Справа № 805/2835/15-а
Суддя: Троянова О.В.
Дата ухвалення: 2015-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

805/2835/15-а

Україна

Донецький окружний адміністративний суд

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2015 р. Справа № 805/2835/15-а

ухвалено в нарадчій кімнаті

Донецький окружний адміністративний суд в складі: головуючого судді Троянової О.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Цюрупинської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області до Товариства з обмеженою відповідальністю “Вінодел” про стягнення коштів у розмірі податкового боргу по орендній платі та за рахунок готівки у сумі 3 604,35грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Цюрупинська об’єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Херсонській області звернулася до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “Вінодел” про стягнення коштів у розмірі податкового боргу по орендній платі та за рахунок готівки у сумі 3 604,35грн./а.с.3-5/.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що по строку сплати на 23.06.2015 за ТОВ “Вінодел” існує податковий борг з орендної плати з юридичних осіб у загальній сумі 3604,35грн., який утворився внаслідок несплати самостійно визначених сум податкового зобов’язання відповідно до податкової декларації з плати за землю та податкових повідомлень-рішень. Просить суд стягнути з рахунків Товариства з обмеженою відповідальністю “Вінодел” (ЄДРПОУ 33312152) відкритих у банківських установах, обслуговуючих такого платника податків та за рахунок готівки заборгованість у сумі 3604,35грн./а.с.4/.

У судове засідання представник позивача не прибув, про час, дату та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Надав заяву про розгляд справи без участі представника позивача в порядку письмового провадження.

Представник відповідача у судове засідання не з’явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином /а.с.98,99/. Заяв про відкладення розгляду справи суду не надавав.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників сторін, на підставі наявних у справі доказів в порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Позивач - Цюрупинська об’єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Херсонській області є суб'єктом владних повноважень, який у правовідносинах з юридичними особами, в тому числі пов’язаними із контролем за повнотою нарахування та сплати податків, обов’язкових платежів, реалізують владні управлінські функції, через що належить до суб’єктів владних повноважень в розумінні п.п. 7 п. 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства

Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю “Вінодел” зареєстровано в якості юридичної особи Виконавчим комітетом Краматорської міської ради Донецької області за ідентифікаційним кодом 33312152. Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних-підприємців станом 27.08.2015 р. знаходиться в державному реєстрі юридичних осіб/а.с.91-95/. ТОВ “Вінодел” знаходиться на податковому обліку у ДПІ м. Краматорська.

Перебуває на податковому обліку в Цюрупинській ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області в якості платника окремого виду податків.

Станом на дату звернення до суду 23.06.2015 року у ТОВ “Вінодел” рахується податковий борг з орендної плати з юридичних осіб у розмірі 3604,35 грн., що підтверджене зворотнім боком картки особового рахунку платника податків /а.с.82/.

Вищезазначені податкові повідомлення-рішення в судовому порядку не оскаржувались.

16.05.2014 року Цюрупинською ОДПІ виставлена ТОВ “Вінодел” податкову вимогу форми «Ю» №1159-25. Відомостей, що вказана вимога оскаржувалась відповідачем в судовому порядку або скасована суду не надано.

Проаналізувавши встановлені обставини справи та норми законодавства України, яке регулює спірні правовідносини, суд вважає позовну заяву такою, що підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку у тому числі органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п.п. 41.1.1 п.41.1 ст.41 Податкового кодексу України контролюючими органами щодо податків, які справляються до бюджетів та державних цільових фондів, а також стосовно законодавства, контроль за дотриманням якого покладається на органи державної податкової служби є органи державної податкової служби.

Таким чином, позивач у справі - суб’єкт владних повноважень, на якого чинним законодавством покладені владні управлінські функції стосовно контролю у сфері податкових взаємовідносин.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно пункту 36.1 статті 36 Податкового кодексу України податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Тобто, на відповідача у справі покладений обов'язок обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в визначеному порядку і встановлені строки.

Згідно підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи та не спростовано відповідачем, станом на дату звернення до суду 23.06.2015 року, за відповідачем податковий борг з податку на нерухоме майно, відмінне від земельною у сумі 3604грн. 35 коп., строк сплати якого настав.

Згідно п. 286.2 ст. 282 ПКУ платники плати за землю самостійно обчислюють суму земельного податку за станом на 1 січня і до 20 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою центральним податковим органом, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями.

Відповідно до п.287.3 ст. 287 ПКУ зобов’язання щодо плати за землю, визначені у податковій декларації на поточний рік, сплачуються рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за базовий податковий (звітний) період, який дорівнює календарному місяцю, щомісячно протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного місяця.

Пунктом 36.5 статті 36 Податкового кодексу України передбачено, що відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов'язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Пунктом 41.5 статті 41 Податкового кодексу України визначено, що органами стягнення є виключно органи державної податкової служби, які уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах їх повноважень, а також державні виконавці в межах своїх повноважень.

Відповідно до п. 46.1 ст. 46 ПКУ, податкова декларація, розрахунок (далі – податкова декларація) – документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов’язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків – фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку

Згідно пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов’язання та права податкової застави, розмір податкового боргу,який забезпечується податковою заставою,обов’язок погасити борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави…тощо.

Відповідно до п. 59.5 ст. 59 Податкового кодексу України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, позивач направив на адресу відповідача вимогу про сплату боргу, яка у встановленому порядку та строки не виконана.

Відповідно до п. 87.2 ст. 87 Податкового кодексу України джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Як зазначено у п. 95.1 ст. 95 Податкового кодексу України, орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно пункту 95.1 статті 95 Податкового кодексу України орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Податковий борг підтверджується податковою декларацією з податку на землю, податковими повідомленнями-рішеннями, витягом з облікової картки платника, структурою податкового боргу /а.с.8-10,23,26,82/.

З метою погашення податкового боргу податковим органом було направлено на адресу ТОВ “Вінодел” було направлено податкову вимогу №1159-25 від 16.05.2014 /а.с.15/.

Прийняті заходи податковим органом не призвели до погашення податкового боргу.

Станом на момент розгляду справи податковий борг податку на землю у сумі 3604,35грн. не сплачено.

Відповідно до статті 67 Конституції України, кожен повинен сплачувати податки та збори у порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до Податкового кодексу України, податкове зобов’язання, самостійно визначене платником податків у податковій декларації, вважається узгодженим з дня подання такої податкової декларації. Зазначене податкове зобов’язання не може бути оскаржене платником податків в адміністративному або судовому порядку. Якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно виявляє помилки у показниках раніше поданої податкової декларації, такий платник податків має право надати уточнюючий розрахунок. Платник податків має право не подавати такий розрахунок, якщо такі уточнені показники зазначаються ним у складі податкової декларації за будь-який наступний податковий період, протягом якого такі помилки були самостійно виявлені.

Податковий борг – податкове зобов’язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобов’язання.

Пунктом 14.1.137 орган стягнення – державний орган, уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно п.п.20.1.18. п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України податковий орган має право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Пунктом 95.3 ст.95 Податкового кодексу України передбачено, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Щодо стягнення податкового боргу з податку за землю у сумі 3604,35грн. за рахунок готівки ТОВ «Вінодел» суд зазначає наступне.

Пунктом 95.4 статті 95 ПК України передбачено, що контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 р. за №1244 "Деякі питання реалізації статті 95 Податкового кодексу України" відповідно до п. 95.4, 95.15, 95.16 і 95.18 ст. 95 Податкового кодексу України затверджено:порядок стягнення готівки, яка належить платникові податків, у рахунок погашення його податкового боргу (далі по тексту - Порядок) який визначає механізм стягнення готівки, яка належить платникові податків, у рахунок погашення його податкового боргу.

Згідно пункту 2 Порядку вилучення готівки у платника податків у рахунок погашення його податкового боргу здійснюється працівниками органу державної податкової служби (далі - працівники) з урахуванням вимог пунктів 95.2 - 95.4 статті 95 Податкового кодексу України.

Під час вилучення готівки працівники рахують наявні кошти. У разі коли обсяг готівки у платника податків перевищує суму його податкового боргу, вилученню підлягає готівка на суму боргу.

У рахунок погашення податкового боргу спрямовується також готівка, виявлена працівниками у касі платника податків, у тому числі в скриньці реєстратора розрахункових операцій, та в інших місцях зберігання коштів (п.4 Порядку).

Вилучена готівка в національній валюті вноситься працівником до банку для перерахування до відповідного бюджету в день її стягнення, а в разі неможливості такого внесення - на наступний робочий день (п.95.5 ст.95 ПК, п.6 Порядку).

Зазначені положення законодавства, вимагають доведення податковим органом факту наявності у платника податків готівки, що належить саме Дзержинського комунального автотранспортного підприємства “Комунальник”, та за рахунок якої можливо буде виконати рішення суду, або докази на підтвердження здійснення платником податків у своїй діяльності розрахунків у готівковій формі, що, в свою чергу, може свідчити про гіпотетичну можливість виявлення у боржника готівки з метою її подальшого стягнення в рахунок погашення податкового боргу.

Позивачем не надані суду докази наявності готівки на підприємстві ТОВ «Вінодел».

Ухвалою суду від 03.09.2015 року судом було зов’язано Цюрупинську об’єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Херсонській області надати до 29 вересня 2015 року наступні документи:підтвердження наявності у відповідача готівки, реєстраторів розрахункових операцій, тощо.

На виконання ухвали суду від 03.09.2015 позивачем надіслано пояснення,з яких вбачається, що РРО та книги обліку розрахункових операцій за ТОВ «Вінодел» не зареєстровано. Інформація про наявність у ТОВ «Вінодел» готівки станом на 23.09.2015 – відсутня /а.с.115/.

З урахуванням наведеного, суд не вбачає законних підстав для задоволення позову в частині стягнення податкового боргу з податку за землю у сумі 3604,35грн. за рахунок готівки ТОВ «Вінодел».

Статтею 69 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу(ч.1ст.71 КАСУ).

Позивачем не в повній мірі доведено суду ґрунтовність його позовних вимог.

Таким чином, у судовому засіданні встановлено та підтверджено матеріалами справи наявність податкового боргу з податку на землю у розмірі 3604,35грн., який є несплаченим станом на дату розгляду справи, у в’язку з чим позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в частині стягнення з рахунків Товариства з обмеженою відповідальністю “Вінодел” (ЄДРПОУ 33312152) відкритих у банківських установах, обслуговуючих такого платника податків у сумі 3604,35грн.

Оскільки спір вирішено на користь суб'єкта владних повноважень, звільненого від сплати судового збору, а також за відсутності витрат позивача - суб'єкта владних повноважень, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст.2-15, 17-18, 47-51, 69-71, 79, 86, 94, 99, 104-107, 122-143, 151-154, 158, 162, 163, 167, 254, 257 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позов Цюрупинської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області до Товариства з обмеженою відповідальністю “Вінодел” про стягнення коштів у розмірі податкового боргу по орендній платі та за рахунок готівки у сумі 3 604,35грн.– задовольнити частково.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанову ухвалено у порядку письмового провадження 29 вересня 2015 року.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 05 жовтня 2015 року.

Постанова Донецького окружного адміністративного суду може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Троянова О.В.