Справа № 210/8381/13-а(2-а/210/7/15)
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2015-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2015 рокусправа № 210/8381/13-а(2-а/210/7/15)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чередниченко В.Є.,

суддів: Чепурнова Д.В., Панченко О.М.,

за участю секретаря судового засідання: Яковенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську адміністративну справу за апеляційною скаргою виконавчого комітету Криворізької міської ради Дніпропетровської області на постанову Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 лютого 2015 року у справі №210/8381/13-а(2-а/210/7/15) за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Криворізької міської ради Дніпропетровської області, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, Управління благоустрою та житлової політики виконкому Криворізької міської ради, виконавчий комітет Дзержинської районної у місті ради про скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 06 листопада 2013 року звернулася до суду з адміністративним позовом до виконавчого комітету Криворізької міської ради Дніпропетровської області, в якому просить суд скасувати постанову виконавчого комітету Криворізької міської ради Дніпропетровської області №449 від 11.07.2007 року. Витребувати з архівного відділу відповідача належним чином завірену копію оскаржуваної постанови.

Позов обґрунтовано тим, що позивач являється власником квартири за НОМЕР_1, розташованої на другому поверсі триповерхового будинку АДРЕСА_1. На першому поверсі під її квартирою розташована квартира НОМЕР_2. З повідомлення начальника Управління благоустрою та житлової політики виконкому КМР за № 149 від 30.04.2013 року, яке отримано її представником у травні 2013 року, позивач дізналась, що квартира НОМЕР_2 будинку АДРЕСА_1 рішенням виконкому міської ради від 11 липня 2007 року за № 449, переведено з жилого в нежилий фонд під розміщенням магазину непродовольчих товарів. Позивач не погоджується з оскаржуваним рішенням, оскільки переведення квартири НОМЕР_2 з житлового фонду у нежитловий відбулося з порушенням норм Житлового кодексу, і таке рішення порушує її права як власника сусідньої квартири, оскільки вона не давала згоди на переобладнання житлового приміщення - квартири НОМЕР_2.

Постановою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 лютого 2015 року позов задоволено.

Постанова суду мотивована тим, що виконавчі органи сільських, селищних, міських рад вправі вирішувати питання переведення жилих приміщень (квартир), що належать на праві власності юридичним або фізичним особам, у нежилі за умови, що проведені зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. При цьому, квартира НОМЕР_1, в якій мешкає позивач знаходиться на другому поверсі над квартирою НОМЕР_2, яка переведена в нежилий фонд, та відповідно до планів-схем має спільні перегородки, стояки, тощо, та допоміжні приміщення, які їх обслуговують (сходи тощо). Як вбачається з копії плану квартири НОМЕР_2 щодо можливості реконструкції квартири НОМЕР_2, з метою влаштування магазину по АДРЕСА_1, для влаштування магазину необхідно провести демонтаж стін, демонтаж сантехнічного обладнання, демонтаж газового обладнання, встановити окремий вхід, тощо (а.с. 96).

Не погодившись з постановою суду першої інстанції відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що власником квартири НОМЕР_2 було надано відповідачу всі необхідні документи для прийняття рішення №449 від 11.07.2007 року. Відповідач вказує на те, що позивач у своєму позові не вказує яким саме чином порушуються його права та інтереси оскаржуваним рішенням.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення представника відповідача яка підтримала доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи, що позивач, є власником квартири НОМЕР_1, розташованої на другому поверсі триповерхового будинку АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом НОМЕР_3 від 23.02.2001 року на право власності на житло (а.с. 3).

Рішенням виконавчого комітету Криворізької міської ради Дніпропетровської області №449 від 11.07.2007 року квартиру НОМЕР_2, розташовану на першому поверсі триповерхового будинку АДРЕСА_1 переведено з жилого в нежиле приміщення та дозволено перепланування та переобладнання цього приміщення для потреб їх власника (а.с.41).

На момент прийняття оскаржуваного рішення квартира НОМЕР_2 належала на праві власності ОСОБА_2 (а.с. 65-69)

Відповідно до договору купівлі-продажу від 11 січня 2013 року, зареєстрованому в реєстрі за №68, посвідченого приватним нотаріусом Рукавіциною Н.В., ОСОБА_3 придбала у ОСОБА_2 у власність нежилу квартиру НОМЕР_2 триповерхового будинку АДРЕСА_1 (а.с. 37).

