Справа № П/811/3559/14
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2015-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

23 вересня 2015 рокусправа № П/811/3559/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Божко Л.А.

суддів: Лукманової О.М. Прокопчук Т.С.

за участю секретаря судового засідання: Сонник А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26 березня 2015 р. по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрогрупа Деметра"до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Державне підприємство "Конярство України" про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2014 року товариство з обмеженою відповідальністю "Агрогрупа Деметра", що діє як уповноважена особа за договором про спільну діяльність №5 від 21.02.2014 року, укладеним з Державним підприємством "Конярство України", звернулось з позовом до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 27 серпня 2014 року, яким за результатами діяльності за договором зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 716064,00 грн.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26 березня 2015 року позовні вимоги задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції, оскільки вона винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, а також правильність застосування судом норм матеріального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що з 01.08.2014 року по 07.08.2014 року посадовими особами Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку достовірності нарахування за договором про спільну діяльність від 21.02.2014 року №5 - уповноважена особа ТОВ "Агрогрупа Деметра", від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту податку на додану вартість за травень 2014 року, за результатами якої складено акт №407/11-23-15-02/303957032 від 14.08.2014 року, висновками якого, зокрема, є порушення під час здійснення господарських операцій за договором про спільну діяльність, уповноваженою особою за яким є ТОВ "Агрогрупа Деметра", на думку відповідача, п. 198.1 ст. 198, п. 200.1 ст. 200, п.п. 201.1, 201.2, 201.7, 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року (із змінами та доповненнями), в результаті чого завищено суму від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту податку на додану вартість за травень 2014 року в розмірі 716064,00 грн. (а.с.9-16 Т.1).

На підставі акту перевірки Кіровоградською ОДПІ винесено податкове повідомлення-рішення № від 27.08.2014 року, яким зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість в сумі 716064,00 грн.

Відповідно до п. 138.2 ст. 138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Не включаються до складу витрат, зокрема, витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку (пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України)

Відповідно до ч.ч. 1 - 3 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факт здійснення господарської операції. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Питання, пов'язані з формуванням платником податку на додану вартість податкового кредиту, врегульовано ст. 198 Податкового кодексу України.

Підпунктом «а» пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України передбачено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Згідно пункту 198.2 статті 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

За змістом наведених правових норм податковий кредит для визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість має бути підтверджений належним чином оформленими податковими накладними та складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операцій, яка є підставою для формування податкового обліку платника.

Крім того, в інформаційному листі Вищого адміністративного суду України № 742/11/13-11 від 02.06.2011 зазначено, що судам належить звертати особливу увагу на дослідження обставин реальності здійснення господарських операцій платника податку, на підставі яких таким платником були сформовані дані податкового обліку. При цьому приймати на підтвердження даних податкового обліку можна лише достовірні первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

З метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість судам належить з'ясовувати рух активів у процесі здійснення господарської операції.

Як вбачається з матеріалів справи, за результатами господарської діяльності за договором про спільну діяльність за травень 2014 року, ТОВ "Агрогрупа Деметра", як уповноваженою особою, подано податкову декларацію з податку на додану вартість (а.с.47-53 т.1), де до податкового кредиту віднесено суму ПДВ в розмірі 716064,00 грн. за господарськими операціями з постачальником ТОВ "Агрогрупа Деметра" за наступними податковими накладними:

- №8 від 31.05.2014 року на суму 419276,26 грн. в т.ч. ПДВ 69879,38 грн. з придбання сої (а.с.20 т.1);

- №6 від 31.05.2014 року на суму 938925,28 грн. в т.ч. ПДВ 156487,55 грн. з придбання КАС, нітроамофоски, сульфоамофосу (а.с.23 т.1);

- №12 від 31.05.2014 року на суму 2938183,28 в т.ч. ПДВ 489697,21 грн. з придбання робіт по незавершеному виробництву (а.с.24 т.1).

21.02.2014 року між ТОВ "Агрогрупа Деметра" та ДП "Конярство України" в особі керівника філії "Онуфріївський кінний завод №175" ДП Конярство України" було укладено договір №5 про спільний обробіток земельної ділянки.

Як встановлено судом перщої інстанції ,що додатковою підставою для зменшення позивачу розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 716064,00 грн. став висновок Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області про відсутність реальної можливості здійснення господарських операцій з огляду на відсутність у ТОВ "Агрогрупа Деметра" основних фондів, виробничих та складських приміщень, які економічно необхідні для здійснення господарських операцій у зазначених обсягах.

Крім того, товариство з обмеженою відповідальністю "Агрогрупа Деметра" уклало 03 березня 2014 року з Державним підприємством "Конярство України" договір зберігання товарів на термін до 31.12.2014 року (а.с.54 т.1).

В ході розгляду справи встановлено, що ТОВ "Агрогрупа Деметра" уклало з ТОВ "Баланс Агро Центр", МПП Фірма "Епідон" та ПОСП "Іграрник" договори поставки, відповідно до змісту яких ТОВ "Агрогрупа Деметра" придбало у даних підприємств сою, КАС, нітроамофоску та сульфоамофос, що підтверджується відповідними первинними документами (а.с.82-85, 87-92, 94, 96, 98-102, 104 т.1).

Придбаний товар перевезено контрагентами ТОВ "Баланс Агро Центр", МПП Фірма "Епідон" та ПОСП "Аграрник" в село Лікарівка Олександрійського р-ну Кіровоградської області (в місце за договором зберігання), що підтверджується відповідними товарно-транспортними накладними (а.с.86, 93, 95, 97, 103, 105-107).

Судом встановлено, що 31 травня 2014 року товар Товариством з обмеженою відповідальністю "Агрогрупа Деметра" передано, як внесок у спільну діяльність, за договором від 21.02.2014 року №5 (а.с.20-23 т.1).

Крім того, Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрогрупа Деметра" власним коштом здійснювало послуги перевезення, внесення ЗЗР, обробіток земель, доступ до яких надано Державним підприємством "Конярство України", як внесок сторони за договором про спільну діяльність (а.с.18 т.1). Дані витрати передані за актом як внесок в спільну діяльність (а.с.24, 108-109 т.1).

На підтвердження товарності (реальності) фінансово-господарських операцій, здійснених на підставі вищезазначеного договору, позивачем надано суду копії наступних документів: копії податкових накладних, видаткових накладних, внутрішніх накладних на переміщення, товарно-транспортних накладних, актів виконаних робіт, акту наданих послуг, акту приймання-передачі незавершеного будівництва, договорами, копіями правовстановлюючих документів на майно.

Аналіз наданих позивачем первинних документів свідчить про дотримання позивачем спеціальних вимог щодо документального підтвердження сум податкового кредиту по операціям з контрагентами які були предметом перевірки.

Таким чином, відповідачем всупереч ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, не доведено належним чином правомірності податкових повідомлень-рішень, прийнятих на підставі недостатньо обґрунтованих висновків про відсутність реального характеру господарських взаємовідносин позивача з його контрагентами.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

За правилами ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області - залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26 березня 2015 р. - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили у відповідності до ч.5 ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання чинності.

Головуючий: Л.А. Божко

Суддя: О.М. Лукманова

Суддя: Т.С. Прокопчук