Справа № 554/5275/15-а
Суддя: Лях О.П.
Дата ухвалення: 2015-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2015 р. Справа № 554/5275/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Лях О.П.

Суддів: Яковенка М.М. , Старосуда М.І. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на постанову Октябрського районного суду м. Полтава від 21.07.2015р. по справі № 554/5275/15-а за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА

Позивач ОСОБА_1 (далі по тексту -позивач, ОСОБА_1.) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області (далі по тексту - ГУПФУ у Полтавській області), в якому з урахуванням змін просив зобов'язати ГУПФУ у Полтавській області відновити пенсійні виплати з 1 червня 2015 року відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VIII від 2 березня 2015 року.

Позовні вимоги вмотивовано тим, що припинення відповідачем з 01 квітня 2015 року виплати пенсії за вислугу років відповідно до Закону України від 09.04.1992 року «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VIII від 2 березня 2015 року є незаконним.

Постановою Октябрського районного суду м.Полтави від 21 липня 2015 року адміністративний позов задоволено.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, , просить скасувати постанову Октябрського районного суду м. Полтави від 21.07.2015р. та прийняти нову постанову, в якій відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що з 01.04.2015 року абз.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що тимчасово, у період з 01.04.2015 року по 31.12.2015 року у період роботи особи на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про судоустрій та статус суддів», Законом України «Про державну службу» тощо, пенсії призначені відповідно до цього Закону не виплачуються

Враховуючи неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, колегія суддів на підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи , позивач перебуває на обліку у ГУПФУ у Полтавській області з 2007 року та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» (копія посвідчення серії НОМЕР_1, видане Пенсійним фондом України 3 квітня 2014 року, (а.с.9).

Згідно копії трудової книжки та довідки № 01-52/1242 від 22 квітня 2015 року Полтавської обласної державної адміністрації позивач займає посаду головного спеціаліста в апараті Полтавської обласної державної адміністрації, а саме мобілізаційного підрозділу з присвоєнням 10 рангу посадової особи в межах 5 категорії посад (а.с. 11 -12).

Порядок пенсійного забезпечення громадян із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, державній пожежній охороні, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на призначення пенсії за вислугою років регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ з послідуючими змінами та доповненнями (далі - Закон 2262).

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 № 213-УІП внесено зміни до ст. 54 Закону України № 2262-ХІІ а саме, зазначено, що тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, особам, яким пенсія призначена відповідно до цього Закону (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" ), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України "Про статус народного депутата України", «Про державну службу», "Про прокуратуру", «Про судоустрій і статус суддів", пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

З 1 січня 2016 року пенсії, що призначаються відповідно до цього Закону, виплачуються без урахування одержуваного заробітку (прибутку).

У п.п. 4, 5 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" вказано, що Кабінету Міністрів України необхідно у тримісячний строк з дня набрання чинності цим Законом підготувати та подати до 1 травня 2015 року на розгляд Верховної Ради України проект закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних (крім пенсій військовослужбовців і наукових працівників), на загальних підставах. У разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", «Про судоустрій і статус суддів", «Про статус народного депутата України", «Про Кабінет Міністрів України", «Про судову експертизу", «Про Національний банк України", «Про службу в органах місцевого самоврядування", «Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Колегія суддів зазначає, що пунктом 5 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" визначено вичерпний перелік осіб, щодо яких скасовуються обмеження, у виплаті пенсії на період роботи на зазначених підставах, у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій на загальних підставах.

У цьому переліку Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» відсутній, тобто обмеження у виплаті пенсії для працюючих пенсіонерів продовжують діяти.

Статтею 54 Закону України(Закон 2262) передбачено, що виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється після звільнення з роботи. Інших підстав для поновлення пенсії не передбачено.

Згідно статті 22 Загальної декларації з прав людини розміри соціальних виплат і допомог встановлюються з урахуванням фінансових можливостей держави.

Зокрема, Європейський суд з прав людини у рішенні від 09.10.1979 року по справі «Ейрі проти Ірландії» констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища держави, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі «Кйортан Асмундсон проти Ірландії» від 12.10.2004 року.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги відповідача такими, що спростовують висновки суду першої інстанції щодо обґрунтованості позовних вимог

За приписами статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення , ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскільки постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального права, вона відповідно до вимог пункту 4 частини 1 статті 202 Кодексу адміністративного судочинства України підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови - про відмову у задоволенні позовних вимог .

На підставі викладеного, керуючись статтями, 195, п.2 ч.1 ст.197, 198, 202, 207, 212,254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області - задовольнити.

Постанову Октябрського районного суду м. Полтава від 21.07.2015р. по справі 554/5275/15-а - скасувати.

Прийняти нову постанову.

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Лях О.П.
Судді(підпис) (підпис) Яковенко М.М. Старосуд М.І.