Справа № 808/2679/15
Суддя: Нечипуренко Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2015-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2015 року Справа № 808/2679/15 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Нечипуренка О.М., за участю секретаря Резніченко А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовною заявою: адвоката Ващаєва Сергія Володимировича

до відповідачів: 1. Мелітопольського міського відділу (з обслуговування м. Мелітополь та Мелітопольського району) ГУ МВС України в Запорізькій області

2. Тимчасово виконуючого обов'язки начальника Мелітопольського міського відділу (з обслуговування м. Мелітополь та Мелітопольського району) ГУ МВС України в Запорізькій області Лізогубова Дмитра Сергійовича

Третя особа: 1. Міністерство Внутрішніх справ України,

2. ОСОБА_3

про: визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії, -

за участі представників сторін:

від позивача - Ващаєв С.В (свідоцтво №4523/10 від 28.04.2011)

від відповідача - 1 - не прибув

від відповідача - 2 - не прибув

від третьої особи -1 - ОСОБА_4 (довіреність № 31/2014 від 03.03.2014)

від третьої особи - 2 - не прибув

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов адвоката Ващаєва Сергія Володимировича до Мелітопольського міського відділу (з обслуговування м. Мелітополь та Мелітопольського району) ГУ МВС України в Запорізькій області та Тимчасово виконуючого обов'язки начальника Мелітопольського міського відділу (з обслуговування м. Мелітополь та Мелітопольського району) ГУ МВС України в Запорізькій області Лізогубова Дмитра Сергійовича, за участі у якості третіх осіб МВС України та ОСОБА_3 про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії

Ухвалою від 30.06.2015 відкрито провадження у адміністративній справі №808/2679/15 та призначено до розгляду у засіданні 20.07.2015. Провадження у справі за клопотанням сторін було зупинено до 12.08.2015.

На підставі ст. 160 КАС України, в засіданні 12.8.2015 судом проголошено вступну та резолютивну частини постанови та оголошено про час виготовлення постанови у повному обсязі.

Відповідно до ст. 41 КАС України, в ході судового розгляду здійснювалось повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів, а саме: комплексу "Камертон".

В судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги та з підстав, викладених у позовній заяві, зазначав, що Відповідачі незаконно відмовили йому у наданні запитуваної інформації та документів, що її підвереджують чим порушили права та гарантії адвокатської діяльності Позивача, встановлені у ст. 24 закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" та створили перешкоди у наданні адвокатських послуг ОСОБА_3 та, крім усього іншого, порушили передбаченої Конституцією України право ОСОБА_3 на правову допомогу.

З огляду на викладене, просив позов задовольнити у повному обсязі.

Представники відповідача -1 та відповідача-2 до суду не прибули. Направили на адресу суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності.

Представник третьої особи-1 (МВС України) проти позову заперечив, про що надав письмові заперечення у судовому засіданні. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що запитувана за адвокатським запитом інформація, щодо надання персональних даних, регулюється Законом України "Про захист персональних даних". Так, частина 1 статті 5 якого встановлює, що персональні дані можуть бути віднесені до конфіденційної інформації про особу законом або відповідною особою.

Відповідно до частини другої статті 11 Закону України "Про інформацію" не допускаються збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та захисту прав людини.

Інформація про фізичну особу є конфіденційною інформацією на підставі частини 2 статті 21 Закону України "Про інформацію"

Відповідно до рішення Конституційного суду України від 20.01.2012 №2- рп/2012 поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди державою, органами місцевого самоврядування, юридичними або фізичними особами є втручання в її особисте та сімейне життя, яке допускається винятково у випадках, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Таким чином, з огляду на вищевикладене вважає, що правові підстави для задоволення позовних вимог відсутні і просить відмовити позивачу у задоволенні позову.

Представник третьої особи -2 (ОСОБА_3.) до суду не прибув. На адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності ОСОБА_3 та зазначено, що остання підтримує позовні вимоги у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи та документи, надані сторонами додатково, заслухавши пояснення представника позивача та третьої особи, суд вважає, позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав:

Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у т.ч. на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ст.9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Як встановлено судом, адвокат Ващаєв Сергій Володимирович (далі - позивач) 11.02.2015 в порядку передбаченому законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" та на виконання зобов'язань із надання правової допомоги та послуг ОСОБА_3 звернувся до Мелітопольського міського відділу (з обслуговування м. Мелітополь та Мелітопольського району) ГУ МВС України в Запорізькій області із адвокатським запитом №02/09-02/15 від 09.02.2015.

Предметом запиту було отримання інформації та документів, що її підтверджують та стосуються безпосередньо ОСОБА_3, а саме:

1. Чи наявні в Мелітопольського МВ ГУМВС України в Запорізькій області будь які кримінальні провадження щодо ОСОБА_3, які відкриті по заяві (на підставі повідомлення) ОСОБА_5 (адреса проживання: АДРЕСА_1)?