Законність рішення виконавчого комітету Криворізької міської ради Дніпропетровської області №449 від 11.07.2007 року є предметом спору переданого на вирішення суду.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при винесенні оскарженої постанови, виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 8 Житлового кодексу Української РСР, переведення придатних для проживання жилих будинків і жилих приміщень у будинках державного і громадського житлового фонду в нежилі, як правило, не допускається. У виняткових випадках переведення жилих будинків і жилих приміщень у нежилі може здійснюватися за рішенням органів, зазначених у частині другій статті 7 цього Кодексу.

Згідно з частиною другої статті 7 Житлового кодексу Української РСР непридатні для проживання жилі будинки і жилі приміщення переобладнуються для використання в інших цілях або такі будинки зносяться за рішенням виконавчого комітету обласної, міської (міста республіканського підпорядкування) Ради народних депутатів.

Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні»№ 280/97-ВР, від 21.05.1997 року визначено структуру та повноваження виконавчих органів рад.

Таким чином, виконавчий комітет Криворізької міської ради Дніпропетровської області має повноваження органу, за рішенням якого має здійснюватись переведення жилих будинків і жилих приміщень у нежилі.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин першої та восьмої статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. При цьому використання власності не може завдати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Статтею 317 Цивільного кодексу України визначено зміст права власності, зокрема, ним є право власника володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном. Разом з тим, відповідно до частини першої статті 320 цього ж кодексу встановлено, що власник має право використовувати своє майно для здійснення підприємницької діяльності, крім випадків, встановлених законом.

На момент виникнення спірних відносин механізм переведення житлового приміщення в нежитлове було визначено Порядком переведення приміщень із житлового фонду в нежитловий у м. Кривому Розі затверджений рішенням КМР № 4035 від 24.02.2006 року (далі - Порядок) (а.с.51).

Згідно з п. 1.4.-1.6. Порядку переведення жилого будинку, приміщення (квартири) у нежилі проводиться у випадках:

- визнання жилого будинку, приміщення (квартири) непридатним для проживання;

- зміни функціонального призначення жилого будинку, приміщення (квартири). Не допускається:

- переведення жилого приміщення (квартири) у нежиле для потреб промислового характеру;

- виконання реконструкції жилого приміщення (квартири) з втручанням в несучі конструкції будинку.

Переведення жилих приміщень (квартир) у нежилі допускається у разі, якщо вони розташовані у

цокольних, на перших поверхах жилих багатоповерхових будинків та на других поверхах двоповерхових будинків при умові розширення існуючого об'єкта 1-го поверху.

Відповідно до вимог розділу 2 Порядку для вирішення питання переведення жилих приміщень у нежилі власник житла надає до муніципального бюро "Віза" виконкому міської ради такі документи:

- заяву власника житла або уповноваженої за дорученням особи з додаванням копії доручення, засвідченого нотаріально, на ім'я міського голови із зазначенням цільового призначення приміщення;

- нотаріально завірену копію документа, яка підтверджує право власності на житлове приміщення з реєстрацією в КП «Криворізьке бюро технічної інвентаризації»;

- довідки відповідних підприємств, які надають мешканцям міста послуги з постачання води, газу, теплової та електричної енергії, обслуговування жилих будинків та прибудинкових територій: про відсутність заборгованості з оплати цих послуг по квартирах, відносно якої вирішується питання переведення її в нежитловий фонд;

- про те, що жиле приміщення є вільним фактично та юридично;

- про забезпечення сім'ї власника житлом, яке відповідає санітарним нормам для постійного проживання;

- комплексний технічний висновок про стан будівельних конструкцій та можливість реконструкції приміщення під певний об'єкт бізнесу, виконаний організацією, що має ліцензію на обстеження та проектування з урахуванням змін, що відбулися з перепланування квартир будинку;

- письмову згоду всіх повнолітніх власників та мешканців квартир 1-го та 2-го поверхів суміжних з квартирою, зазначеною в заяві, на її перепланування та переобладнання для подальшого використання за певним призначенням (додаток 2) з доданням ксерокопії планів 1-го та 2-го поверхів будинку; у разі розміщення квартири в будинку житлово-будівельного кооперативу або де створено об'єднання співвласників багатоквартирного будинку (надалі - ЖБК, ОСББ) - виписку з протоколу загальних зборів (рішення).

