Справа № 2а-342/10/2670
Суддя: Земляна Г.В.
Дата ухвалення: 2010-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а-342/10/2670 Головуючий у 1-й інстанції: Костенко Д.А.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

Іменем України

"13" грудня 2010 р. м. Київ

колегія суддів судової палати по адміністративним справам Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Земляної Г.В.

суддів Парінова А.Б., Петрика І.Й.

при секретарі Ломановій Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києва апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 червня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, третті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом у якому просив визнати нечинним (незаконним) рішення Відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві (далі ВДВС) про реалізацію 1/4 частки майна ОСОБА_5 (боржника) в спільній сумісній власності, зобов'язати ВДВС виділити частку майна боржника в спільній сумісній власності в судовому порядку, відповідно до ст. 366 Цивільного кодексу України.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 червня 2010 року у задоволені позову ОСОБА_2 відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятою постановою ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, що зявилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а постанова суду залишеню без змін, з наступних підстав.

Згідно зі п.1 ч.1 ст. 198, ст.200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 статі 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд першої інстанції всебічно, повно та обєктивно розглянув справу, правильно встановив обставини справи, наданим доказам дав правильну правову оцінку і прийшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що вироком судової колегії в кримінальних справах Київського міського суду від 23 жовтня 2000 року ОСОБА_6 та ОСОБА_5 засуджено за ст. 93 п.п. "б", "і" Кримінального кодексу України на 14 років позбавлення волі, постановлено стягнути з ОСОБА_6 та ОСОБА_5 солідарно на користь ОСОБА_7 80000 грн.

Ухвалою судової колегії в кримінальних справах Верховного суду України від 15 лютого 2001 року вирок судової колегії в кримінальних справах Київського міського суду від 23 жовтня 2000 року відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_5 змінено: зменшено суму, стягнуту з засуджених на користь ОСОБА_7 у відшкодування моральної шкоди до 50000 грн. та вважати, що з ОСОБА_6 і ОСОБА_5 ця сума підлягає стягненню солідарно з ОСОБА_8, засудженим вироком Київського міського суду від 1 травня 1999 року за ст. 93 п.п. "б", "і" Кримінального кодексу України. В решті вирок відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_5 залишено без змін.

На виконанні у ВДВС перебувало виконавче провадження № 494/4 по примусовому виконанню виконавчого листа № 1-127 від 23 жовтня 2000 року Київського міського суду про стягнення із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 50000 грн.

Згідно із Актом знищення по дільниці № 4 за 2006 рік, наданому відповідачем, матеріали виконавчого провадження передані для знищення.

У справі містяться копія рішення Оболонського районного суду м. Києва від 07 березня 2007 року по справі № 2-239/2007р. за позовом заступника прокурора Оболонського району м. Києва в інтересах ОСОБА_9 до ОСОБА_4, Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомості, Товариства з обмеженою відповідальністю "Мультимедіа Софт", Державної виконавчої слу жби в Оболонському районі м. Києва, ОСОБА_7, третя особа: ОСОБА_5І,, про визнання недійсними прилюдних торгів, свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів та анулювання свідоцтва на право власності, яким відмовлено у задоволенні позову.

З рішенням Оболонського районного суду м. Києва вбачається, що постановою ВДВС Мінського РУЮ в м. Києві від 28 травня 2001 року відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа від 23 жовтня 2000 року Київського міського суду про стягнення із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 50000 грн.

02 жовтня 2001 року державним виконавцем описано 1/4 частину квартири АДРЕСА_1, яка відповідно до довідки з БТІ від 27 червня 2001 року № 15850 зареєстрована на праві приватної власності за ОСОБА_5

На адресу TOB "Мультимедіа Софт" надійшла заявка від ВДВС про реалізацію арештованого нерухомого майна, а саме 1/4 частини квартири 10 по вул. Полярній в м. Києві, належної ОСОБА_5

Між ВДВС та TOB "Мультимедіа Софт" укладено договір від 22 квітня 2005 року № 2010066 про надання послуг по організації і проведенні прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, на виконання якого TOB "Мультимедіа Софт" призначено прилюдні торги на 12 травня 2005 року, про що повідомлено державного виконавця та стягувана письмовим повідомленням від 10 травня 2005 року. У зв'язку з відсутністю покупців вказані торги не відбулися.

24 травня 2005 року державним виконавцем було складено акт переоцінки майна.

Повторні прилюдні торги призначені на 14 червня 2005 року, про що знову повідомлено сторін. Інформаційне повідомлення про проведення прилюдних торгів 12 травня 2005 року було надруковано в газеті "Торговий вісник" № 4 (20) від 26 квітня 2005 року, а про проведення прилюдних торгів 14 червня 2005 року - № 5 (21) від 27 травня 2005 року. ОСОБА_5 про проведення торгів повідомляли через начальника Київського СІЗО.

14 червня 2005 року відбулися прилюдні торги з реалізації 1/4 частини квартири 10 по вул. Полярній, Пум. Києві, переможцем яких стала відповідно до протоколу № 5010066-7 ОСОБА_4М, яка придбала майно за 31000,00 грн.

