.11.1950 року , була ратифікована Законом України N 475/97-ВР від 17.07.97, та відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства.

Відповідно до ч.1 статті 6 Конвенції, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним та безстороннім судом ,встановленим законом .

Згідно п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Однак, згідно п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов'язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні апелянтом фактичних обставин і норм матеріального права.

Згідно з ч.2 ст.200 КАС України (в редакції на момент вчинення процесуальної дії) не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Таким чином , апеляційний суд доходить до висновку, що не має підстав в межах доводів апеляційної скарги для скасування чи зміни постанови суду 1-ої інстанції .

Керуючись ч.1 ст. 195, ст.196, п.1 ч.1. ст.198, 200, п.1 ч.1 ст. 205,ст. 206,210, 211, 212 , ч. 5 ст. 254 КАС України, апеляційний суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Одеської митниці ДФС залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 02.07.2015 р. - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили після її проголошення ,та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20-ти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя Кравець О.О.

Суддя Вербицька Н.В..

Суддя Яковлев Ю.В.