У разі їх немотивованої або безпідставної відмови в наданні згоди щодо подальшого використання жилих приміщень під об'єкти певного призначення, комісією, передбаченою у п.2.2, укладається відповідний акт щодо можливості переведення жилих приміщень у нежилі (а.с. 52, 53).

Тобто, Порядком вирішення питання переведення жилих приміщень у нежилі не передбачено обов'язкової письмової згоди всіх повнолітніх власників та мешканців квартир 1-го та 2-го поверхів суміжних з квартирою, зазначеною в заяві у разі їх немотивованої або безпідставної відмови в наданні згоди.

Як вбачається з матеріалів справи, актом обстеження житлового приміщення НОМЕР_2 щодо можливості та доцільності переведення із житлового у нежитловий фонд встановлено, що квартира знаходиться в задовільному технічному стані, забезпечена тепло-, водо-, та електропостачанням, перебуває на обслуговуванні КЖП № 11, власник квартири НОМЕР_1 не надає згоди на переведення, посилаючись на те, що ремонтні роботи по переплануванню кВ. НОМЕР_2 призведуть до деформації конструктивних елементів будинку. Комісія за результатами обстеження вирішила, що така відмова є необґрунтованою, та вирішила можливим та доцільним переведення квартири НОМЕР_2 з жилого в нежилий фонд (а.с. 79).

При цьому, позивачем не наведено суду обставин з посиланнями на докази того, що переведення квартири НОМЕР_2 із жилого в нежиле приміщення впливає на його права та інтереси.

Крім того, суд апеляційної інстанції вважає помилковими висновки суду першої інстанції про те, що переведення квартири НОМЕР_2 із жилого в нежиле приміщення вплине на умови експлуатації інших приміщень у будинку, а саме квартири НОМЕР_1, в якій мешкає позивач та яка відповідно до планів-схем має спільні перегородки, стояки, тощо, та допоміжні приміщення, які обслуговують і квартиру НОМЕР_2, оскільки саме по собі переведення із жилого в нежиле приміщення не впливає на умови експлуатації інших приміщень у будинку та не є аналогічним поняттю «переобладнання або перепланування приміщення».

Згідно з підпунктом 1.4.4. підпункту 1.4 пункту 1 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76 заборонено перепланування жилих будинків, жилих і нежилих приміщень у жилих будинках, у випадку, якщо це погіршує умови експлуатації і проживання всіх або окремих громадян у будинку або квартирі.

Таким чином, Правила передбачають обов'язок особи, яка звернулася за наданням відповідного дозволу, надати письмовий документ про погодження переобладнання приміщення у будинку із іншими співвласниками будинку, тільки у випадку, якщо переобладнання або перепланування жилого приміщення вплине на умови експлуатації інших приміщень у будинку, які перебувають у спільній власності або користуванні мешканців будинку, та самого будинку у цілому.

Між тим, згідно з Державними будівельними нормами України ДБН В.2.2-15-205, затверджених Наказом Державного комітету України по будівництву від 18 травня 2005 року № 80, у першому, другому та цокольному поверхах житлових будівель допускається розміщення адміністративних приміщень для магазинів роздрібної торгівлі, громадського харчування, побутового обслуговування та відділення зв'язку загальною площею не більше 700 кв. м.

Таким чином суд апеляційної інстанції, враховуючи оскарження позивачем рішення відповідача щодо переведення з жилого фонду в нежилий квартири НОМЕР_2 зробив висновок щодо законності прийнятого виконавчим комітетом Криворізької міської ради Дніпропетровської області рішення №449 від 11.07.2007 року про переведення жилих приміщень у нежилі.

Згідно з вимогами частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряючи, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо та з урахуванням інших вимог передбачених частиною 3 статті 2 цього Кодексу.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції зробив висновок про необхідність задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду першої інстанції з прийняттям нового рішення у справі про відмову у задоволенні позову.

Керуючись: пунктом 3 частини 1 статті 198, статтями 205, 207 КАС України, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу виконавчого комітету Криворізької міської ради Дніпропетровської області - задовольнити.

Постанову Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 лютого 2015 року у справі №210/8381/13-а(2-а/210/7/15) - скасувати та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст постанови виготовлений 02 жовтня 2015 року.

Головуючий: В.Є. Чередниченко

Суддя: Д.В. Чепурнов

Суддя: О.М. Панченко