Справа № 2а-500/10
Суддя: Старунський Д.М.
Дата ухвалення: 2011-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2011 р. Справа № 36180/10

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Багрія В.М., Богаченка С.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 на ухвалу Косівського районного суду Івано-Франківської області від 20 жовтня 2010 року про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Косівської міської ради Івано-Франківської області, ОСОБА_3, управління земельних ресурсів в Косівському районі Івано-Франківської області про скасування рішення та визнання недійсним акту на право власності на земельну ділянку,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1, ОСОБА_2 30.07.2010 року звернулися в суд з адміністративним позовом до Косівської міської ради Івано-Франківської області, ОСОБА_3, управління земельних ресурсів в Косівському районі Івано-Франківської області, в якому просять скасувати рішення та визнати недійсним акт на право власності на земельну ділянку.

Ухвалою Косівського районного суду Івано-Франківської області від 20 жовтня 2010 року провадження у справі закрито.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1, ОСОБА_2 оскаржив його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить ухвалу Косівського районного суду Івано-Франківської області від 20 жовтня 2010 року скасувати.

Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що судом першої інстанції були недостатньо досліджені докази та обставини справи, рішення постановлено з порушенням норм матеріального права. Зазначає, що виходячи з вимог ст.17 ч.1 п.1 КАС України, стосовно поширення компетенції адміністративних судів, слід розуміти, що до публічно-правових спорів на які поширюється юрисдикція адміністративних судів належать і земельні спори фізичних чи юридичних з органом місцевого самоврядування як субєктом владних повноважень повязані з оскарженням його рішень, дій чи бездіяльності.

Сторони в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду були повідомлені належним чином, тому колегія суддів, у відповідності до п.2 ч.1 ст.197 КАС України, вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні в справі матеріали та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, на основі наявних у справі доказів, колегія суддів приходить до переконання, що подану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін з таких підстав.

Відповідно до ст.2 ч.1, 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно ст.3 ч.1 п.1 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності (ст.17 ч.1 п.1 КАС України).

Частиною 1 статті 15 ЦПК України встановлено, що суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

На підставі наведених вище норм законодавства, колегія суддів, погоджується з висновком суду першої інстанції, що фактично спір стосується права власності позивача на земельну ділянку, і тому відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.157 КАС України справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства і провадження у справі слід закрити.

Як вбачається з матеріалів справи та вимог позовної заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2 просять скасувати рішення Косівської міської ради № 442-22 від 22.07.2004 року про передачу у приватну власність ОСОБА_3 земельної ділянки площею 0,10 га по вул.Над Гуком, 90 а в м. Косів та визнати недійсним акт на право власності на дану земельну ділянку, так як вона ( земельна ділянка) частково попередньо була надана у приватну власність ОСОБА_4М ( батько позивачів).

З рішення Косівського районного суду Івано-Франківської області від 25.12.2002 року ( справа №2-868-2002) , ухвали апеляційного суду Івано-Франківської області від 19.03.2003 року та ухвали Верховного суду України від 26.10.2005 року за ОСОБА_3 визнано право власності на земельну ділянку площею 0,10 га по вул.Над Гуком, 90 а в м. Косів ( а.с.31- 35).

Таким чином, право на спірну земельну ділянку визнане за третьою особою ОСОБА_3 не тільки оскаржуваним рішенням міської ради , але й рішенням суду, що вказує на наявність спору про право.

. З огляду на викладене колегія суддів вважає, що в даному випадку наявний спір про право, а тому поданий позов не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний спір, правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарга не спростовують висновків суду і задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу без змін, якщо визнає що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 197, 199 п.1, 200, 205 ч.1 п.1, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Косівського районного суду Івано-Франківської області від 20 жовтня 2010 року у справі №2а-500/10 без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

На ухвалу може бути подано касаційну скаргу безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя Д.М. Старунський

Судді В.М. Багрій

ОСОБА_5