Справа № 2-а-1910/10
Суддя: Беркута Л. Г.
Дата ухвалення: 2010-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Решетилівський районний суд Полтавської області
Справа № 2-а-1910/10
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2010 року Решетилівський районний суд Полтавської області в складі- головуючого-судді ОСОБА_1

розглянувши в порядку скороченого провадження в приміщенні Решетилівського районного суду, адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Решетилівському районі Полтавської області про перерахунок пенсії по інвалідності внаслідок Чорнобильської катастрофи, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати дії Пенсійного фонду України в Решетилівському районі Полтавської області щодо відмови йому проведення перерахунку призначеної пенсії з 25 червня 2010 року відповідно до вимог ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» протиправними та зобовязати відповідача провести перерахування та виплату йому пенсії, як інваліду II групи повязаною з аварією на ЧАЕС, в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та провести перерахунок і виплату додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю. в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, як особі віднесеної до категорії І інваліду 2 групи, повязаної з аварією на ЧАЕС з 25 червня 2010 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він являється учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС І категорії та інвалідом II групи, яка повязана з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, доказом чого є посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи та довідка МСЕК.

Нарахування позивачу пенсії проводиться відповідачем з порушенням вимог ст.ст. 50, 54 Закону України « Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» , який передбачає, що у всіх випадках розміри пенсії для інвалідів, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою не можуть бути нижчими, по 2 групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком, а щомісячна додаткова пенсія особам віднесеним до категорії 1 і 2 групи інвалідності - 75 % мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до статті 54 Закону України « Про статус та соціальний захист

громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» ( № 796-ХІІ від

28.02.1991 року із змінами і доповненнями), йому інваліду II групи внаслідок

захворювання, причинний звязок якого із Чорнобильською катастрофою встановлено

експертною комісією 13 жовтня 2004 року, необхідно було призначити і виплачувати в

подальшому пенсію розміром 8 мінімальних пенсій за віком, виходячи зі статті 28 Закону

України « Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та розмірів

неоподаткованих мінімумів доходів громадян, встановлених Законами України «Про

державний бюджет України» на 2006-2009 роки. Крім цього, відповідно до статті 50

Закону, йому повинна призначатись додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю в

розмірі 75% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, внаслідок

захворювання, причинний звязок якого із Чорнобильською катастрофою встановлено експертною комісією.

Відповідач надав заперечення на позов, в якому просить суд в задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування своїх доводів зазначив, що при вирішенні питання пенсійного забезпечення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи органи Пенсійного фонду керуються постановами Кабінету Міністрів України № 530 від 28,05. та№ 654 від 16.07.08, якими встановлено розміри додаткових пенсій за-шкоду заподіяну здоровю відповідно до Закону України « Про статус та соціальний захист громадян, постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зважаючи на відсутність інших нормативних актів, вважає вказані постанови Кабінету Міністрів нормативними документами, які регулюють питання пенсійного забезпечення та обовязковими для виконання.

В судовому засіданні позивач та представник відповідача не зявились, про місце розгляду справи були повідомлені належним чином, звернулися до суду з письмовими заявами про розгляд справи за їх відсутності,

Суд вирішив можливим розглянути справу за відсутності сторін у письмовому провадженні на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до 4.1,2 статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообовязковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створення мережі державних, комунальних приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Статті 8, 22 Конституції України закріплюють принципи верховенства права та гарантованості конституційних прав і свобод, забороняють при прийнятті нових законів або внесення змін до чинних законів звужувати зміст та обсяг існуючих прав і свобод.

Статтею 49 Закону України « Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорії 1,2,3,4 встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, яка призначається після виникнення права на держану пенсію.

Згідно зі ст. 50 зазначеного Закону особам, віднесеним до категорії І, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю у відсотковому відношенні до прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до вимог Закон)' України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоровя набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідні: для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Прожитковий мінімум застосовується для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком, визначення розмірів соціальної допомоги, допомоги сімям дітьми, допомоги по безробіттю, а також стипендій та інших соціальних виплат виходячи з вимог Конституції України та законів України.

Прожитковий мінімум встановлюється Кабінетом Міністрів України і щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік.

Визначений статтею 28 Закону України « Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком, для визначення якого застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, визначений Законом України «Про Державний бюджет України» на відповідний рік, є певним стандартом, в порівнянні з яким визначаються розміри інших видів соціальних виплат та допомоги. Так Закон України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» встановлює ст, 62 визначає, що для визначення мінімального розміру пенсії за віком відповідно до абзацу першого частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове

державне пенсійне страхування» з 1 квітня та з 1 жовтня 2007 року застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, визначений абзацом пятим частини першої цієї статті, збільшений на 1 відсоток.

На 2006 рік мінімальний прожитковий мінімум визначений ст. 65 Закону України «Про державний бюджет України на 2006 рік».

Тобто, мінімальний розмір пенсії за віком, для визначення якого застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, є відправною величиною, від якої проводиться розрахунок пенсії, визначених в статті 54 Закону України « Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Статтею 54 Закону України « Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що в усіх випадках розмір пенсій для інвалідів III групи та інвалідів II групи, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим в першому випадку 6 мінімальних пенсій за віком , в другому випадку - 8 мінімальних пенсій за віком.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС згідно посвідчення серії А № 151307 (а.с.5). являється інвалідом II групи та віднесений до І категорії осіб, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (а.с.5), та довідкою МСЕК № 0374561 серії 7-66 ТЕ (а.с.7)

Також встановлено, що позивач отримує пенсію, призначену управлінням ГІФ України в Решетилівському районі на підставі ЗУ« Про статус та соціальний захист громадян, які постраждати внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі меншому, ніж установлено цим Законом. Також позивач не отримує щомісячну додаткову пенсію за шкоду здоровю як інвалід II групи, на яку має право відповідно до ст. 50 вказаного Закону. Розрахунок пенсій позивачу УПФ в Решетилівському районі провело виходячи з розміру, установленого постановою Кабінету Міністрів України № 530 від 28.05.08 та № 654 від 16.07.08 «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян», в той час як при розрахунку державної та додаткової пенсій, передбачених статтями 50, 54 Закону № 796-ХІІ, застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений у законі про Державний бюджет України на відповідний рік, виходячи з якого визначається мінімальний розмір пенсій за віком.

