Справа № 821/1230/15-а
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2015-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2015 р.м.ОдесаСправа № 821/1230/15-а

Категорія: 10.3.4 Головуючий в 1 інстанції: Циганій С.І.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Крусяна А.В.

- Шляхтицького О.І.

при секретарі - Філімович І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Херсонського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 18 травня 2015 року у справі за адміністративним позовом Херсонського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Публічного акціонерного товариства «Бериславський машинобудівний завод» про стягнення адміністративно-господарських санкцій,

ВСТАНОВИВ:

Херсонське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів звернулось до Херсонського окружного адміністративного суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Бериславський машинобудівний завод», у якому просив стягнути з відповідача адміністративно-господарські санкції у розмірі 86 038,41 грн. та пеню за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій у розмірі 430,20 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем не сплачені адміністративно-господарські санкції та пеня у розмірі та порядку, передбаченому Законом України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» за невиконання у 2014р. нормативу створення робочих місць для працевлаштування інвалідів. Згідно з даними звіту про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2014 рік, поданого відповідачем, та відповідно до розрахунку Фонду середньооблікова чисельність його штатних працівників складає 487 осіб, з цього розрахунку установлений норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів становить 19 робочих місць, з яких 16 працівників працевлаштовані. За 3 робочі місця, призначених для працевлаштування інвалідів і не зайнятих інвалідами, відповідач до 15.04.2015р. повинен був самостійно сплатити позивачу адміністративно-господарські санкції у розмірі 86038,41 грн. Пеня за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій становить 430,20 грн. Заборгованість зі сплати адміністративно-господарських санкцій та пені на загальну суму 86468,61 грн. відповідачем не сплачена, а тому підлягає стягненню в судовому порядку.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував мотивуючи свої заперечення тим, що ПАТ «Бериславський машинобудівний завод» було вжито всіх необхідних заходів для недопущення правопорушення щодо працевлаштування інвалідів, а саме відповідачем було подано до Бериславського районного центру зайнятості належні звіти про попит на робочу силу (вакансії) про наявність вільних посад для інвалідів. ПАТ «Бериславський машинобудівний завод» вважає, що ним вжито всіх належних заходів щодо виконання нормативу працевлаштування інвалідів, а тому правових підстав для сплати ним адміністративно-господарських санкцій та пені немає. У задоволенні позову просив відмовити.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 18 травня 2015 року позов залишено без задоволення.

Не погодившись з таким рішенням Херсонське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів звернулось з апеляційною скаргою на зазначену постанову. Апелянт просить скасувати оскаржуване рішення та хвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційних скарг, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій, чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед Законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Вимогами ч. 1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень.

Колегією суддів встановлено, що 23.02.2015р. відповідачем подано до Херсонського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів Звіт форми №10-ПІ про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2014р. №127, відповідно до якого середньооблікова чисельність його штатних працівників складає 487 осіб.

Виходячи з даного розрахунку, установлений норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у ПАТ «Бериславський машинобудівний завод» становить 19 місць. За даними звіту середньооблікова кількість незайнятих робочих місць для штатних працівників підприємства, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність складає 16 робочих місць. У зв'язку з невиконанням нормативу працевлаштування інвалідів відповідачеві нараховано адміністративно-господарські санкції у розмірі 86038,41 грн.

Листом від 16.03.2015р. №03-05/2389 ПАТ «Бериславський машинобудівний завод» повідомлено про обов'язкову сплату адміністративно-господарських санкцій в розмірі 86038,41 грн. внаслідок невиконання нормативу працевлаштування інваліда. За порушення терміну сплати адміністративно-господарських санкцій ПАТ «Бериславський машинобудівний завод» нарахована пеня на суму 430,20 грн.

Відповідно до положень ч.1 ст.19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» слідує, що для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов'язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч.3 ст.18 Закону №875-ХІІ).

