Справа № 2-а-5899/11
Суддя: Калиновський М.М. М. М.
Дата ухвалення: 2011-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-5899/11
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" грудня 2011 р. м.Снятин

Суддя Снятинського районного суду Івано-Франківської області Калиновський М.М. розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Снятинському районі Івано-Франківської області про визнання протиправною бездіяльність та стягнення недоплаченої соціальної допомоги дітям війни, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду із позовом, який мотивує тим, що вона ІНФОРМАЦІЯ_1 і відповідно до ст.1 Закону України Про соціальний захист дітей війни є дитиною війни. Згідно ст.6 зазначеного закону з 01.01.2006 р. їй повинна виплачуватись щомісячна соціальна державна допомога у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком. У 2007 2010 роках їй така допомога виплачувалася не в повному обсязі. Просить визнати протиправною бездіяльність відповідача, щодо не виплати їй щомісячної соціальної допомоги у розмір 30 % мінімальної пенсії за віком, та стягнути з відповідача недоплачену їй щомісячну соціальну державну допомогу за період з 01.01.2007 року по 01.12.2010 року у сумі 6 502 грн. 50 коп. та зобовязати відповідача надалі з 01.11.2010 року нараховувати та виплачувати їй щомісячну соціальну допомогу в розмірі передбаченому ЗУ Про соціальний захист дітей війни.

В частині позовних вимог, а саме про визнання протиправною бездіяльність та стягнення недоплаченої соціальної допомоги дітям війни за період з 01.01.2007 року до 30.05.2011 року, позов ухвалою Снятинського райсуду від 05.12.2011 року залишено без розгляду, оскільки позовні вимоги заявлені поза вимогами строку звернення до суду, а тому позовні вимоги слід розглядати в межах 6-ти місячного строку позовної давності.

Відповідач не скористався своїм правом на подання заперечення.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Спірні правовідносини, які склалися між позивачем та УПФУ в Снятинському районі Івано-Франківської області, регулюються Конституцією України, ЗУ Про соціальний захист дітей війнивід 18 листопада 2004 року № 2195-ІV з наступними змінами та доповненнями (далі - Закон №2195), рішенням Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року № 6-рп/2007 та від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008.

З матеріалів справи слідує, що позивачка відноситься до соціальної групи Діти війнивідповідно до вимог ст.1 Закону № 2195, що підтверджується довідкою № 11088 від 25.09.2006 року Управління праці та соціального захисту населення Снятинської райдержадміністрації, яка підтверджує наявність статусу діти війни. Позивачка є пенсіонером, пенсію отримує в УПФУ в Снятинському районі Івано-Франківської області. Цей статус позивачки відповідачем не заперечено, крім того статус діти війнивизначається автоматично по даті народження пенсіонера в діапазоні від 1927 року по 1945 рік.

Відповідно до ст. 6 Закону № 2195, дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Вказана норма діє з 01 січня 2006 року. А у відповідності до ст.7 вище згаданого закону фінансове забезпечення державних соціальних гарантій здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України і доплату до пенсії здійснює Управління, яке є відповідачем у даній справі.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року № 6 рп/2007 та від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 визнано такими, що не відповідають Конституції України положення законів України про державний бюджет на відповідний рік, які обмежували виплати соціальної допомоги дітям війни.

Відповідно до ч.2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти, або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Щодо розрахункової величини мінімальної пенсії за віком, з якої необхідно рахувати підвищення до пенсії дітям війни в розмірі 30 %, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст. 28 ЗУ Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

При цьому ч.3 ст. 28 ЗУ Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування передбачено, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений ч.1 цієї статті застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом.

Однак, вищевказаний Закон є єдиним законодавчим актом, який визначає розмір мінімальної пенсії за віком, а тому враховуючи позицію Європейського Суду з прав людини, суд вважає за можливе застосувати ч.1 ст. 28 ЗУ Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування для розрахунку зазначеного підвищення дітям війни.

З 19.06.2011 року набрав чинності ЗУ Про внесення змін до ЗУ Про державний бюджет на 2011 рік, яким Прикінцеві положення вказаного Закону доповнено п.4, відповідно до вимог якого у 2011 р. норми і положення ст. 6 ЗУ Про соціальний захист дітей війнизастосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 р.

Постановою Кабінету Міністрів України від 06.07.2011 року (опублікованої в Урядовому курєрі 23.07.2011 року) Про встановлення деяких розмірів виплат що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету визначено розміри щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають до задоволення з 30.05.2011 року до 23.07.2011 року.

Позовні вимоги позивачки щодо зобовязання відповідача нарахувати недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу дитині війни у визначеній нею грошовій сумі не підлягають задоволенню, оскільки суд не є органом з призначення та виплати пенсії, а тому не може визначати її розмір, і вирішуючи спір про право, підстав для нарахування суми недоплати не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 159, 161-163, 1832 КАС України, суд, -

П о с т а н о в и в :

Позов задоволити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду в Снятинському районі Івано-Франківської області щодо відмови у перерахунку та виплаті ОСОБА_1 недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Зобовязати Управління Пенсійного Фонду України в Снятинському районі Івано-Франківської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1, як дитині війни щомісячну надбавку до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, згідно ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування», право на яке надано ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з 30.05.2011 року до 23.07.2011 року з врахуванням проведених виплат.

В решті позову відмовити.

Згідно ст. 256 КАС України постанова підлягає до негайного виконання у межах суми стягнення за один місяць.

Про виконання постанови повідомити суд в місячний термін.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня отримання копії постанови через Снятинський районний суд.

Суддя: підпис

Суддя Снятинського райсуду Калиновський М.М.