Справа № 1003/589/12 (2а/1003/3540/12)
Суддя: Логвиненко А.О.
Дата ухвалення: 2015-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2015 року м. Київ К/800/33874/13

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів : Логвиненко А.О. (доповідач), Сорока М.О., Мороз В.Ф.

здійснивши попередній розгляд касаційної скарги ОСОБА_3 на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду у справі

за позовом ОСОБА_3

до відповідача Управління Пенсійного фонду України у Білоцерківському районі Київської області

про визнання бездіяльності неправомірною та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

14.07.2011р. ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України у Білоцерківському районі Київської області (далі Пенсійний фонд) про зобов'язання відповідача здійснити нарахування та сплатити підвищення до пенсії, як члену сім'ї померлого інваліда Великої Вітчизняної війни у розмірі 150% від встановленого законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993р. №3551-XII (далі Закон №3551-XII).

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10.05.2012р., залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 29.05.2013р., в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішеннями судів попередніх інстанцій, ОСОБА_3 звернулась із касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, просила їх скасувати та задовольнити позов. При цьому скаржник зазначила, що суди дійшли помилкового висновку про необґрунтованість позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Під час розгляду справи судами першої та апеляційної інстанцій встановлено наступне.

ОСОБА_3 є донькою померлого ОСОБА_5, який мав статус учасника бойових дій і був інвалідом 2 групи від поранення, отриманого при захисті Вітчизни в період Великої Вітчизняної війни.

Відповідно до частини 4 статті 15 Закону № 3551-XII членам сімей, зазначеним у пункті 1 статті 10 цього Закону, а також дружинам (чоловікам) померлих інвалідів Великої Вітчизняної війни, які не одружилися вдруге, пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 25 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Дружинам (чоловікам) померлих учасників війни і бойових дій, партизанів і підпільників, визнаних за життя інвалідами від загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин, які не одружилися вдруге, пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 10 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

За приписами пункту 1 частини 1 статті 10 Закону №3551-XII його чинність поширюється на сім'ї військовослужбовців, партизанів, підпільників, учасників бойових дій на території інших держав, прирівняних до них осіб, зазначених у статтях 6 і 7 цього Закону, які загинули (пропали безвісти) або померли внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, одержаних під час захисту Батьківщини або виконання інших обов'язків військової служби (службових обов'язків), а також внаслідок захворювання, пов'язаного з перебуванням на фронті або одержаного в період проходження військової служби чи на території інших держав під час воєнних дій та конфліктів.

Судами встановлено, що батько позивача, ОСОБА_5 отримував пенсію по 2 групі інвалідності від поранення, отриманого при захисті Вітчизни в період Великої Вітчизняної війни. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер і відповідно до свідоцтва про смерть причиною смерті являється загальний атеросклероз. Згідно довідки Білоцерківської міжрайонної кардіологічної МСЕК смерть ОСОБА_5 настала від загального атеросклерозу і це захворювання не пов'язане з пораненням, яке він одержав під час захисту Батьківщини.

Таким чином, позивач не належить до членів сімей, визначених у п.1 ч.1 ст.10 Закону №3551-XII, а тому відсутні підстави для призначення, нарахування і виплати їй щомісячного підвищення до пенсії, як члену сім'ї померлого інваліда Великої Вітчизняної Війни.

Крім того, згідно з ст.44 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» заява про призначення (перерахунок) пенсії або про її відстрочення та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики.

ОСОБА_3 не зверталась до Пенсійного фонду з відповідною заявою встановленого зразку щодо призначення, нараховування та сплати їй щомісячно підвищення до пенсії, як члену сім'ї померлого інваліда Великої Вітчизняної війни у розмірі 150 відсотків мінімальної пенсії за віком, і відповідно відповідачем по справі рішення по даному питанню не приймалось.

Враховуючи вище наведене, вірними є висновки судів попередніх інстанцій про відсутність підстав для задоволення позову і доводи касаційної скарги правильність цих висновків не спростовують.

Відповідно до статті 224 КАС України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 2201, 223, 224, 230, 231, 254 КАС України, -

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10.05.2012р. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 29.05.2013р. - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, оскарженню не підлягає, але може бути переглянута Верховним Судом України в порядку, передбаченому ст. 235-244 КАС України.

Судді А.О. Логвиненко

М.О. Сорока

В.Ф. Мороз