Справа № 2-а/679/72/2015
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2015-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-а/679/72/2015

Головуючий у 1-й інстанції: Фурсевич О.В.

Суддя-доповідач: Боровицький О. А.

30 вересня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді: Боровицького О. А. , суддів: Граб Л.С. Сапальової Т.В. , розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_2 та Управління Пенсійного фонду України в м. Нетішині Хмельницької області на постанову Нетішинського міського суду Хмельницької області від 30 червня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м.Нетішин Хмельницької області, треті особи - трест "Південьенергомонтаж", товариство з обмеженою відповідальністю "Поділля", про визнання протиправним та скасування рішення відповідача, зарахування періодів роботи до пільгового стажу та призначення пенсії,

В С Т А Н О В И В :

в березні 2015 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м.Нетішин Хмельницької області, треті особи - трест "Південьенергомонтаж", товариство з обмеженою відповідальністю "Поділля", про визнання протиправною та скасування відмови управління Пенсійного фонду України в м. Нетішині Хмельницької області №1754/04 від 05.03.2015 у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2; визнання періодів роботи позивача в Тресті "Південьенергомонтаж" з 12.08.1980 по 08.06.1990 на посаді монтажника по монтажу стальних та залізобетонних конструкцій; в Товаристві з обмеженою відповідальністю "Поділля" з 02.01.2001 по 01.07.2008 на посаді монтажника по монтажу стальних та залізобетонних конструкцій за Списком №2; зобов'язання відповідача зарахувати до пільгового стажу за Списком №2 періоди роботи: з 12.08.1980 по 08.06.1990 на посаді монтажника по монтажу стальних та залізобетонних конструкцій в Тресті "Південьенергомонтаж"; з 02.01.2001 по 01.07.2008 на посаді монтажника по монтажу стальних та залізобетонних конструкцій в Товаристві з обмеженою відповідальністю "Поділля"; зобов'язання відповідача призначити позивачу пенсію з моменту звернення до управління, а саме з 23.02.2015 та здійснити її виплату.

Нетішинський міський суд Хмельницької області постановою від 30 червня 2015 року позов задовольнив частково, а саме: визнав протиправним та скасував рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Нетішин Хмельницької області №1754/04 від 05.03.2015 в частині відмови ОСОБА_2 в зарахуванні періоду роботи з 14.08.1980 по 08.06.1990 до пільгового стажу за Списком №2; зобов'язано відповідача зарахувати позивачу період роботи з 14.08.1980 по 08.06.1990 до пільгового Стажу за Списком №2; в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Позивач не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції просить суд апеляційної інстанції частково скасувати постанову Нетішинського міського суду Хмельницької області від 30 червня 2015 року в частині відмови в задоволенні позову. Просить визнати періоди роботи позивача в Товаристві з обмеженою відповідальністю "Поділля" з 02.01.2001 по 01.07.2008 на посаді монтажника по монтажу стальних та залізобетонних конструкцій за Списком №2; зобов'язати відповідача зарахувати до пільгового стажу за Списком №2 період роботи з 02.01.2001 по 01.07.2008 на посаді монтажника по монтажу стальних та залізобетонних конструкцій в Товаристві з обмеженою відповідальністю "Поділля"; зобов'язати відповідача призначити позивачу пенсію з моменту звернення до управління, а саме з 23.02.2015 та здійснити її виплату. Аргументуючи доводи апеляційної скарги позивач вказує на те, що його вина в не проведені посадовими особами ТОВ "Поділля" атестації робочого місця відсутня, однак наслідки порушення законодавства посадовими особами "Поділля" відображається на позивачу.

В апеляційній скарзі Управління Пенсійного фонду України в місті Нетішині просить скасувати постанову Нетішинського міського суду від 30.06.2015 по справі № 2-а/679/72/2015 та прийняти нову постанову якою відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Сторони в судове засідання призначене на 30 вересня 2015 року не прибули, хоча були повідомлені належним чином про дату, час і місце апеляційного розгляду, про що свідчать повідомлення про вручення рекомендованих поштових відправлень.

Згідно з частиною 4 статті 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

З врахуванням приписів вищевказаних статей, розгляд апеляційної скарги здійснюється в порядку письмового провадження, при цьому, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до вимог частини 6 статті 12 та частини 1 статті 41 КАС України.

Перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, доводи апеляційних скарг колегія суддів Вінницького апеляційного адміністративного суду вважає, що апеляційні скарги необхідно залишити без задоволення з наступних міркувань.

Судом з матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_2 12.08.1980 зарахований в штат тресту "Південьенергомонтаж" монтажником стальних і залізобетонних конструкцій 3 розряду і відряджений в Хмельницьку монтажну дільницю. З 14.08.1980 по 01.06.1988 позивач працював монтажником стальних і залізобетонних конструкцій 3,4,5 розрядів в Хмельницькій монтажній дільниці тресту "Південьенергомонтааж", яка в подальшому перенайменовувалась і реорганізовувалась. З02.01.2001 по 01.07.2008 позивач працював монтажником залізобетонних та стальних конструкцій 6 розряду в ТОВ "Поділля".

23 лютого 2015 року позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України в м. Нетішин Хмельницької області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.

