Справа № 2-а-6160/10/2270/9
Суддя: Фелонюк Д.Л.
Дата ухвалення: 2010-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-6160/10/2270/9
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2010 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
< за участі >< перелік сторін >

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом < в особі > < в чиїх інтересах > управління Пенсійного фонду України в Полонському районі < 3-тя особа > до товариства з обмеженою відповідальністю "Полонський завод Еліт-фарфор" < 3-тя особа > про стягнення 12280,29 грн.

У судовому засіданні проголошено вступну і резолютивну частини постанови згідно ст.160 КАС України.

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення у відповідності до вимог Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування з відповідача на користь управління Пенсійного фонду України в Полонському районі 12280,29 грн. заборгованості, яка складається з заборгованості по страхових внесках за лютий, березень 2010р. в розмірі 4207,59 грн., штрафних санкцій в розмірі 6600,56 грн., пені - 1472,14 грн..

Позивач в судове засідання не з"явився, до суду подав заяву, відповідно до якої просить справу розглядати без їх участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином. Ухвала про відкриття провадження у справі та призначення справи до судового розгляду разом із повісткою, копією позовної заяви з додатками, повістка про відкладення розгляду справи направлені за адресою, за якою зареєстрований відповідач (згідно реєстру поштових відправлень).

Згідно ч.2 ст.128 КАС України, неприбуття в судове засідання без поважних причин представника сторони або третьої особи, які не прибули в судове засідання, або неповідомлення ним про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду справи. Тому, для уникнення зловживання правом з боку відповідача, суд вважає за необхідне вирішити дану справу по суті відповідно до ч.6 ст.71 КАС України на основі наявних у ній доказів.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх взаємному звязку і сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Полонський завод Еліт-фарфор" зареєстроване як юридична особа Полонською районною державною адміністрацією 13.10.2006 року, про що видано свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи серії А00 №706275, відповідно до довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців включене до ЄДРПОУ, відповідно до ст.ст. 1, 14 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування зареєстроване як платник страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

У відповідача за період з 20.03.2010 року по 08.07.2010 року утворилась заборгованість перед управлінням Пенсійного фонду України в Полонському районі в розмірі 12280,29 грн., що складається з заборгованості по страхових внесках за лютий, березень 2010р. в розмірі 4207,59 грн., що підтверджується розрахунками сум страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування , що підлягають сплаті за лютий, березень 2010 р., картками особового рахунку страхувальника, по штрафних санкціях в розмірі 6600,56 грн., пені - 1472,14 грн., що підтверджується копіями рішень №№292, 293, 294, 295 від 11.06.2010р. (отримані відповідачем 12.06.2010 року), про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або органом Пенсійного фонду, рішенням про розірвання договору про розстрочення від 30.06.2010 року.

Оскільки заборгованість в сумі 12280,29 грн. в добровільному порядку відповідачем не сплачена, позивачем подано позов до суду.

У відповідності до ст.1 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування (надалі Закону), страхувальники - це роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону сплачують страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування; страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування та збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, сплачені згідно із законодавством, що діяло раніше; кошти, сплачені на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування відповідно до цього Закону.

Згідно п.1 ст.14 Закону страхувальниками є роботодавці: підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, об'єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб-суб'єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок, придбали спеціальний торговий патент), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру.

Відповідно до п.6 ст.17 Закону платник страхових внесків зобовязаний нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

Згідно п.6 ст.20 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» страхувальники зобовязані сплачувати страхові внески , нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів з дня закінчення цього періоду. Базовим періодом для відповідача у відповідності з абз. 2 ч.6 ст.20 та п.1 ст.14 названого Закону є календарний місяць.

Відповідно із змінами до Закону України від 05.03.2009 року №1074- VI, який вступив у дію з червня 2009 року за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або територіальними органами Пенсійного фонду накладається штаф у розмірі 10% своєчасно несплачених сум.

Одночасно на суми своєчасно не сплачених (не перерахованих) страхових і фінансових санкцій нараховується пеня в розмірі 0,1 відсотка зазначених сум коштів, розрахованих за кожний день прострочення платежу.

Згідно підпунктів 13, 14 п. 2 ст. 106 Закону про накладення штрафів та нарахування пені посадові особи виконавчих органів Пенсійного фонду в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду, виносять рішення, які протягом трьох робочих днів із дня їх винесення надсилаються страхувальнику, банку чи організації, яка здійснює виплату і доставку пенсій.

Суми пені та штрафів підлягають сплаті страхувальником, банком чи організацією, яка здійснює виплату і доставку пенсій, протягом десяти робочих днів з дня одержання відповідного рішення. При цьому в цей же строк страхувальник, банк чи організація, яка здійснює виплату і доставку пенсій, має право оскаржити зазначене рішення до вищого органу Пенсійного фонду або в судовому порядку з одночасним обов'язковим письмовим повідомленням про це відповідного виконавчого органу Пенсійного фонду, яким прийнято це рішення.

Рішення органу Пенсійного фонду про нарахування пені або накладення штрафу, передбачених частинами дев'ятою і десятою цієї статті, є виконавчим документом.

Нормами ст.106 Закону передбачено, що у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків страхувальники зобовязані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею. Суми страхових внесків своєчасно не нараховані та /або не сплачені страхувальниками у строки, визначенні статтею 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених частиною третьою статті 20 цього Закону, вважаються простроченою заборговністю із сплати страхових внесків і стягуються з нарахуванням пені та штрафних санкцій.

Територіальні органи Пенсійного фонду за формою і у строки, визначені правлінням Пенсійного фонду, надсилають страхувальникам, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом. Протягом десяти робочих днів із дня одержання вимоги про сплату недоїмки страхувальник зобов'язаний сплатити суми недоїмки.

У разі, якщо страхувальник, який одержав вимогу територіального органу Пенсійного фонду про сплату недоїмки і протягом десяти робочих днів після її отримання не сплатив зазначену у вимозі суму недоїмки разом з застосованою до нього фінансовою санкцією, включеної до вимоги, або не узгодив вимогу з відповідним органом Пенсійного фонду, або не оскаржив вимогу в судовому порядку, а також у разі якщо страхувальник узгодив вимогу, але не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти робочих днів після отримання узгодженої вимоги, відповідний орган Пенсійного фонду звертається в установленому законом порядку і подає вимогу про сплату недоїмки до відповідного підрозділу державної виконавчої служби. У зазначених випадках орган Пенсійного фонду також має право звернутися до суду з позовом про стягнення.

На підтвердження позовних вимог позивачем надано необхідні докази про наявність заборгованості відповідача та вжиття заходів її стягнення з врахуванням вимог Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Судом зважається на те, що відповідачем подавалися до управління ПФУ в Полонському районі розрахунки сум страхових внесків, в яких самостійно визначалися суми страхових внесків, рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені у визначеному законом порядку не оскаржувались та не скасовані, доказів про сплату заборгованості суду не подано.

За таких обставин, позовні вимоги обґрунтовані, підтвердженні матеріалами справи, відповідають чинному законодавству та підлягають задоволенню.

Згідно ч. 4 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст.6, 14, 71, 86, 94, 104, 158-163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Полонський завод Еліт-фарфор" (Хмельницька область, м.Полонне, вул.Академіка Герасимчука 166, , р/р 6902 в ФКБ "Приватбанк", МФО 315405) на користь управління Пенсійного фонду України в Полонському районі (Хмельницька область, м.Полонне, вул.Лесі Українки 97, , р/р 86 в ОПЕРВ ВАТ Ощадбанк м.Хмельницький, МФО 315784) заборгованість по страхових внесках в розмірі 4207,59 грн. (чотири тисячі двісті сім гривень 59 коп.), штрафних санкціях в розмірі 6600,56 грн. (шість тисяч шістсот гривень 56 коп.), пені в розмірі 1472,14 грн. (одна тисяча чотириста сімдесят дві гривні 14 коп.).

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її проголошення.

Повний текст постанови виготовлено 07 жовтня 2010 року

< чи набрала законної сили > < ОСОБА_1 набрання законної сили >

Суддя< для копії >ОСОБА_1
< для копії > < для копії >