Справа № 804/9230/15
Суддя: Гончарова Ірина Анатоліївна
Дата ухвалення: 2015-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 серпня 2015 р. Справа № 804/9230/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Західно-Донбаської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Павлоградське підприємство промислового транспорту "Сигнал" про стягнення заборгованості у розмірі 24 625, 07 грн., -
24.07.15 р. Західно Донбаська обєднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Дніпропетровській області звернулась з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Павлоградське підприємство промислового залізничного транспорту Сигнал про стягення заборгованості з орендної плати за землю в сумі 24 625 , 07 грн.
В обґрунтування позову зазначено, що Товариство з обмеженою відповідальністю Павлоградське підприємство промислового залізничного транспорту Сигнал має заборгованість з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності), яка утворилася внаслідок несплати Товариством самостійно нарахованих податкових зобовязань визначених на підставі поданої до контролюючого органу податкової декларації з плати за землю за 2015 рік № НОМЕР_1 від 18.02.2015 р. на загальну ( річну ) суму 131 567, 48 грн. з щомісячною платою 10 963, 96 грн. , по якій відповідачем не забезпечено сплату у встановлені законом терміни грошового зобовязання на загальну суму 43 855, 84 грн. за лютий травень 2015 р терміном сплати 30.03.2015 , 30.04.2015, 30.05.2015, 30.06.2015 та на підставі податкового повідомлення рішення "Ш" № НОМЕР_2 від 04.06.2015 р. на суму 17 999,99 грн., яке прийняте податковим органом на підставі акту № 198/15-03/30938506. Зазначене податкове повідомлення - рішення ні в адміністративному, ні в судовому порядку не оскаржувалося. У звязку з несвоєчасною сплатою узгоджених податкових зобовязань нараховано пеню на загальну суму 897, 20 грн. Оскільки, станом на 30.03.2015 року за відповідачем рахувалась переплата зі сплати грошового зобовязання в розмірі 1 963, 96 грн. та сплачено грошове зобовязання на загальну суму 19 964, 00 грн. то сума податкова боргу відповідача станом на 16.07.15 р. складає 24 625 , 07 грн. У добровільному порядку заборгованість у розмірі 24 625, 07 грн. не сплачена, тому податковий орган звернувся до суду із позовом про стягнення боргу.
Позивач надав до суду клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі
Відповідач, повідомлений належним чином про дату, час та місце судового розгляду, в судове засідання не з'явився, повістка про розгляд справи вручена представнику відповідача за довіреністю 07.08.15 р.
Згідно з ч.4, 6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів в порядку письмового провадження.
За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог з огляду на наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідач є, зокрема, платником орендної плати з юридичних осіб.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивачем подано податкову декларацію з плати за землю за 2015 рік № НОМЕР_1 від 18.02.2015 р. на загальну (річну) суму 131 567, 48 грн. з щомісячною платою 10 963, 96 грн.
04.06.2015 р. податковим органом було проведено камеральну перевірку податкової звітності по платі за оренду землі, за результатами якої було складено акт № 198/15-03/30938506, яким встановлено порушення термінів сплати самостійного визначеного грошового зобовязання плати за оренду землі протягом 2 строків.
На підставі вказаного Акту від 04.06.2015 року № 198/15-03/30938506 було прийнято податкове повідомлення-рішення форми «Ш» від 04.06.2015 року № НОМЕР_2, за яким збільшено грошове зобовязання за штрафними санкціями у розмірі 1799, 99 грн.
Доказів оскарження відповідачем вказаного рішення податкового органу в адміністративному чи судовому порядку не надано, а судом в порядку ст. 11 КАС України не встановлено.
У зв'язку з несвоєчасною сплатою узгоджених грошових зобов'язань з орендної плати за землю відповідачу нараховано пеню у розмірі 897, 20 грн .
Судом , встановлено , що станом на 30.03.15 р. за відповідачем рахувалась переплата зі сплати грошового зобов'язання в розмірі 1 963, 96 грн. та сплачено грошове зобов'язання на загальну суму 19 964, 00 грн.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, повноваження і обов'язки посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, врегульовані нормами Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755- VI.