Рішенням №1754/04 від 05.03.2015 відповідачем відмовлено в призначені позивачу пенсії за віком на пільгових умовах згідно з пунктом "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-ХІІ (далі за текстом Закон № 1788-ХІІ), у зв'язку із відсутністю необхідного пільгового стажу.

Підставою для прийняття наведеного рішення було те, що довідки уточнюючої пільговий характер роботи не було надано та довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, що підприємство "Південьенергомонтаж" ліквідоване, відтак період роботи з 14.08.1980 по 31.05.1988 на посаді монтажника по монтажу стальних і залізобетонних конструкцій, зарахувати до пільгового стажу по Списку №2 згідно запису в трудовій книжці немає підстав.

Суд першої інстанції частково задовольняючи позовні вимоги виходив з того, що відповідачем безпідставно не зараховано до пільгового стажу за Списком №2 періоду роботи позивача з 14.08.1980 по 08.06.1990 на посаді монтажника по монтажу стальних та залізобетонних конструкцій, через відсутність уточнюючої довідки, оскільки робота позивача в зазначений період підтверджена записами в трудовій книжці ці дані додаткових підтверджень не потребують. Відмовляючи позивачу в задоволенні вимог про зарахування до пільгового стажу за Списком №2 періоду роботи з 02.01.2001 по 01.07.2008 в ТОВ "Поділля", суд першої інстанції виходив з того, що атестація посади позивача на підприємстві не проводилась. Суд першої інстанції дійшов висновку, що стаж роботи позивача за Списком №2, враховуючи зарахований судом період, становить 9 років 9 місяців 25 днів, тому згідно вимог пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" позивач не має права на призначення пенсії за Списком №2.

Колегія суддів Вінницького апеляційного адміністративного суду погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Згідно з пунктом "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах з шкідливими і важкими умовами праці - за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам.

Порядком застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України №383 від 18.11.2005 встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, які були чинні на період роботи особи. При цьому до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Пунктом 10 вказаного Порядку передбачено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку.

Професія монтажника з монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій віднесена до розділу ХХVІІ позиції 2290000а-14612 Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року за № 1173, до Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 року №10 та Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року №162.

Згідно з приписами статті 48 Кодексу законів про працю України та статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення", трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 року у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Пунктом 18 цього Порядку передбачено, що за відсутності документів про наявний стаж роботи і не можливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації ( в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

З урахуванням зазначеного, суд апеляційної інстанції критично оцінює доводи відповідача про відсутність відомостей щодо роботи Позивача на посаді монтажника стальних і залізобетонних конструкцій у період з 14.08.1990 по 01.06.1988, з підстав того, що Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 637, як зрозуміло з його назви та змісту, поширюється саме на випадки відсутності трудової книжки або записів у ній. Трудова ж книжка Позивача відповідно до положень внесення записів до неї заповнена та містить необхідні відомості про періоди роботи Позивача на посаді монтажника стальних і залізобетонних конструкцій .

Отже, суд першої інстанції обґрунтовано визнано протиправним та скасовано рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Нетішин Хмельницької області №1754/04 від 05.03.2015 в частині відмови ОСОБА_2 в зарахуванні періоду роботи з 14.08.1980 по 08.06.1990 до пільгового стажу за Списком №2 та зобов'язано відповідача зарахувати позивачу період роботи з 14.08.1980 по 08.06.1990 до пільгового Стажу за Списком №2.

Суд апеляційної інстанції погоджується також з висновком суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову.

Власне, відповідно до Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого Постановою КМУ від 01.08.1992 №442 атестація робочих місць за умовами праці проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров'я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку проведення атестації та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень Порядку проведення атестації відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Комплексний аналіз норм Закону № 1788-ХІІ та Порядку проведення атестації дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення в особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту "б" статті 13 Закону № 1788-ХІІ є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Відсутність підтвердження вищезгаданих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу.

Зазначена правова позиція була висловлена Верховним Судом України у постанові від 10 вересня 2013 року № 21-183а13, яка, відповідно до приписів статті 244-2 КАС України, є обов`язковою для всіх судів України.

З огляду на наведене, відмова управління ПФУ щодо зарахування до пільгового стажу позивача періоду роботи з 02.01.2001 по 01.07.2008 в ТОВ "Поділля" внаслідок не проведення атестації посади є обґрунтованою та відповідає вимогам закону.

Беручи до уваги наведене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для призначення позивачу з 23.02.2015 пенсії на пільгових умовах відповідно до пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", оскільки позивачу виповнилось 55 років, а стаж роботи за Списком №2, враховуючи зарахований судом період, становить 9 років 9 місяців 25 днів.

Доводи апеляційних скарг зазначених висновків судів не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанцій при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні відносини, чи порушено норми процесуального права.

Таким чином ухвалена по справі постанова є законною і обґрунтованою, а зазначена позиція скаржників є помилковою. Відповідно судове рішення першої інстанції скасуванню не підлягає, як таке, що прийняте за вичерпних юридичних висновків при правильному застосуванні норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційні скарги ОСОБА_2 та Управління Пенсійного фонду України в м. Нетішині Хмельницької області залишити без задоволення, а постанову Нетішинського міського суду Хмельницької області від 30 червня 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий суддя Боровицький О. А.

Судді Граб Л.С.

Сапальова Т.В.