Справа № 804/4016/15
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2015-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 травня 2015 р. Справа № 804/4016/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Турлакової Н.В., розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпропетровську адміністративну справу за позовом Східно-Дніпровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Відкритого акціонерного товариства «Просянський ГЗК» про стягнення заборгованості, -
До суду надійшла позовна заява Східно-Дніпровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області до Відкритого акціонерного товариства «Просянський ГЗК» з позовними вимогами про стягнення з Відкритого акціонерного товариства «Просянський ГЗК» на користь Східно-Дніпровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області кошти зазначеного платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу в загальному розмірі 428 468,56 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Відкрите акціонерне товариство «Просянський ГЗК» перебуває на податковому обліку в Східно-Дніпровській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області як платник податків, зборів та обов'язкових платежів та має податковий борг в загальному розмірі 428 468,56 грн., який залишається несплаченим.
Позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності в порядку письмового провадження.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Заперечень проти позову не надав.
Відповідно до ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.
Частиною 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін, в письмовому провадженні.
Розглянувши матеріали справи та доводи позовної заяви, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
З врахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 06.08.2014 року № 311, та відповідно до ст.55 КАС України суд ухвалив замінити Східно-Дніпровську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області її правонаступником Східно-Дніпровською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Дніпропетровській області.
Судом встановлено, що ВАТ «Просянський ГЗК» було подано до відповідача податкові декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) від 20.02.2014 року:
29.12.2014 року відповідачем проведено камеральну перевірку дотримання вимог податкового законодавства з питання своєчасності сплати податків та зборів ВАТ «Просянський ГЗК». На підставі перевірки складено акт №101/27-00282033, яким встановлено порушення підприємством строків сплати земельного податку з юридичних осіб на загальну суму 8691,20 грн.
На підставі акту від 29.12.2014р. № 101/27-00282033 було прийнято податкове повідомлення - рішення форми «Ш» від 29.12.2014р. №001041427, в якому сума штрафу визначена у розмірі 10% грошового зобов'язання, погашеного з затримкою становить 869,12 грн. за платежем земельний податок з юридичних осіб.
На підставі акту від 14.05.2014р. №51/27-00282033 було прийнято податкове повідомлення - рішення форми «Ш» від 30.05.2014р. №000348427, в якому сума штрафу визначена у розмірі 10% грошового зобов'язання, погашеного з затримкою становить 6171,31 грн. за платежем земельний податок з юридичних осіб та податкове повідомлення-рішення форми «Ш» від 30.05.2014р. № 000347427, в якому сума штрафу визначена у розмірі 20% грошового зобов'язання, погашеного з затримкою становить 2447,49 грн. за платежем земельний податок з юридичний осіб. Зазначені податкові повідомлення-рішення були направлено відповідачу поштою, що підтверджується матеріалами справи.
11.11.2014 року відповідачем проведено камеральну перевірку дотримання вимог податкового законодавства з питання своєчасності сплати податків та зборів ВАТ «Просянський ГЗК». На підставі перевірки складено акт №101/27-00282033, яким встановлено порушення підприємством строків сплати земельного податку з юридичних осіб.
На підставі зазначеного акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення №000975427 від 27.11.2014 року про визначення відповідачу суми штрафу у розмірі 10% грошового зобов'язання, погашеного з затримкою, що становить 3394,48 грн.
Зазначені податкові повідомлення-рішення були направлено відповідачу поштою, що підтверджується матеріалами справи.
Доказів оскарження зазначених податкових вимог у судовому порядку до суду не надано, а відтак останні вважаються узгодженими.
Відповідно до ч.1. ст. 67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відповідно до ст.36 Податкового кодексу України податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором.
Положеннями пп. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України визначено, що плата за землю - це загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.
У відповідності до пп. 9.1.10. п. 9.1 ст. 9 Податкового кодексу України плата за землю належить до загальнодержавних податків і зборів.
Відповідно до ст.269 Податкового кодекс України відповідач є платником земельного податку.
У відповідності до п. 286.2 ст. 286 Податкового кодексу України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій.
Пунктом 287.3 ст. 287 Податкового кодексу України визначено, що податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.
Згідно вимог п. 288.7 ст. 287 Податкового кодексу України податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285 - 287 цього розділу.
Обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором.
Ст.46 Податкового кодексу України визначено, що податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.
Згідно ст.54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом.
Відповідно до п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
При несплаті зобов'язання у встановлений строк виникає податковий борг, відповідно до 14.1.175. ст. 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.
Відповідно п. 126.1 ст. 126 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:
при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;
при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.
Згідно ст.59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога може не надсилатися, якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання. Податкова вимога надсилається також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
У відповідності до п.59.5 ст.59 Податкового кодексу України у разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового борту змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Згідно п. 87.2 ст. 87 Податкового кодексу України джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.
Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження (п. 87.11 зазначеної статті).
Відповідно до положень ст. 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.
Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.
Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу. Рішення контролюючого органу підписується його керівником та скріплюється гербовою печаткою контролюючого органу. Перелік відомостей, які зазначаються у такому рішенні, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи викладені вище обставини, суд вважає за необхідне задовольнити позов, оскільки у позивача наявні докази існування боргу у відповідача, натомість відповідачем наявність податкового боргу не спростована.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Східно-Дніпровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Відкритого акціонерного товариства «Просянський ГЗК» про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з рахунків у банках, обслуговуючих суб'єкта господарювання - Відкрите акціонерне товариство «Просянський ГЗК» () суму податкового боргу в розмірі 428 468 (чотириста двадцять вісім тисяч чотириста шістдесят вісім) грн. 56 копійок.

Постанова суду набирає законної сили та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку, визначеному ст.254 КАС України.

Відповідно до ст.186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Н.В. Турлакова