Справа № 233/5710/15-а
Суддя: Мартишева Т. О.
Дата ухвалення: 2015-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

233 № 233/5710/15-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2015 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Мартишева Т. О.

при секретарі Круговій Ю.С.,

за участю

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Костянтинівської об*єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про визнання незаконною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, закриття провадження у справі, -

ВСТАНОВИВ:

28 вересня 2015 року до Костянтинівського міськрайонного суду надійшов адміністративний позов позивача ОСОБА_1 до відповідача - Костянтинівської ОДПІ ГУ ДФС в Донецькій області, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі, вказуючи, що 18 вересня 2015 року заступником начальника Костянтинівської ОДПІ ГУ ДФС в Донецькій області ОСОБА_3 відносно нього, як фізичної особи-підприємця, було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серії АА №187450 відповідно до ст. 165-1 ч. 5 КУпАП та накладено адміністративне стягнення в сумі 2550,00 грн. Вважає, що постанова про накладення адміністративного стягнення винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, не відповідає фактичним обставинам справи, підлягає скасуванню, а справа закриттю оскільки відповідачем при розгляді справи про адміністративне правопорушення не враховано, що згідно вимог Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» особи, які обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримуються відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу, і такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообовязкового державного соціального страхування. Тому, оскільки з 02 березня 2011 року позивачу була призначена пенсія за віком відповідно до статті 55 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та з цього часу він є пенсіонером за віком, на нього розповсюджується дія вищенаведеної норми закону. Крім того, ухвалою колегії суддів Донецького апеляційного адміністративного суду від 03 червня 2015 року по справі № 805/1245/15-а, що набрала законної сили, також встановлено, що він як пенсіонер за віком звільнений від сплати Єдиного соціального внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, в зв*язку з чим скасовано вимогу відповідача. Просив постанову про накладення на нього адміністративного стягнення АА №187450 від 18 вересня 2015 року за ст. 165-1 ч.5 КУпАП визнати незаконною та скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, надавши письмові заперечення (а.с. 24-25) та пояснила, що позивач ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець, є платником єдиного податку та згідно з вимогами ч.2 ст. 6 ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» повинен проводити нарахування, сплачувати та складати звіти за встановленою формою у встановлені строки. В зв'язку з тим, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 народився 01 березня 1961 року, то у відповідності до вимог ст.26 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне страхування» №1058-IV від 09 липня 2003 року він не досяг пенсійного віку, отже позивач не є пенсіонером за віком і повинен сплачувати єдиний внесок, як фізична особа-підприємець.

З*ясувавши позицію сторін у справі, дослідивши докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судовим розглядом встановлено, що позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 3-5), зареєстрований як фізична особа-підприємець згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серія ААВ №428180 (а.с. 6), є платником єдиного податку на підставі свідоцтва серія Б №597976 від 19 травня 2012 року (а.с. 7).

18 вересня 2015 року заступником начальника Костянтинівської ОДПІ ГУ ДФС в Донецькій області ОСОБА_3 було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серії АА №187450, згідно якої позивача ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 165-1 ч.5 КпАП України, а саме за несплату єдиного соціального внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за ІІ квартал 2015 року в сумі 1267,95 грн. по граничному строку сплати 20 липня 2015 року, до адміністративного стягнення у вигляді штрафу 2550 гривень (а.с. 8).

Відповідно до ст.55 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» позивачу ОСОБА_1 була призначена пенсія за віком та він є пенсіонером за віком, що вбачається з копії посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, категорія 2, серія А №150711 (а.с. 9), копії пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 від 06 жовтня 2011 року (а.с. 4).

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 3 ст. 165-1 КУпАП встановлено, що несплата або несвоєчасна сплата єдиного внеску на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у тому числі авансових платежів, у сумі, що не перевищує трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, фізичну особу-підприємця або особу, яка забезпечує себе роботою самостійно, від сорока до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частина 5 ст. 165-1 КУпАП, що дії передбачені частино третьою, частиною четвертої цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі ж порушення, - тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, фізичну особу-підприємця або особу, яка забезпечує себе роботою самостійно, від ста п'ятдесяти до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 4 ст.4 ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» №2464 визначає вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати за себе єдиного внеску: а саме особи, зазначені у п.4 ч.1 цієї статті, які обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнобов'язкового державного соціального страхування,- що не було враховано відповідачем під час винесення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 288 КУпАП постанову посадової особи про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

За змістом ст. 293 КУпАП під час розгляду позову про скасування постанови перевіряється законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймається одне з таких рішень: залишення постанови без зміни; скасування постанови і надсилання справи на новий розгляд; скасування постанови і закриття справи; зміна заходу стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність.

Згідно зі ст.. 251 КупАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В той же час, в судовому засіданні не доведено, що при розгляді посадовою особою справи відносно позивача були враховані усі норми діючого законодавства, які регулюють порядок розгляду даної категорії справ, також, відповідачем не були дослідженні всі обставини справи.

Так, у судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 є пенсіонером за віком та пенсію йому призначено відповідно до ст.55 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Ухвалою колегії суддів Донецького апеляційного адміністративного суду від 03 червня 2015 року у справі № 805/1245/15-а, яка набрала законної сили у встановленому законом порядку, встановлено, що позивач ОСОБА_1, як пенсіонер за віком, звільнений від сплати Єдиного соціального внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та скасовано вимогу Костянтинівської ОДПІ ГУ Міндоходів в Донецькій області (а.с. 10-12).

В силу вимог ч.1 ст. 72 КАС України підставою для звільнення від доказування є обставини, встановленні судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, які не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Приймаючи до уваги викладене, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову в частині скасування постанови про накладення адміністративного стягнення АА № 187450 від 18 вересня 2015 року відносно ОСОБА_1 по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 165-1 КУпАП.

В той же час, вимоги позивача ОСОБА_1 про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у звязку із відсутністю у його діях складу правопорушення задоволенню не підлягають, оскільки в силу вимог ст. 162 КАС України такі повноваження у адміністративного суду відсутні.

Напідставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 71, 86, 94, 158-163, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення АА № 187450 від 18 вересня 2015 року, складену заступником начальника Костянтинівської об*єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області ОСОБА_3 відносно ОСОБА_1 по справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 5 ст. 165-1 КУпАП.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Постанова згідно ч.2 ст.171-2 КАС України оскарженню не підлягає.

Вступна та резолютивна частини постанови прийняті у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 06 жовтня 2015 року. Постанову в повному обсязі складено 09 жовтня 2015 року.

Суддя