Справа № П/811/517/14
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2015-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2015 року м. Київ К/800/24325/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Калашнікової О.В.
Горбатюк С.А
Леонтович К.Г.

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу товариства з додатковою відповідальністю "Об'єднання Дніпроенергобудпром" в особі структурного підрозділу заводу конструкцій швидкомонтованих будівель на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2014 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 10 березня 2015 року у справі за позовом товариства з додатковою відповідальністю "Об'єднання Дніпроенергобудпром" в особі структурного підрозділу заводу конструкцій швидкомонтованих будівель до першого заступника начальника Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області Неборського Євгена Аркадійовича про скасування постанов,-
ВСТАНОВИЛА:
ТДВ "Об'єднання Дніпроенергобудпром" в особі структурного підрозділу заводу конструкцій швидкомонтованих будівель звернулося в суд з позовом до першого заступника начальника Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області Неборського Євгена Аркадійовича, в якому просило скасувати постанови від 26.12.2013 року №3-2612/1-7/10-52/2612/08/02 та №3-2612/2-7/10-51/2612/08/02 по справам про адміністративні правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 10 березня 2015 року позовні вимоги задоволено частково. Скасовано постанову Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області № 3-2612/1-7/10-52/2612/08/02 від 26.12.2013 року про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності. В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись із оскаржуваними судовими рішеннями, ТДВ "Об'єднання Дніпроенергобудпром" в особі структурного підрозділу заводу конструкцій швидкомонтованих будівель звернулось до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить рішення судів попередніх інстанцій змінити в частині відмови у задоволенні позову і прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог в цій частині.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуальною права, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, що на підставі направлення на перевірку від 04.12.2013 року №45 посадовими особами відповідача проведено планову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, за результатами якої складено акт від 17.12.2013 р.

В зв'язку з виявленими у ході проведення перевірки порушень посадовою особою Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області 19.12.2013 року було складено протоколи №14 та №15 на підставі яких першим заступником начальника Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області Неборським Євгеном Аркадійовичем було винесено постанови від 26.12.2013 року № 3-2612/1-7/10-52/2612/08/02 та №3-2612/2-7/10-51/2612/08/02 «Про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності».

Задовольняючи позовні вимоги частково, суди попередніх інстанцій виходили з того, що порушення встановлені відповідачем щодо відсутності проекту виконання робіт спростовані доказами наданими позивачем під час розгляду справи. Відмовляючи в задоволенні решти позовних вимог, суди виходили з того, що порушення встановлені відповідачем під час перевірки щодо відсутності огорожі будівельного майданчику знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду справи.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, виходячи з наступного.

Правовідносини у сфері містобудівної діяльності, архітектурно-будівельного контролю регулюються, зокрема, Законом України "Про архітектурну діяльність", Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності", Законом України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно із статтею 10 Закону України "Про архітектурну діяльність" для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об'єктів архітектури додержання суб'єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд. Державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю.

Відповідно до ч.4 ст.41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", п.11 Порядку № 553, посадові особи інспекцій державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право: безперешкодного доступу до місць будівництва об'єктів та до об'єктів, що підлягають обов'язковому обстеженню; складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону; видавати обов'язкові для виконання приписи щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил; одержувати в установленому законодавством порядку від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, фізичних осіб інформацію та документи, необхідні для здійснення державного архітектурно-будівельного контролю; забороняти за вмотивованим письмовим рішенням керівника органу державного архітектурно-будівельного контролю чи його заступника експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, не прийнятих в експлуатацію.

Пунктом 8 ч.3 ст.2 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" передбачена відповідальність суб'єктів містобудування, які виконують будівельні роботи, несуть відповідальність за виконання будівельних робіт з порушенням вимог будівельних норм, державних стандартів і правил або затверджених проектних рішень - у вигляді штрафу у розмірі сорока п'яти мінімальних заробітних плат.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, під час перевірки виконання будівельних робіт на будівництві - каналізаційних очисних споруд з блоками механічного, хімічного і біологічного доочищення стоків, 1 км автодороги Миронівка - Канів встановлено, що будівельні роботи на вказаному об'єкті виконуються з порушенням законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема порушено вимогу п.6.2.1 ДБН А.3.2-2-2009 "Охорона праці і промислова безпека у будівництві", а саме відсутня огорожа території будівельного майданчика та порушено пп. 3.3.1 п.3.3 ДБН А.3.1-5-2009 "Організація будівельного виробництва - відсутній проект виконання робіт (ПВР).

Відповідно до п.п.3.3.1 п.3.3 ДБН А.3.1-5-2009 "Організація будівельного виробництва" виконання робіт без ПВР не допускається.

Судами також встановлено, що проект виконання будівельних робіт по об'єкту «Каналізаційні очисні споруди з блоками механічно-хімічного та біологічного доочищення строків» за замовленням МПЗ «Легко ВП ПАТ «Миронівський ЗВКК» було розроблено, погоджено та стверджено 22.08.2013 року. Даний проект було надано для огляду суду першої інстанції та належним чином засвідчену копію якого долучено до матеріалів справи судом апеляційної інстанції.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що встановлене відповідачем порушення щодо відсутності проекту виконання робіт спростовується викладеними вище обставинами та відповідними доказами, у зв'язку з чим суди дійшли обґрунтованого висновку щодо протиправності постанови Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області № 3-2612/1-7/10-52/2612/08/02 від 26.12.2013 року про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, а саме за відсутність ПВР.

Щодо доводів відповідача про не надання проекту виконаних робіт інспектору під час проведення перевірки, то колегія суддів зазначає наступне.

Судами встановлено наявність ПВР, при цьому відповідачем не надано жодних доказів, які стали підставою для висновку про відсутності у позивача вказаного проекту виконання робіт, крім зазначення факту його відсутності в акті перевірки.

Проте, цей акт не містить дати проведення перевірки та складений не за місцем перевірки в м. Миронівка (1 км автодороги Миронівка-Канів), оскільки є повністю друкованим, а свідки, що засвідчили відмову представника підприємства підписати акт, проживають у м. Києві. Крім того, ці ж особи засвідчили відмову в отриманні протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Виходячи з вищезазначеного, суди дійшли вірного висновку про відсутність правопорушення з боку позивача пп. 3.3.1 п.3.3 ДБН А.3.1-5-2009 "Організація будівельного виробництва - відсутній проект виконання робіт (ПВР), а тому позовні вимоги в даній частині є обґрунтованими.

Щодо порушення вимоги п.6.2.1 ДБН А.3.2-2-2009 "Охорона праці і промислова безпека у будівництві", а саме - відсутність огорожі території будівельного майданчика колегія суддів зазначає наступне.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, із фотокопій, зроблених відповідачем під час проведення перевірки, які містяться в матеріалах справи, очевидно, що огорожа території будівельного майданчика на час проведення перевірки - відсутня, а наявність на території будівельних матеріалів, відповідної техніки та загальний вигляд будівельного майданчику свідчить про тривалість проведення будівельних робіт без відповідної огорожі.

При цьому, судами вірно зазначено, що в даному випадку саме на час перевірки встановлено проведення будівельних робіт без огорожі будівельного майданчику. Тому посилання на акт, який свідчить про наявність такої огорожі в минулому та відповідно її демонтаж не спростовують висновків відповідача щодо відсутності огорожі на момент проведення перевірки під час виконання будівельних робіт.

З огляду на викладене, суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку про наявність в діях позивача порушення п.6.2.1 ДБН А.3.2-2-2009 "Охорона праці і промислова безпека у будівництві", а тому позов в цій частині не підлягає задоволенню.

Аналізуючи вищезазначене, колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, судами першої і апеляційної інстанцій винесені законні і обґрунтовані рішення, постановлені з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для їх скасування не вбачається.

Керуючись статтями 220, 222, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу товариства з додатковою відповідальністю "Об'єднання Дніпроенергобудпром" в особі структурного підрозділу заводу конструкцій швидкомонтованих будівель - залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2014 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 10 березня 2015 року у справі - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через 5 днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав передбачених ст.ст.237-239 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: