Справа № 810/4850/14
Суддя: Голяшкін О.В.
Дата ухвалення: 2015-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2015 року м.Київ К/800/62195/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючий суддя Голяшкін О.В. (доповідач),

судді Заяць В.С.,

Калашнікова О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України на постанову Київського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 13 листопада 2014 року у справі за позовом Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області до ОСОБА_3 про зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2014 року Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області звернулася з позовом до ОСОБА_3, в якому просила зобов'язати відповідача надати до Інспекції належним чином завірені копії документів, що підтверджують дані, зазначені в декларації про початок виконання будівельних робіт по об'єкту: реконструкція квартири АДРЕСА_1 (приміщення вбудовані в 9-ти поверховий житловий будинок), яка була зареєстрована в журналі вхідної кореспонденції за №7/10-Б-2005/11, та зобов'язати надати доступ уповноваженій особі інспекції до проведення позапланової перевірки на об'єкті будівництва за адресою АДРЕСА_1 (приміщення вбудовані в 9-ти поверховий житловий будинок).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив неможливість проведення в установлений законодавством спосіб перевірки достовірності даних, наведених відповідачем у поданій декларації про початок виконання будівельних робіт, через ненадання доступу до об'єкта та витребуваних документів.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 13 листопада 2014 року, в задоволенні позовних вимог відмовлено.

При винесенні рішень суди попередніх інстанцій виходили із відсутності у позивача підстав для звернення до суду з вимогами про зобов'язання суб'єкта містобудування допустити посадових осіб інспекції до проведення перевірки та надати документи, оскільки законом не передбачено право Інспекції на звернення до суду з такими позовними вимогами, а відповідач має достатньо заходів реагування на порушення замовником вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Не погоджуючись з рішеннями судів, Державна архітектурно-будівельна інспекція України звернулася до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального права, просить судові рішення скасувати, прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

В порядку ст.55 КАС України відповідача Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області замінено її правонаступником - Державною архітектурно-будівельною інспекцією України в особі Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області.

ОСОБА_3 у поданих запереченнях просить залишити касаційну скаргу без задоволення, судові рішення - без змін.

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Як встановлено судами попередніх інстанцій та вбачається і матеріалів справи, 20 травня 2014 року ОСОБА_3 до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області подано декларацію про початок виконання будівельних робіт по реконструкції квартири АДРЕСА_1 під торгово-офісне приміщення з облаштуванням окремого входу.

З метою проведення перевірки достовірності даних, наведених ОСОБА_3 в декларації про початок виконання будівельних робіт, позивачем 28 травня 2014 року видано направлення на здійснення позапланової перевірки за №1421.14/09/02 з терміном дії з 03 червня 2014 року по 10 червня 2014 року.

30 травня 2014 року відповідачем на адресу ОСОБА_3 листом за №7/10-20/3005/09/02 направлено вимогу в порядку ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» з проханням забезпечити участь на об'єкті будівництва 03 червня 2014 року 10:00 год., проінформувати представників генпідрядної та проектної організацій, відповідальних осіб за здійснення авторського, технічного нагляду за будівництвом та забезпечити їх участь у проведенні перевірки; надати необхідні документи для проведення перевірки: належним чином завірені копії документації, яка зазначена в декларації про початок виконання будівельних робіт; документ, що надає право власності чи користування земельною ділянкою; затверджену проекту документацію, генплан, робочу документацію, проект організації будівництва об'єкту, проект виконання будівельних робіт; журнал авторського нагляду та загальний журнал робіт, спеціальні журнали робіт, акти на закриття прихованих робіт, іншу виконавчу документацію з будівництва об'єкта (реконструкції); відомості про генеральну підрядну організацію та субпідрядні організації, які виконують (виконували) будівельні роботи на об'єкті (Свідоцтво про реєстрацію, довідку ЄДРПОУ); свідоцтво про державну реєстрацію ФОП або юридичної особи замовника (в разі наявності); документ, що надає право на виконання будівельних робіт; документ про прийняття в експлуатацію об'єкта (за наявності).

На перевірку відповідач не з'явився, уповноваженого представника не направив, необхідних документів інспекції не надав.

