Справа № 813/1828/14
Суддя: Леонтович К.Г.
Дата ухвалення: 2015-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2015 року м. Київ К/800/31171/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

суддів: Леонтович К.Г., Васильченко Н.В., Калашнікової О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду справу за касаційною скаргою Головного управління Держземагентства у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2014 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2015 року у справі № 813/1828/14 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держземагентства у Львівській області, третя особа Годовицько-Басівська сільська рада Пустомитівського району Львівської області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2014 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Держземагентства у Львівській області, третя особа Годовицько-Басівська сільська рада Пустомитівського району Львівської області, в якому просило визнати протиправними дії, рішення та скасувати рішення щодо відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,25 га для ведення особистого селянського господарства на території Годовицько-Басівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, викладене у листі №01-16/4-5744 від 05.09.2013 року, зобов'язати видати наказ про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,25 га для ведення особистого селянського господарства на території Годовицько-Басівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, згідно з раніше поданим клопотанням.

Позовні вимоги мотивовані тим, що посилання відповідача на розпорядження голови Пустомитівської районної державної адміністрації №124 від 02.03.2010р., як на єдину підставу для прийняття рішення про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення позивачу земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, є безпідставним.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2014 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2015 року, позов задоволений частково. Визнані протиправними дії, рішення та скасоване рішення Головного управління Держземагентства у Львівській області про відмову ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,25 га для ведення особистого селянського господарства на території Годовицько-Басівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, викладене у листі №01-16/4-5744 від 05.09.2013 року. Зобов'язане Головне управління Держземагентства у Львівській області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,25 га для ведення особистого селянського господарства на території Годовицько-Басівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з ухваленими у справі рішеннями Головне управління Держземагентство у Львівській області звернулося до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення судів першої і апеляційної інстанцій та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

В письмових запереченнях на касаційну скаргу Годовицько-Басівська сільська рада Пустомитівського району Львівської області просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши матеріали касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої і апеляційної інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 05.08.2013 р. звернувся до ГУ Держземагентства у Львівській області з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,25 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок категорії земель згідно з КВЦП з землі сільськогосподарського призначення (рілля), яка розташована за адресою: Годовицько-Басівська сільська рада за межами населеного пункту. Також, позивач у клопотанні повідомив, що раніше право на безоплатну приватизацію земельної ділянки за даним цивільним призначенням не використовував.

ГУ Держземагентства у Львівській області листом за №01-16/4-5744 від 05.09.2013 р. відмовила позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Відмова мотивована тим, що на час розгляду клопотання позивача розпорядженням голови Пустомитівської РДА №124 від 02.03.2010 року наданий дозвіл на розробку проекту відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства на території Годовицько-Басівської сільської ради за межами населеного пункту, яке є чинним та стосувалося тієї місцевості на якій розташована земельна ділянка зазначена в клопотанні.

Частково задовольняючи позовні вимоги суди першої і апеляційної інстанцій виходили з того, що відмова відповідача суперечить нормам чинного законодавства, зокрема положенням ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів першої і апеляційної інстанцій виходячи з наступного.

Згідно обставин справи між сторонами виник спір щодо законності відмови відповідача у наданні дозволу позивачу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,25 га для ведення особистого селянського господарства на території Годовицько-Басівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області з підстав наявності чинного розпорядження Пустомитівської РДА №124 від 02.03.2010 року „Про надання дозволу на розробку проекту відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства на території Годовицько-Басівської ради за межами населеного пункту".

Спірні правовідносини врегульовані Земельним кодексом України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (далі - ЗК України), згідно з ч.1 ст.3 якого земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Згідно ст.2 Земельного кодексу України, землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.

До земель сільськогосподарського призначення належать: а)сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги); б) несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель лісогосподарського призначення, землі під господарськими будівлями і дворами, землі під інфраструктурою оптових ринків сільськогосподарської продукції, землі тимчасової консервації тощо).

Землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування: а) громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва; б) сільськогосподарським підприємствам - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; в) сільськогосподарським науково-дослідним установам та навчальним закладам, сільським професійно-технічним училищам та загальноосвітнім школам - для дослідних і навчальних цілей, пропаганди передового досвіду ведення сільського господарства; г) несільськогосподарським підприємствам, установам та організаціям, релігійним організаціям і об'єднанням громадян - для ведення підсобного сільського господарства; ґ) оптовим ринкам сільськогосподарської продукції - для розміщення власної інфраструктури.

