Справа № 1570/2308/2012
Суддя: Вербицька О.В.
Дата ухвалення: 2015-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2015 року м. Київ К/800/16826/15

К/800/17072/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:
Головуючий суддя:Вербицька О.В.
Судді: Маринчак Н.Є.
Цвіркун Ю.І.
розглянувши у попередньому судовому засіданні

касаційні скарги Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області та Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Одесі Міжрегіонального головного управління Міндоходів

на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 16.01.2015 р.

та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 24.03.2015 р.

у справі № 1570/2308/2012

за позовом Приватного акціонерного товариства «Українське Дунайське пароплавство»

до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Одесі Міжрегіонального головного управління Міндоходів, Головного управління Державної казначейської служби України в особі Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області

про скасування податкових повідомлень-рішень та стягнення суми бюджетного відшкодування

В С Т А Н О В И В :

Приватне акціонерне товариство «Українське Дунайське пароплавство» (далі - позивач, ПАТ «Українське Дунайське пароплавство») звернулось до суду з позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Одесі Міжрегіонального головного управління Міндоходів (далі - відповідач-1, СДПІ у м. Одесі), Головного управління Державної казначейської служби України в особі Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області (далі - відповідач-2) про скасування податкових повідомлень-рішень та стягнення суми бюджетного відшкодування.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 16.01.2015 р. позов задоволено. Скасовано податкові повідомлення-рішення СДПІ у м. Одесі №, №, № від 14 липня 2011 року. Стягнуто з Державного бюджету України суму бюджетного відшкодування квітня 2011 року у розмірі 98 000 грн.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 24.03.2015 р. постанову Одеського окружного адміністративного суду від 16.01.2015 р.

У касаційній скарзі СДПІ у м. Одесі, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Одеського окружного адміністративного суду від 16.01.2015 р. та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 24.03.2015 р. і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Відповідач-2 у касаційній скарзі, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Одеського окружного адміністративного суду від 16.01.2015 р. та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 24.03.2015 р. і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги щодо дотримання правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів, враховуючи межі касаційної скарги, дійшла висновку про наступне.

СДПІ у м. Одесі провела документальну позапланову виїзну перевірку ВАТ «Українське Дунайське пароплавство» з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника у банку за квітень 2011 року, яка виникла за рахунок від'ємного значення з ПДВ, що декларувалось в період з 01 березня 2011 року по 31 березня 2011 року, за результатами якої складено акт перевірки від 21 червня 2011 року №274/16-3/01125821/36.

В акті перевірки зазначено порушення позивачем положень пп.14.1.179, пп.14.1.181, п.14.1 ст. 14, пп.198.2, пп.198.3, пп.198.6 ст. 198, пп.200.1, пп.200.4, ст. 200, пп. е, є, и, пп.20.1.1, пп.201.6, пп.201.10 ст. 201, п.202.1 ст. 202 ПК України, що призвело до: завищення суми бюджетного відшкодування ПДВ в квітні 2011 року на суму 98 000 грн.; завищення від'ємного значення по р.20.2 на загальну суму 23 549 грн. у квітні 2011 року; завищення залишку від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду по р.24 в розмірі 503 904 грн. у березні 2011 року; заниження ПДВ який підлягає сплаті до бюджету за квітень 2011 року на суму 37 050 грн.

На підставі акта перевірки податковим органом прийнято: податкове повідомлення-рішення від 14.07.2011 р. № про зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість (далі ПДВ) у розмірі 527 453 грн. та нарахування штрафних санкцій в розмірі 395 590 грн.; податкове повідомлення-рішення від 14.07.2011 р. № про зменшення суми бюджетного відшкодування з ПДВ у розмірі 98 000 грн. та нарахування штрафних санкцій у розмірі 73 500 грн.; податкове повідомлення-рішення від 14.07.2011 р. № про збільшення суми грошового зобов'язання з ПДВ у розмірі 37 050 грн. та нарахування штрафних санкцій в розмірі 27 787, 50 грн.

Суди першої та апеляційної інстанцій визнали необґрунтованими такі висновки податкового органу, з чим погоджується суд касаційної інстанції, з огляду на наступне.

У відповідності до пункту 198.1 статті 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Згідно з пунктом 198.2 статті 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг, дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Пунктом 198.3 статті 198 ПК України передбачено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

Як вбачається з акта перевірки, сума зменшеного податкового кредиту березня 2011 року у сумі 42 185 грн. складається з 36 722 грн. за податковим накладним оформленим з порушенням та 5 463 грн. - податковий кредит сформований за податковими накладними виданими МП «Сапфір».

Сума відхилення у розмірі 36 722 грн. - сума податкового кредиту по податковим накладним складеним з порушенням порядку їх заповнення.

Вказана сума була врахована позивачем у декларації за червень 2011 року у р.21.3 (зменшено/збільшено залишок від'ємного значення за результатами перевірок податкового органу).

Таким чином, позивач погодився з виявленими порушеннями в березні 2011 року та самостійно відредагував податкову звітність.

Залишок суми у розмірі 5 463 грн. - є сумою ПДВ включеною позивачем за результатом проведення з МП ТОВ «Сапфір» господарської операції з придбання ТМЦ.

Так, 09 березня 2011 року позивачем укладено договір з МП ТОВ «Сапфір» на постачання українських сувенірів із дерева, відповідно до ціни та асортименту, зазначеному у специфікації.

Виконання зазначеного договору підтверджено належним чином складеними первинними документами.

Крім того, за квітень 2011 року податковим органом податковий кредит позивача було зменшено на 97 046 грн. (з 509 130 грн. до 412 084 грн.).