Отримані від реалізації майна кошти, з урахуванням винагороди ВДВС, були перераховані останнім 18 серпня 2005 року ОСОБА_7 у сумі 25877,84 грн.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 7 березня 2007 року залишено без змін ухвалами Апеляційного суду м. Києва від 4 липня 2007 року № 22-4975-2007 року і Верховного Суду України від 31 жовтня 2007 року № 6-20736св07.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній справі, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином Оболонським районним судом м. Києва досліджувалися обставини, які стали приводом для звернення ОСОБА_2 до Окружного адміністративного суду міста Києва із даним позовом до ВДВС.

При цьому, на сторінці 2 рішення Оболонського районного суду м. Києва (абз. 6), зазначено, що представником позивача ОСОБА_10 був ОСОБА_2, який підтримував позовні вимоги, доповнював їх. На сторінці 4 цього ж рішення (абз. 5) судом встановлено, що представником позивача ОСОБА_9 - ОСОБА_2 отримано копію акта від 2 жовтня 2005 року опису та арешту майна, а саме 1/4 частини квартири 10 по вул. Полярній, Пум. Києві.

Іншим рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 5 грудня 2005 року у справі № 2-5791/05 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_9, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні власністю, встановлення порядку користування житлом і вселення, копія якого міститься у справі, встановлено, що ОСОБА_4 згідно свідоцтва від 28 липня 2005 року належить на праві власності 1/4 частина трикімнатної квартири № 10 по вул. Полярній, Пум. Києві і відповідачі (у т.ч. ОСОБА_2Т.) чинять позивачу перешкоди в користуванні цією частиною квартири. Окрім того, у рішенні зазначено, що відповідачі не визнали позовних вимог, посилаючись на те, що позивач незаконно придбала на прилюдних торгах частину їх квартири.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позову прийшов до висновку, що рішення про реалізацію майна винесено відповідачем правомірно. Також суд зазначив про пропущення позивачем терміну звернення до суду.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, оскільки вони знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи виходячи з наступного.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, колегія суддів зважає на наступне.

Згідно статті 61 Закону України «Про виконавче провадження», реалізація майна вилученого за законом обігу, здійснюється спеціалізованими організаціями, які залучаються на тендерній (конкурсній) основі, на підставі договорів між Державною виконавчою службою та спеціалізованими організаціями шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах.

При передачі державним виконавцем до субєкту оціночної діяльності субєкта господарювання, передаються документи, перелік яких визначено у статті 66 Закону України «Про виконавче провадження».

Без вище вказаного переліку документів, майно не може бути оцінене субєктом оціночної діяльності та не може бути передано на реалізацію спеціалізованим організаціям.

Згідно абзацу 5.12.5 Інструкції про проведення виконавчих дій, державний виконавець у строк не пізніше пяти робочих днів після закінчення строку оскарження оцінки та у разі відсутності повідомлення про оскарження такої оцінки готує для проведення реалізації майна документи, передбачені статтею 66 Закону України «Про виконавче провадження»та абзацом 14,19 пунтку 5.11 Інструкції про проведення виконавчих дій.

Підготовлений пакет документів державний виконавець разом із заявкою передає особисто або через спеціально уповноважену особу відділу державної виконавчої служби територіального управління юстиції до відповідного відділу державної виконавчої служби регіонального управління юстиції для здійснення заходів щодо передачі майна на реалізацію та організації конкурсу. Відповідальність за правильність та повноту підготовлених документів покладається на начальника відділу державної виконавчої служби територіального управління юстиції.

Відповідно до п. 3.2 Інструкцієї про проведення виконавчих дій, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 15.12.99 N 74/5, зареєстрованим в Мін'юсті України 15.12.99 за N 865/4158 (далі Інструкція) спеціалізована організація проводить прилюдні торги за заявкою державного виконавця, в якій зазначається початкова вартість майна, що виставляється на торги, за експертною оцінкою та інші відомості, передбачені (із змінами і доповненнями).

З вищезазначеного не вбачається, що відповідачем було порушено вимоги п.3.2 Інструкції.

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень суд перевіряє чи вчинені вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначений Конституцією і законами України.

Таким чином рішення відповідача винесено правомірно в межах повноважень та у спосіб передбачений законом.

Крім того колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач звернувшись з позовною заявою в січня 2010 року пропустив строк для звернення до суду передбачений ст.99 КАС України.

Оскільки відповідач наполягав на застосуванні ст.99 КАС, то відповідно до ст.100 КАС пропущення строку для звернення є підставою відмови в задоволені позовної заяви.

Виходячи з наведеного, судова колегія вважає позовні вимоги ОСОБА_2 не підлягають задоволенню.

При цьому апеляційна скарга не містить посилання на обставини, передбачені статтями 202 204 Кодексу адміністративного судочинства України, за яких рішення суду підлягає скасуванню.

Доводи, викладені заявником в апеляційній скарзі були предметом дослідження суду першої інстанції і не знайшли свого належного підтвердження.

Вказані в апеляційній скарзі процесуальні порушення не призвели до неправильного вирішення справи і не є підставою для скасування судового рішення.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, в звязку з чим апеляційна скарга залишається без задоволення, а постанова суду першої інстанції без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4, 8-11, 160, 196, 198, 200, 205, 207, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 червня 2010 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів із дня складання у повному обсязі, тобто з 20 грудня 2010 року шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України у порядку ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: Г.В.Земляна

Судді: А.Б.Парінов

ОСОБА_11

Повний текст рішення виготовлений 20 грудня 2010 року.