Розділ ХІІІ Податкового кодексу України регулює правовідносини щодо плати за землю та орендної плати за землі державної або комунальної власності.
Відповідно п. 285.1. ст. 285 Податкового кодексу України базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік.
Пунктом 286.2 ст. 286 Податкового кодексу України визначено, що платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і до 1 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.
Відповідно до п. 287.3 ст. 287 Податкового кодексу України податкові зобовязання щодо сплати за землю, визначених у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за поточний рік, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що наступають за останнім календарним днем податкового (звітнього) місяця.
В ході розгляду справи було встановлено, що відповідачем у встановлені ст. 287 ПК України строки самостійно нараховані суми податкових зобовязань з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2015 рік на загальну ( річну ) суму 131 567, 48 грн. з щомісячною платою 10 963, 96 грн., по якій відповідачем не забезпечено сплату у встановлені законом терміни грошового зобовязання на загальну суму 43 855, 84 грн. за лютий травень 2015 р., донарахування штрафних санкцій за податковим повідомленням-рішенням повідомлення-рішення форми «Ш» від 04.06.2015 року № НОМЕР_2, пеня у розмірі 897, 20 грн не сплачені, що призвело до виникнення податкового боргу. Оскільки станом на 30.03.15 р. за відповідачем рахувалась переплата зі сплати грошового зобов'язання в розмірі 1 963, 96 грн. та сплачено грошове зобов'язання на загальну суму 19 964, 00 грн., то сума належного до сплати податкового боргу з орендної плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) складає 24 625, 07 грн..
Як свідчать матеріали справи, відповідачем податкове повідомлення-рішення форми «податкове повідомлення-рішення форми «Ш» від 04.06.2015 року № НОМЕР_2 не оскаржене, тобто сума нарахованих контролюючим органом є узгодженою та набула статусу податкового боргу.
Доказів оплати відповідачем сум грошових зобовязань у розмірі 24 625, 63 грн. не надано.
П. 54.1 ст. 54 Податкового кодексу України визначає, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Відповідно до п.54.2 ст. 54 Податкового кодексу України грошове зобов'язання щодо суми податкових зобов'язань з податку, що підлягає утриманню та сплаті (перерахуванню) до бюджету в разі нарахування/виплати доходу на користь платника податку - фізичної особи, вважається узгодженим податковим агентом або платником податку, який отримує доходи не від податкового агента, в момент виникнення податкового зобов'язання, який визначається за календарною датою, встановленою розділом IV цього Кодексу для граничного строку сплати податку до відповідного бюджету.
Відповідно до п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковим боргом визнається сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.
Відповідно до п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Як свідчать матеріли справи, на адресу відповідача направлена вимога форми «Ю» № 1273- 25 від 01.04.2015 року на суму 8 999, 96 грн., яка отримана представником відповідача 18.04.2015 року.
Судом встановлено, що за змістом, формою та підставами винесення така податкова вимога узгоджується з компетенцією органів державної податкової служби України, встановленою Податковим кодексом України та Порядком направлення органами державної податкової служби податкових вимог платникам податків, затвердженим наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 року № 576 (далі - Порядок).
Відповідно до п.4.6 вказаного Порядку, податкова вимога вважається надісланою (врученою) юридичній особі, якщо її передано посадовій особі такої юридичної особи під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення.
Доказів оскарження податкової вимоги позивача відповідачем до суду не надано, а судом в порядку ст. 11 КАС України, не встановлено.
Відповідно до п. 59.5 ст. 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги.
Відповідно до п.87.1 ст. 87 Податкового кодексу України джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.
В разі невиконання податкової вимоги орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу, зокрема шляхом стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків. Стягнення здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини (пп. 95.1, 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України).
В силу пп. 20.1.18 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.
Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги (пп. 95.2 cт. 95 Податкового кодексу України).
Таким чином, на підставі викладеного, враховуючи норми чинного законодавства, докази наявні в матеріалах справи, оскільки заборгованість не погашена у встановленому законом порядку, то суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Західно-Донбаської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Павлоградське підприємство промислового транспорту "Сигнал" про стягнення заборгованості у розмірі 24 625, 07 грн. - задовольнити .
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна, скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.
У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_1