Земельні ділянки сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва використовуються відповідно до розроблених та затверджених в установленому порядку проектів землеустрою, що забезпечують еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь і передбачають заходи з охорони земель.

Землі сільськогосподарського призначення не можуть передаватись у власність іноземцям, особам без громадянства, іноземним юридичним особам та іноземним державам (ч.ч. 1-5 ст. 22 ЗК України).

Відповідно до ч.6 ст.118 ЗК України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно з ч.7 ст.118 ЗК України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Тобто, законом визначений вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що розпорядженням голови Пустомитівської РДА №124 від 02.03.2010 року „Про надання дозволу на розробку проекту відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства на території Годовицько-Басівської сільської ради за межами населеного пункту", згідно зі ст.ст. 17, 22, 118, п. 12 розділу X Перехідних положень Земельного кодексу України розглянуте клопотання Годовицько-Басівської сільської ради №20 від 22.02.2010 року, наданий дозвіл на розробку проекту відведення земельних ділянок у власність за рахунок земель сільськогосподарського призначення громадянам згідно з додатком для ведення особистого селянського господарства на території Годовицько-Басівської сільської ради за межами населеного пункту.

Прокурором Пустомитівського району внесений протест №627 від 16.03.2010 року на розпорядження голови Пустомитівської РДА №124 від 02.03.2010 року.

Розпорядженням голови Пустомитівської РДА №172 від 16.03.2010 року „Про розгляд протесту прокурора Пустомитівського району №627 від 16.03.2010 року на розпорядження голови Пустомитівської РДА №124 від 02.03.2010 року" скасоване розпорядження голови РДА №124 від 02.03.2010 року „Про надання дозволу на розробку проекту відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства на території Годовицько-Басівської сільської ради за межами населеного пункту".

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 06.05.2010 року у справі №2-1015/10 розпорядження голови Пустомитівської РДА №172 від 16.03.2010 року „Про розгляд протесту прокурора Пустомитівського району від 16.03.2010 року №627 на розпорядження голови Пустомитівської районної державної адміністрації №124 від 02.03.2010 року" визнане недійсним.

Однак, ухвалою апеляційного суду Львівської області від 21.10.2010 року у справі №22-7901/10 рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 06.05.2010 року у справі №2-1015/10 скасоване із закриттям провадження у справі з тих підстав, що вказаний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, яка в касаційному порядку не переглядалася.

Колегія суддів зазначає, що розпорядження Пустомитівської РДА №172 від 16.03.2010 року, яким скасоване розпорядження районної державної адміністрації №124 від 02.03.2010 року в адміністративному порядку не оскаржувалося ( в матеріалах справи відсутні відповідні докази), тому з урахуванням ухвали апеляційного суду Львівської області від 21.10.2010 року у справі №22-7901/10, розпорядження Пустомитівської РДА №172 від 16.03.2010 року не скасоване та було чинне на час відмови відповідачем у наданні дозволу позивачу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,25 га для ведення особистого селянського господарства на території Годовицько-Басівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області з підстав наявності розпорядження Пустомитівської РДА №124 від 02.03.2010 року, яке на час спірних правовідносин було скасоване та не мало юридичної сили.

Виходячи з наведеного, суди першої та апеляційної інстанції прийшли до обґрунтованих висновків, що відмова відповідача наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,25 га для ведення особистого селянського господарства з підстав наявності розпорядження районної державної адміністрації №124 від 02.03.2010 року є протиправною, оскільки вказане розпорядження було нечинним, інших підстав відмови відповідачем не наведено.

Оскільки фактично клопотання позивача не було розглянуте відповідачем по суті, то суди попередніх інстанцій обґрунтовано прийшли до висновків про необхідність зобов'язати Головне управління Держземагентства у Львівській області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,25 га для ведення особистого селянського господарства на території Годовицько-Басівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області.

Приведені в касаційній скарзі доводи, висновків судів не спростовують.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, судами першої та апеляційної інстанцій винесені законні і обґрунтовані рішення, постановлені з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для їх скасування не вбачається. Колегія суддів зазначає, що справа переглядається в межах касаційної скарги.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Головного управління Держземагентства у Львівській області залишити без задоволення.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2014 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через 5 днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав передбачених ст.ст.237-239 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: