Справа № 806/4462/14
Суддя: Зайцев М.П.
Дата ухвалення: 2015-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2015 року м. Київ К/800/7218/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого - судді Зайцева М.П.,

суддів: Веденяпіна О.А., Маринчак Н.Є.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2014 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 27 січня 2015 року у справі № 806/4462/14 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомир-Петрол" до Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області про визнання протиправними дії, скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Житомир-Петрол" (далі - "Житомир-Петрол") звернулось в суд з позовом до Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області (далі - ОДПІ) в якому просило визнати: протиправними дії ОДПІ щодо невизнання податкової звітності ТОВ "Житомир-Петрол" з податку на додану вартість за серпень 2014 року; протиправним та скасувати рішення відповідача від 24 вересня 2014 року №31105/10/18-03, яким податкову декларацію позивача з податку на додану вартість за серпень 2014 року не визнано податковою звітністю; податкову декларацію ТОВ "Житомир-Петрол" з податку на додану вартість за серпень 2014 року з додатками такою, що подана у момент фактичного її отримання податковим органом, тобто 19 вересня 2014 року; зобов'язати відповідача відобразити показники (дані) податкової декларації ТОВ "Житомир-Петрол" з податку на додану вартість за серпень 2014 року з додатками в електронних базах даних податкової звітності, у тому числі в картці особового рахунку товариства.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 27 січня 2015 року позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправними дії Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області щодо невизнання податкової звітності ТОВ "Житомир-Петрол" з податку на додану вартість за серпень 2014 року.

Визнано протиправним та скасовано рішення ОДПІ від 24 вересня 2014 року №31105/10/18-03, яким податкову декларацію ТОВ "Житомир-Петрол" з податку на додану вартість за серпень 2014 року не визнано податковою звітністю.

Визнано податкову декларацію ТОВ "Житомир-Петрол" з податку на додану вартість за серпень 2014 року з додатками такою, що подана у момент фактичного її отримання ОДПІ, тобто 19 вересня 2014 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В касаційній скарзі відповідач посилаючись на порушення судами попередніх інстанції норм матеріального та процесуального права, просить їх рішення скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги щодо дотримання правильності застосування судами норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів, враховуючи межі касаційної скарги дійшла висновку, що вона не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 18 вересня 2014 року позивачем подано в електронному вигляді до контролюючого органу податкову декларацію з податку на додану вартість за серпень 2014 року.

Податковим органом надано квитанції, зі змісту якої слідує, що для платника податків заборонено прийом звітності по електронній пошті, можливо відсутній договір з МДЗУ.

19 вересня 2014 року уповноваженою особою позивача особисто подано до контролюючого органу податкову декларацію з податку на додану вартість за серпень 2014 року, про що свідчить штамп ОДПІ "Отримано"на титульному аркуші декларації.

24 вересня 2014 року рішенням №31105/10/18-03, відповідач, подану позивачем податкову декларацію з податку на додану вартість за серпень 2014 року не визнав податковою звітністю. Зазначив, що додаток №5 (Розшифровка податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів) поданий не в повному обсязі.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суди попередніх інстанціїй виходили з наступних мотивів.

Відповідно до п.46.1 ст.46 Податкового кодексу України (далі ПК України), податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку. Митні декларації прирівнюються до податкових декларацій для цілей нарахування та/або сплати податкових зобов'язань. Додатки до податкової декларації є її невід'ємною частиною.

Згідно зі п.46.5 ст.46 ПК України, форма податкової декларації встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. У такому ж порядку встановлюються форми податкових декларацій з місцевих податків і зборів, що є обов'язковими для застосування їх платниками (податковими агентами). Форма декларації про майновий стан і доходи (податкової декларації) встановлюється з урахуванням особливостей, визначених п.179.9 ст.179 цього Кодексу. Форма спрощеної податкової декларації, що передбачена п.49.2 ст.49 цього Кодексу, та порядок переходу платників податків на подання такої декларації встановлюються Кабінетом Міністрів України. Форма, порядок та строки подання митної декларації, а також порядок прийняття контролюючим органом митної декларації визначаються з урахуванням вимог митного законодавства України. Державні органи, які встановлюють відповідно до цього пункту форми податкових декларацій, зобов'язані оприлюднити такі форми для використання їх платниками податків.

У відповідності до п.п.48.1- 48.3 ст.48 ПК України, податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положеннями п.46.5 ст.46 цього Кодексу та чинному на час її подання.

Форма податкової декларації повинна містити необхідні обов'язкові реквізити і відповідати нормам та змісту відповідних податку та збору.

Обов'язкові реквізити - це інформація, яку повинна містити форма податкової декларації та за відсутності якої документ втрачає визначений цим Кодексом статус із настанням передбачених законом юридичних наслідків.

Податкова декларація повинна містити такі обов'язкові реквізити: - тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий); - звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація; - звітний (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку); - повне найменування (прізвище, ім'я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами; - код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер; - реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); - місцезнаходження (місце проживання) платника податків; - найменування контролюючого органу, до якого подається звітність; - дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми); - ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток або інші відомості, визначені в абзаці сьомому цього пункту, посадових осіб платника податків; - підписи платника податку - фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку (за наявності).

Приписами п.49.3 ст.49 ПК України визначено, що податкова декларація подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, в один із таких способів: а) особисто платником податків або уповноваженою на це особою; б) надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення; в) засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством.

Пунктом 49.8 ст.49 ПК України встановлено, що прийняття податкової декларації є обов'язком контролюючого органу. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених п.п.48.3,48.4 ст.48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

Аналізуючи наведені правові норми суд першої інстанції дійшов висновку, що підставою для відмови контролюючого органу визнати податкову декларацію як податкову звітність є такі дефекти її заповнення, що впливають на адміністрування податку органом доходів та зборів.

Пунктом 49.9 ст.49 ПК України визначено, що за умови дотримання платником податків вимог цієї статті посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана зареєструвати податкову декларацію платника датою її фактичного отримання контролюючим органом.

Згідно із п.49.10 ст.49 ПК України, відмова посадової особи контролюючого органу прийняти податкову декларацію з будь-яких причин, не визначених цією статтею, у тому числі висунення будь-яких не визначених цією статтею передумов щодо такого прийняття (включаючи зміну показників такої податкової декларації, зменшення або скасування від'ємного значення об'єктів оподаткування, сум бюджетних відшкодувань, незаконного збільшення податкових зобов'язань тощо) забороняється.

Судами встановлено, що податкова декларація ТОВ "Житомир-Петрол" за серпень 2014 року має усі обов'язкові реквізити, встановлені п.48.3 ст.48 ПК України.

На титульних аркушах декларації та додатків до неї проставлено штамп "Отримано", тобто перевірялась наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів декларації за серпень 2014 року, передбачених п.п. 48.3 та 48.4 ст.48 ПК України, а також наявність додатків до декларації.

Загальні принципи організації інформаційного обміну під час подання платниками податків податкової звітності до органів державної податкової служби України в електронній формі із використанням електронного цифрового підпису визначає Інструкція з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, затверджена Наказом Державної податкової адміністрації України від 10 квітня 2008 року №233 яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 6 квітня 2008 р. за №320/15011 (далі - Інструкція).

Згідно із п.4 розділу 2 Інструкції від 10 квітня 2008 року №233, податкові документи в електронному вигляді з обов'язковими реквізитами (у тому числі з електронним цифровим підписом платника податків (його посадових осіб)), подані відповідно до цієї Інструкції, згідно із законодавством є оригіналами, мають юридичну силу, повинні зберігатися та можуть використовуватися під час судового або досудового вирішення спорів.

Договір №280420141 від 28 квітня 2014 року про визнання електронних документів на момент подання декларації в електронному вигляді 18 вересня 2014 року та 19 вересня 2014 року був чинним, що доводить протиправність оскаржуваного рішення податкового органу.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками судів, що у відповідача були відсутні правові підстави для прийняття рішення про невизнання податкової декларації позивача як податкової звітності з податку на додану вартість за серпень 2014 року.

Також, колегія суддів погоджується і з думкою судів щодо обґрунтованості вимоги стосовно визнання податкової декларації ТОВ "Житомир-Петрол" з податку на додану вартість за серпень 2014 року з додатками, такою, що подана у момент фактичного її отримання ОДПІ, тобто 19 вересня 2014 року, оскільки визнано факт неправомірної відмови контролюючим органом у прийнятті декларації 19 вересня 2014 року.

Згідно з частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права під час ухвалення судових рішень чи вчинення процесуальних дій.

Колегія суддів дійшла висновку, що рішення судів прийняті з дотриманням норм матеріального та процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана правильно, підстав для їх скасування з мотивів, викладених в касаційній скарзі, немає.

Керуючись статтями 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, -

у х в а л и в:

Касаційну скаргу Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області залишити без задоволення, а постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2014 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 27 січня 2015 року у справі № 806/4462/14 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії сторонам та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у порядку та в строки, встановлені статтями 236-238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: М.П. Зайцев

О.А. Веденяпін

Н.Є. Маринчак