Наказом від 18 червня 2014 року №150-«ОД» «Про продовження терміну проведення позапланової перевірки» на підставі службової записки заступника начальника Інспекційного управління №2 та необхідності проведення перевірки достовірності даних, наведених у декларації про початок виконання будівельних робіт, продовжено термін проведення позапланової перевірки з 24 червня 2014 року по 25 червня 2014 року за адресою: АДРЕСА_1 (замовник - ОСОБА_4).

24 червня 2014 року позивачем проведено перевірку відповідача з виїздом на місце. За результатами перевірки складено акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, відповідно до якого перевіркою встановлено, що під час неодноразових виїздів на об'єкт реконструкції, в термін з 03 червня 2014 по 10 червня 2014 року та 24 червня 2014 року, власник квартири №76 ОСОБА_3 по АДРЕСА_1 на об'єкт перевірки не прибула, а тому провести перевірки виявилось не можливим.

Відповідно до ст.10 Закону України «Про архітектурну діяльність» державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил; державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року №553 затверджений Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю (Порядок № 553).

Згідно ч.4 ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п.11 Порядку № 553 посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право: безперешкодного доступу до місць будівництва об'єктів та до об'єктів, що підлягають обов'язковому обстеженню; складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону; видавати обов'язкові для виконання приписи щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил; забороняти за вмотивованим письмовим рішенням керівника органу державного архітектурно-будівельного контролю чи його заступника експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, не прийнятих в експлуатацію.

Відповідно до п.14 Порядку № 553 суб'єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, зобов'язаний: допускати посадових осіб інспекції до проведення перевірки за умови дотримання порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю; виконувати вимоги інспекції щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності; подавати документи, пояснення, довідки, відомості, матеріали з питань, що виникають під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю. У разі відмови суб'єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, у допуску посадових осіб інспекції до проведення перевірки складається відповідний акт.

Законом України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» передбачена відповідальність суб'єктів містобудування за недопущення посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, на об'єкти будівництва, підприємства будівельної галузі для виконання покладених на них функцій, невиконання приписів центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил (п.п.1, 2 ч.6 ст.2).

Отже, позивач не позбавлений можливості належного реагування у разі виявлення порушень у сфері містобудівної діяльності, зокрема щодо винесення припису з вимогами про усунення порушень, накладення штрафу тощо.

Проте, доказів вжиття передбачених законодавством заходів реагування відповідно до визначеної компетенції, крім складання акту перевірки, позивачем не надано.

Як встановлено ч.3 ст.6 КАС України, суб'єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду у випадках, передбачених Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Підпунктом 18 п.5 Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого Указом Президента України від 08 квітня 2011 року № 439/2011, передбачено право Держархбудінспекції України для виконання покладених на неї завдань в установленому порядку здійснювати претензійно-позовну роботу, звертатися до суду з позовами щодо захисту своїх прав та законних інтересів, а також інтересів держави з питань державного архітектурно-будівельного контролю та контролю у сфері житлово-комунального господарства.

Суб'єкт владних повноважень може діяти виключно в межах та у спосіб, що встановлені законом, оскільки він виконує державні функції, і лише держава шляхом законодавчого регулювання визначає його завдання, межі його повноважень та спосіб, у який він здійснює ці повноваження. Розширене тлумачення суб'єктом владних повноважень способів здійснення своїх повноважень не допускається.

Що стосується заявлених у справі позовних вимог, то законом не передбачено випадків, відповідно до яких органи державного архітектурно-будівельного контролю можуть звертатися до суду з позовом про зобов'язання суб'єкта містобудування надати документи або допустити уповноважених осіб на об'єкт для проведення перевірки.

З урахуванням вищезазначених обставин та положень закону колегія суддів вважає, що судами попередніх інстанцій обґрунтовано відмовлено у задоволенні позовних вимог Інспекції, оскільки позивач, звернувшись до суду з даним адміністративним позовом, обрав не передбачені законом способи захисту та забезпечення покладених на нього повноважень.

Доводи касаційної скарги встановлених обставин справи та висновків судів першої та апеляційної інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст.220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України залишити без задоволення.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 13 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, передбачених статтями 237 - 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді