Справа № 385/925/15-а
Суддя: Юхименко О.В.
Дата ухвалення: 2015-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

30 вересня 2015 рокусправа № 385/925/15-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Юхименка О.В.

суддів: Кругового О.О. Нагорної Л.М.

за участю секретаря судового засідання: Лащенко Р.В.

розглянувши в порядку письмового провадження

апеляційну скаргу ОСОБА_1,

на ухвалу Гайворонського районного суду Кіровоградської області

від 28 липня 2015 року

у справі № 385/925/15-а

за позовом ОСОБА_1,

АДРЕСА_1, 26300;

до відповідача Гайворонської міської ради Кіровоградської області,

вул. В. Стуса, 30, м. Гайворон, Кіровоградська область, 26300;

про визнання протиправним та скасування Рішення, -

встановив: ОСОБА_1 подала позов про визнання протиправним та скасування четвертої сесії Гайворонської міської ради шостого скликання від 28 квітня 2015 року № 2592, та про зобов'язання надати дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі для ведення особистого підсобного господарства за адресою: АДРЕСА_2, площею 0,056.

Гайворонський районний суд Кіровоградської області (суддя Панасюк І.В.) своєю ухвалою від 28 липня 2015 року провадження у справі закрив на підставі пункту 1 частини першої статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України.

Не погоджуючись з прийнятим у справі судовим актом, у поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1, Позивач, вказує на порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги її заявник посилається на те, що справою адміністративної юрисдикції є спір, який виник між конкретними суб'єктами суспільства стосовно їхніх прав та обов'язків у конкретних правових правовідносинах, у яких хоча б один суб'єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого суб'єкта. А ці суб'єкти, відповідно, зобов'язані виконувати вимоги та приписи суб'єкта владних повноважень. Таким чином, дана справа є справою адміністративної юрисдикції. Звернення Позивача до суду пов'язано зі здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, причому ці функції здійснюються саме у тих правовідносинах, у яких виник спір.

Просить ухвалу Гайворонського районного суду Кіровоградської області скасувати та справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Процесуальним правом на участь представника в судовому засіданні сторони не скористались.

З огляду на приписи статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм процесуального права при винесенні оскарженої ухвали, виходить з наступного.

Відповідно до вимог статті 125 Конституції України, система судів загальної юрисдикції в Україні будується за принципами територіальності і спеціалізації.

З огляду на приписи статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Отже, під адміністративною юстицією розуміється особливий вид правосуддя, метою якого є здійснення розгляду скарг громадян, їхніх об'єднань, інших фізичних і юридичних осіб на незаконні рішення дії чи бездіяльність органів виконавчої влади і органів місцевого самоврядування (адміністративних органів), їхніх посадових і службових осіб.

Тут держава в особі органу, наділеного владними повноваженнями, виступає не як рівноправна сторона, а як носій суверенної влади. Характерними особливостями є прямий вплив на об'єкт управління; обов'язковий характер виконання вказівок, розпоряджень, постанов та інших адміністративних рішень вищих органів управління для підпорядкованих об'єктів; суворо визначена відповідальність.

При цьому, характер суб'єктивного права, яке порушене, для адміністративної юрисдикції не має значення. Важливо, що права (публічні чи цивільні) порушено суб'єктом владних повноважень у публічно-правових відносинах. Тобто при здійсненні ними своїх повноважень.

Слід вказати, складовими частинами позову є предмет та підстава.

Предметом позову буде та його частина, яка характеризує матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, стосовно якої він просить постановити судове рішення. Вона опосередковується спірними правовідносинами.

Підставу позову складають обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Ними будуть: юридичні факти матеріально-правового характеру, що визначаються нормами матеріального права; доказові факти, тобто ті, що тісно пов'язані з фактами матеріально-правового характеру і на підставі яких можна зробити висновок про їх наявність чи відсутність.

Від них відрізняються процесуальні факти, які стверджують наявність обставин, необхідних для реалізації права на пред'явлення позову.

Елементи індивідуалізують позов.

Отже, наведене вище слід розглядати у взаємозалежності зі статтею 51 Кодексу адміністративного судочинства України - позивач має право змінити підставу або предмет адміністративного позову.

І далі, з метою забезпечення всебічного та об'єктивного вирішення справи, в силу статті 111 Кодексу адміністративного судочинства України, проводиться попереднє судове засідання.

Саме на цій стадії суд уточнює позовні вимоги та заперечення відповідача проти адміністративного позову; з'ясовує, якими доказами сторони можуть обґрунтовувати свої доводи чи заперечення.

Наведені вище приписи процесуального закону судом першої інстанції не враховані. Без визначення підстав позову закриття провадження у справі стало передчасним.

Недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, є підставами для скасування ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення.

Керуючись ст. 195, п. 3 ч. 1 ст. 199, ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд, -

У Х В А Л И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 28 липня 2015 року у справі № 385/925/15-а скасувати, з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга подається безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції у порядку та у строки, визначені статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: О.В. Юхименко

Суддя: О.О. Круговий

Суддя: Л.М. Нагорна