Сума відхилення 97 046 грн. складається з сум у розмірі: 73 957 грн. - сума виникла внаслідок включення позивачем до податкового кредиту звітного періоду (квітень 2011 року) сум податкових накладних виписаних у попередніх податкових періодах отриманих без відповідного поштового підтвердження отримання таких накладних саме у квітні місяці; 23 089 грн. - сума податкового кредиту по податковим накладним складеним з порушенням їх оформлення.

Так, по сумі 23 089 грн. податкова звітність була скоригована самостійно у декларації з ПДВ за червень 2011 року (р.21.3 декларації з урахування корегування за березень 2011 року була зазначена сума 59 811 грн. (36 722 грн. +23 089 грн.).

Щодо відхилення у розмірі 73 957 грн., враховуючи положення п.198.6. ст. 198 ПК України, право на податковий кредит виникає у платника податків після одержання податкової накладної, обмежень, пов'язаних зі строками отримання податкових накладних, обов'язку звернутись зі скаргою на свого постачальника, або отримати таку накладну виключно поштовим зв'язком ПК України не передбачає.

Щодо періоду березня 2011 року, податковий кредит зменшено податковим органом з 1 017 495 грн. на 448 985 грн., відхилення становить 568 510 грн. яке складається з суми 526 324 грн. та 42 185 грн.

Відхилення у розмірі 526 324 грн. складається з податкових накладних, виключених з кредиту податковим органом з тих підстав, що вони були включені у звітному періоді з датою виписки в інших періодах.

Зазначена сума зменшення податкового кредиту була визначена в акті попередньої перевірки № 273/16-3/01125821/35 та врахована у податковому повідомленні-рішенні № від 14 липня 2011 року. Зазначене податкове повідомлення-рішення № від 14 липня 2011 року було предметом судового розгляду у адміністративній справі №1570/2311/2012.

Так, ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 12 серпня 2014 року, постанова Одеського окружного адміністративного суду від 24 червня 2014 року залишена без змін, якою вищезазначене податкове повідомлення-рішення скасовано.

Отже, судом підтверджено право позивача на включення у звітному періоді податкових накладних виписаних в інших періодах.

Щодо правомірності прийняття податкового повідомлення-рішення №, яким розмір від'ємного значення з ПДВ зменшено у розмірі 527 453 грн. за квітень 2011 року, судова колегія зазначає наступне.

Так, сума зменшеного від'ємного значення відповідно до висновків акта перевірки складається з суми 503 904 грн. (завищення від'ємного значення по р.24 декларації березня 2011 року) та 23 549 грн. (завищення від'ємного значення квітня 2011 року по р. 20.2 декларації).

Судами встановлено, що показник р.24 декларації березня 2011 року (1 709 558 грн.), був знятий податковим повідомленням-рішенням № від 14 липня 2011 року, складеним на підставі акта попередньої перевірки, з урахуванням викладеного податковий орган зменшив від'ємне значення у розмірі 503 904 грн., яке було вже відсутнім на підставі його же рішення.

Сума у розмірі 23 549 грн. є від'ємним значенням квітня 2011 року (р.20.2 декларації). Зняття цього показника відбулось, у зв'язку з тим, що податковий орган врахував зменшення податкового кредиту квітня 2011 року (по порушенням на суму 97 046 грн.), тим самим зменшив загальну суму податкового кредиту квітня 2011 року з 509 130 грн. до 412 084 грн.

Таки чином, позивачем правомірно сформовано податковий кредит квітня 2011 року у розмірі 509 130 грн. та від'ємне значення у розмірі 23 549 грн.

Щодо правомірності прийняття податкового повідомлення-рішення № від 14 липня 2011 року, яким позивачу зменшена сума бюджетного відшкодування з ПДВ у розмірі 98 000 грн., колегія суддів зазначає наступне.

З урахуванням того, що у березні 2011 року ПАТ «Українське Дунайське пароплавство» мало від'ємне значення у розмірі 604 957 грн., у квітні 2011 року у розмірі 23 549 грн., відповідно до додатку №3 декларації з ПДВ за квітень 2011 року (розрахунок суми бюджетного відшкодування ПДВ) залишок від'ємного значення попереднього звітного періоду складає 2 311 462 грн.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що належним чином складними первинними документи підтверджено рух активів позивача та отримання ним реального результату в процесі господарської діяльності, а тому ПАТ «Українське Дунайське пароплавство» правильно сформовано податковий кредит з ПДВ за результатом проведення господарських операцій.

При цьому позивачем також правомірно було заявлено до відшкодування на рахунок платника у банку по податковій декларації з ПДВ за квітень 2011 року суму у розмірі 98 000 грн.

Таким чином, саме за вищевказаних обставин справи, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли правильного висновку, з яким погоджується колегія суддів касаційної інстанції, щодо обґрунтованості заявлених позивачем вимог.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що в межах касаційних скарг порушень судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права при вирішенні цієї справи не допущено, правова оцінка обставин у справі дана вірно.

За таких обставин, касаційна скарга відповідача-1 та відповідача-1 підлягають відхиленню, а постанова Одеського окружного адміністративного суду від 16.01.2015 р. та ухвала Одеського апеляційного адміністративного суду від 24.03.2015 р. залишенню без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 210, 214 - 215, 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

1.Касаційну скаргу Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області відхилити.

2.Касаційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Одесі Міжрегіонального головного управління Міндоходів відхилити.

3.Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 16.01.2015 р. та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 24.03.2015 р. залишити без змін.

4.Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, заява про перегляд судового рішення в адміністративній справі Верховним Судом України може бути подана з підстав, у порядку та в строки, встановлені статтями 236 238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя О.В. Вербицька

Судді Н.Є. Маринчак

Ю.І. Цвіркун