2.При позитивній відповіді на попереднє запитання, прошу надати витяг із Єдиного державного реєстру досудових розслідувань стосовно цього кримінального провадження та копію заяви (повідомлення) ОСОБА_5 про вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення.

3.Чи подавала коли не будь ОСОБА_5 (адреса проживання: АДРЕСА_1) заяву (повідомлення) про вчинення ОСОБА_3 будь якого злочину?

4.При позитивній відповіді на питання 3, прошу надати копію зазначеного повідомлення ОСОБА_5.

Листом за вих. №41/1655 від 20.02.2015 позивачу відмовлено у наданні запитуваної інформації.

24.03.2015 позивач повторно звернувся до Мелітопольського міського відділу (з обслуговування м. Мелітополь та Мелітопольського району) ГУ МВС України в Запорізькій області із запитом вих. №01/24-03/15 для отримання раніше запитуваної інформації.

Листом за вих. 41/6-4112 від 09.04.2015 позивачу відмовлено у наданні запитуваної інформації.

Відмова відповідачів у наданні позивачу запитуваної інформації обґрунтована тим, що у зазначених запитах позивач просив надати персональні данні щодо ОСОБА_5, оскільки це є розголошенням інформації суб'єкта персональних даних, що відповідно до роз'яснення Конституційного суду України від 20.01.2012 Мелітопольському МВ ГУМВС заборонено.

За результатами розгляду справи, суд вважає дії відповідачів при наданні відповіді на запити позивача такими, що вчинені у з порушенням приписів чинного законодавства України, виходячи з наступного:

Згідно до положень ч. 1 ст. 24 закону України "Про адвокатура та адвокатську діяльність" адвокатський запит - письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об'єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правової допомоги клієнту.

Частиною 2 зазначеної статті закону однозначно встановлено: орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об'єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов'язані не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом.

Частиною 1 ст. 20 закону України "Про інформацію" встановлено, що інформація поділяється на два виду: 1) відкрита інформація, 2) інформація з обмеженим доступом.

У свою чергу, інформація з обмеженим доступом, згідно до приписів ч. 1 ст. 21 зазначеного закону поділяється на: 1) конфіденційну, 2) таємну, 3) службову.

Ч. 3 ст. 21 вказаного закону встановлено, що порядок віднесення інформації до таємної або службової, а також порядок доступу до неї регулюються законами.

Запитувану Позивачем інформацію Відповідачі вважають відомостями щодо суб'єкта персональних динних - фізичної особи.

Тобто очевидно, що мови про таємну або службову інформацію не йде, а Відповідачі помилково вважають цю інформацію конфіденційною.

Частиною 2 ст. 21 закону "Про інформацію" передбачено, що відносини, пов'язані з правовим режимом конфіденційної інформації, регулюються законом.

Частиною 2 ст. 11 закону "Про інформацію" визначено, що до конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров'я, а також адреса, дата і місце народження.

Положеннями ст. 2 закону України "Про захист персональних даних" встановлено, що персональні дані - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована.

Положеннями абз. 5 п. 3.3. рішення Конституційного суду України від 20.01.2012 № 2-рп/2012 встановлює, що персональними даними про особу е будь-які відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована, А САМЕ: національність, освіта, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров'я, матеріальний стан, адреса, дата і місце народження. місце проживання та перебування тощо, дані про особисті майнові та немайнові відносини цієї особи з іншими особами, зокрема членами сім'ї, а також відомості про події та явища, що відбувалися або відбуваються у побутовому, інтимному. товариському, професійному, діловому та інших сферах життя особи, за винятком даних стосовно виконання повноважень особою, яка займає посаду, пов'язану зі здійсненням функцій держави або органів місцевого самоврядування. Така інформація про фізичну особу та членів її сім'ї є конфіденційною і може бути поширена тільки за їх згодою, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Наведене свідчить, що до персональні данні про особу є конфіденційною інформацією та на них розповсюджується відповідний правовий режим.

Із тексту адвокатських запитів Позивача вбачається, що Позивач не звертався до Відповідачів за отриманням персональних даних про фізичну особу ОСОБА_5

Його запити не стосувалися інформації про національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров'я, матеріальний стан, адресу, дату і місце народження, місце проживання та перебування тощо, даних про особисті майнові та немайнові відносини цієї особи з іншими особами, зокрема членами сім'ї, а також відомості про події та явища, що відбувалися або відбуваються у побутовому, інтимному, товариському, професійному, діловому та інших сферах життя ОСОБА_5.

Також необхідно приймати до уваги те, що абз. 4 ч. 1 ст. 2 закону України "Про захист персональних даних" передбачений механізм знеособлення персональних даних.