З матеріалів справи вбачається, що середньооблікова кількість штатних працівників в ПАТ «Бериславський машинобудівний завод» у 2014р. становила 487 особи, тобто, норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів для підприємства позивачем вірно розраховано в кількості 19 осіб.

Відповідно до ч.4 ст.20 ЗУ «Про зайнятість населення» підприємства зобов'язані щомісячно подавати центрам зайнятості за місцем їх реєстрації адміністративні дані у повному обсязі про наявність вільних робочих місць (вакансій), у тому числі призначених для працевлаштування інвалідів.

Колегією суддів встановлено, що про потребу у працівниках відповідач щомісяця звітував до державної служби зайнятості шляхом подання звітності форми №3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)» щодо працевлаштування інвалідів на посади: інженер-технолог, майстер, налагоджувальник верстаків з програмним керуванням, фрезерувальник, токар, токар-розточувальник, що підтверджується звітами №3-ПН: вих.№015/03 від 09.01.2014р., вих.№015/11 від 03.02.2014р., вих.№015/44 від 03.03.2014р.,вих.№015/68 від 03.04.2014р., вих.№015/82 від 05.05.2014р., вих.№015/112 від 03.06.2014р., вих.№015/121 від 02.07.2014р., вих.№015/136 від 01.08.2014р., вих.№015/153 від 01.09.2014р., вих.№015/168 від 01.10.2014р., вих.№015/187 від 01.11.2014р., вих.№015/199 від 01.12.2014р. Крім того, відповідачем самостійно було вжито заходів по пошуку інвалідів. А саме, ПАТ «Бериславський машинобудівний завод» давало оголошення в місцевій газеті «Маяк» щодо запрошення на постійну роботу інвалідів, що підтверджується копіями оголошень у газеті «Маяк» від 09.05.2014р. №19, від 09.08.2014р. № 32, від 11.10.2014р. №41, від 15.11.2014р. №46.

Враховуючи вищевикладені обставини колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що у діях відповідача відсутній склад правопорушення, оскільки ним виділено та створено робочі місця для працевлаштування інвалідів та повідомлено службу зайнятості у встановленому законом порядку про наявність такої вакансії і на ПАТ «Бериславський машинобудівний завод» не може бути покладена відповідальність за не направлення уповноваженими органами інвалідів для працевлаштування.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону №875-ХІІ забезпечення прав інвалідів на працевлаштування та оплачувану роботу, в тому числі з умовою про виконання роботи вдома, здійснюється шляхом їх безпосереднього звернення до підприємств, установ, організацій чи до державної служби зайнятості.

Пошук відповідної роботи для інваліда здійснює саме державна служба зайнятості, а обов'язок підприємства зі створення робочих місць для інвалідів не передбачає обов'язок займатися пошуком інвалідів для працевлаштування.

Адміністративно-господарські санкції за незайняті інвалідами робочі місця не є податком, збором (обов'язковим платежем), обов'язкова сплата яких передбачена Конституцією України та Податковим кодексом України, а є заходом впливу до правопорушника у сфері господарювання у зв'язку зі скоєнням правопорушення. Такі санкції не можуть застосовуватися у разі відсутності необхідної кількості працевлаштованих інвалідів.

Судом першої інстанції вірно визначено, що роботодавець вжив усіх необхідних заходів для недопущення правопорушення у зв'язку з чим у задоволенні позову Херсонського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів щодо стягнення з ПАТ «Бериславський машинобудівний завод» адміністративно-господарських санкцій та пені на загальну суму 86 468,61 грн. необхідно відмовити.

Судова колегія вважає наведені висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71 КАС України та не приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення та надання відповідних доказів покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Такий обов'язок відсутній, якщо відповідач визнає позов.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційних скаргах доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційні скарги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 195; 196; 198; 200; 205; 206; 254 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Херсонського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів залишити без задоволення, а постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 18 травня 2015 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом 20 днів.

Повний текст судового рішення виготовлений 02.10.2015 року.

Головуючий: О.В.Джабурія

Суддя: А.В.Крусян

Суддя: О.І.Шляхтицький