Справа № 22а-9583/11
Суддя: Прядкіна О. В.
Дата ухвалення: 2011-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22а-9583/11 Головуючий у 1-й інстанції Новак Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2011 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді : Прядкіної О.В.

Суддів : Обідіної О.І., Панченка О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Полтава цивільну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Диканському районі Полтавської області

на постанову Диканського районного суду від 16 березня 2010 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Диканському районі Полтавської області про стягнення соціальної допомоги дитині війни

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача Апеляційного суду, -

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Диканського районного суду від 16 березня 2010 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Диканському районі Полтавської області в частині не нарахування позивачу підвищення до пенсії, передбаченого ст.6 Закону України «Про соціальний статус дітей війни», у розмірі встановленому ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування» за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та із 22 травня 2008р. по 31 грудня 2008р., а також з 1 січня 2009р. по 31 грудня 2009р. та з 1 січня 2010р. по 28 лютого 2010р.

Зобов»язано Управління Пенсійного фонду України в Диканському районі Полтавської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2 з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком згідно ст.6 Закону України «Про соціальний статус дітей війни» з розміру, встановленого ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування» та провести відповідні виплати за періоди з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та із 22 травня 2008р. по 31 грудня 2008р., а також з 1 січня 2009р. по 31 грудня 2009р. та з 1 січня 2010р. по 28 лютого 2010р.з врахуванням проведених раніше виплат.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Вирішено питання про судові витрати.

З постановою суду не погодився начальник Управління Пенсійного фонду України в Диканському районі , надавши апеляційну скаргу, в якій прохає її скасувати з підстав порушення норм матеріального права та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що остання задоволенню не підлягає.

Відповідно ст.200 КАС України апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, позивач звернувся в суд з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Диканському районі про визнання бездіяльності відповідача, в частині невиконання норм статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», за період з 01 січня 2006 року по 31 грудня 2007 року та із 22 травня 2008р. по по 31 грудня 2008р., а також з 1 січня 2009р. по 31 грудня 2009р. та з 1 січня 2010р. по 28 лютого 2010р.та стягнення з відповідача на його користь невиплаченого щомісячного підвищення до пенсії за вказаний вище період.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилався на норми статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» (в редакції Закону від 18 листопада 2004 року №2195-IV, набрав чинності 01.01.2006 року) відповідно до яких з 01 січня 2006 року особам з статусом «дитина війни» пенсії підвищуються щомісячно у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, що визначається частиною 1 статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

При цьому розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність встановлювався Законом України «Про Державний бюджет України» на 2007-2008р.р., але відповідач вказаного підвищення не застосовував й не виплачував.

Встановивши доводи по справі, застосувавши судову практику Європейського Суду з прав людини, рішення Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 09 липня 2007 року, норми Конституції України, норми Законів України «Про соціальний захист дітей війни» та «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» у їх взаємоповязаності щодо механізму правового регулювання спірних правовідносин, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги не містять нових доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції щодо верховенства й пріоритету норм конституційного та міжнародного законодавства про непорушність прав і свобод людини і громадянина, в тому числі в галузі соціального захисту осіб з статусом «дитина війни».

У звязку з цим, колегія суддів приходить до висновку про те, що судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального права, а тому скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст.183-2, 197-198,200, 205-206 КАС України України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу начальника Управління Пенсійного фонду України в Диканському районі Полтавської області - відхилити.

Постанову Диканського районного суду від 16 березня 2010 року залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена протягом 20 днів безпосередньо до Вищого адміністративного Суду України.

С У Д Д І /Підписи/

З оригіналом згідно: суддя