Тобто у випадку, якщо запитуваний документ містить персональний дані, що мають бути захищені, ці данні необхідно знеособити шляхом, визначеним законом - вилучити відомості, які дають можливість прямо чи опосередковано ідентифікувати особу. Знеособлення персональних даних у відповідності до положень зазначеної статті закону охоплюється терміном "обробка персональних даних" та є обов'язком відповідних суб'єктів цього закону.

Таким чином, якщо запитувана копія документу містить інформацію з обмеженим доступом, цю інформацію відповідний суб'єкт має знеособити, та тільки після цього у відповідності до приписів ст. 24 закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" надати копію документу запитувачу.

Оскільки запити Позивача були подані у порядку, встановленому законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", то й підстави для відмови у їх задоволені мають відповідати підставам, що зазначені у цьому законі.

З вище наведене свідчить, що оскільки Позивач не звертався за отриманням персональних даних щодо ОСОБА_5, а запитувана інформація стосувалася виключно ОСОБА_3, то й передбачених законом підстав для відмови Позивачу у наданні запитуваної інформації та у відповідному випадку, не надання відповіді на адвокатський запит у Відповідачів не було.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. У разі встановлення факту протиправних дій суд виносить відповідну постанову.

Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, суд дійшов висновку, що дії (бездіяльність) Мелітопольського міського відділу (з обслуговування м. Мелітополь та Мелітопольського району) ГУ МВС України в Запорізькій області стосовно ненадання позивачу запитуваної інформації є неправомірними та здійснені з порушенням нормативних приписів.

Кожна особа відповідно до ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Аналізуючи зазначені у частині 2 статті 162 КАС способи захисту порушеного права, суд приходить до висновку, що вони не містять виняткового переліку. У абзаці другому зазначеної статті законодавець вказав, що суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Виходячи з вищенаведеного, керуючись вимогами ч. 2 ст. 11 КАС України, а також системного аналізу вищевказаних правових норм, суд зазначає, що в даному випадку відповідачами не дотримано вимог закону про захист охоронюваних прав та інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приймаючи до уваги те, що відповідачі безпідставно не надали позивачу запитуваної інформації, а порушені права позивачки підлягають судовому захисту, суд дійшов висновку покласти на відповідачів обов'язок вчинити відповідні дії згідно законодавства України щодо надання позивачу інформації та документів, що її підтверджують:

- Чи наявні в Мелітопольському МВ ГУМВС України в Запорізькій області будь які кримінальні провадження щодо ОСОБА_3, які відкриті по заяві (на підставі повідомлення) ОСОБА_5? У відповідному випадку, надати витяг з Єдиного державного -реєстру досудових розслідувань стосовно кримінального провадження відносно ОСОБА_3 та копію заяви (повідомлення) ОСОБА_5 про вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення.

- Чи подавала коли не будь ОСОБА_5 (адреса проживання: АДРЕСА_1) заяву (повідомлення) щодо вчинення ОСОБА_3 будь якого злочину? У відповідному випадку надати копію повідомлення ОСОБА_5 про вчинення ОСОБА_3 злочину.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Керуючись ст. ст. 94, 158, 160, 162, 163, 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправними дії відповідачів щодо відмови Позивачу у наданні запитуваної на підставі адвокатського запиту вих. № 02/09-02/15 від 09.02.2015 інформації та документів, що її підтверджують та із надання відповіді на адвокатський запит № 02/09-02/15 від 09.02.2015 із порушенням ст. 24 закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Визнати протиправною бездіяльність відповідачів із ненадання відповіді на адвокатський запит № 01/24-03/15 від 24.03.2015.

Зобов'язати відповідачів надати Позивачу таку інформацію та документи що її підтверджують:

- Чи наявні в Мелітопольському МВ ГУМВС України в Запорізькій області будь які кримінальні провадження щодо ОСОБА_3, які відкриті по заяві (на підставі повідомлення) ОСОБА_5? У відповідному випадку, надати витяг з Єдиного державного -реєстру досудових розслідувань стосовно кримінального провадження відносно ОСОБА_3 та копію заяви (повідомлення) ОСОБА_5 про вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення.

- Чи подавала коли не будь ОСОБА_5 (адреса проживання: АДРЕСА_1) заяву (повідомлення) щодо вчинення ОСОБА_3 будь якого злочину? У відповідному випадку надати копію повідомлення ОСОБА_5 про вчинення ОСОБА_3 злочину.

Стягнути з Державного бюджету України на користь адвоката Ващаєва Сергія Володимировича (код НОМЕР_1) судові витрати у розмірі 73,08 грн. (сімдесят три гривні 08 коп.).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції

Суддя О.М. Нечипуренко