А тому, при вирішенні спору необхідно виходити із загальних засад пріоритету законів над підзаконними актами, тому при розрахунку державної пенсії, передбаченої статтею 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-ХІІ, застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановлений в законі про Державний бюджет України на відповідний рік, з урахуванням якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Положення частини третьої статті 28 Закону України « Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІУ не є перешкодою для застосування зазначеної величини ( мінімального розміру пенсії за віком) для розрахунку інших повязаних із нею пенсій чи доплат, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого мінімального розміру пенсії за віком, крім передбаченого частиною першою цієї статті.

Таким чином, позивачу мав бути визначений мінімальний розмір пенсії, виходячи з розрахунку з 25 червня 2010 року - 8 мінімальних пенсій за віком, передбаченої ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІУ, а не у розмірі мінімальних виплат, визначених постановами Кабінету Міністрів України.

При цьому слід зазначити, що відповідно до ст. 50 « Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, віднесеним до категорії І, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю. у розмірі з 25 червня 201 Ороку як інваліду її групи 75% мінімальної пенсії за віком.

Суд також враховує, що частини третю і четверту статті 54 Закону України « Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» було замінено чотирма частинами нового змісту, згідно із Законом України від 28.12.2007р. № 107-VI, щодо нового розмір пенсій для інвалідів з числа осіб постраждалих І категорії. І

Відповідно до положень Закону України від 28 грудня 2007 року № 107-УІ «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» текст статті 50 Закону України « Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» викладено в новій редакції: особам віднесеним до категорії І призначається щомісячна додаткова пенсія за | шкоду, заподіяну здоровю, у розмірах : інвалідам II групи 20 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Розмір прожиткового мінімуму для осіб, І які втратили працездатність, визначається на момент виплати додаткової пенсії згідно із 1 законом про Державний бюджет України і не може коригуватися іншими нормативно - правовими актами.

Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп від 22 травня 2008 року положення ст. 67 розділу І, пунктів 2-4, 6-8,10-18 підпункту 7 пункту 19, пунктів 20-22, 24-34 підпунктів 1-6, 8-12, пункту 35 пунктів 36-100 розділу II «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» визнані такими, що не відповідають Конституції України, тобто є неконституційними.

Відповідно до ч.2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані не конституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, положення п.28 Закону України «Про державний бюджет У країни а 2008 рік» втратило чинність з 22 травня 2008 року.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства України є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні.

ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Отже, відповідач з 25 червня 201 Ороку як інваліду II групи , щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, передбачену ст.50 Закону України « Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та щомісячну додаткову пенсію за період з 25 червня 201 Ороку як інваліду II групи, передбачену ч.ч.3.4 ст.54 Закону України « Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 22 травня 2008 року, оскільки з моменту ухвалення Конституційним Судом України рішення щодо неконституційності положень ст. 67 розділу І, пунктів 2-4, 6-8, підпункту 7 пункту 19, пунктів 20-22, 2.4-34 підпунктів 1-6, 8-12, пункту 35 пунктів 36-100 розділу II «Внесення І змін до деяких законодавчих актів України», ця норма втратила чинність та не підлягала застосуванню. Отже, з 22 травня 2008 року відповідач мав діяти у відповідності з приписами діючих норм ст.ст.50,54 « Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», нараховувати та здійснювати позивачу відповідні виплати.

Стосовно ж заявлених вимог позивача щодо зобовязання управління пенсійного фонду України в Решетилівському районі в послідуючому перераховувати розмір державної та додаткової пенсії у звязку зі змінами розміру мінімальної пенсії за віком , то дані вимоги не підлягають до задоволення, оскільки судове рішення має бути наслідком чинного правового регулювання і не може обмежувати волю законодавчого органу в майбутньому змінювати правове регулювання суспільних відносин.

З метою забезпечення інтересів ПФ України, який фінансується за рахунок держави, є її структурним підрозділом з особливим статусом, позивач звільнений від сплати судових витрат, суд вважає за можливе витрати по справі віднести на рахунок держави.

Керуючись ст. 8, 12,22 46, 55, 64, 95, 124, 152 Конституції України, ст.ст. 49, 50, 54 67 Закону України « Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст. 28 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»,ст.ст. 6-14,4.2 ст. 71, ч.3 ст.94.ст. 159-163, 167, ст. 183-2, 186, ч.1 ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Решетилівському районі про перерахунок пенсії по інвалідності внаслідок Чорнобильської катастрофи - задовольнити частково.

Визнати незаконними дії Управління Пенсійного фонду України в Решетилівському районі щодо відмови позивачеві в перерахунку пенсії.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Решетилівському районі Полтавської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 пенсії, як інваліду II групи повязаною з аварією на ЧАЕС, в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком відповідно до вимог ст.ст.50, 54 Закону України « Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 25 червня 2010 року по 29 грудня 201 Ороку.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Решетилівському районі Полтавської області здійснити перерахунок і виплату додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю, в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. І ст.28 Закону України « Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» як особі віднесеної до категорії І інваліду 2 групи, повязаної з аварією на ЧАЕС з 25 червня 2010 року по 29 грудня 2010 року з урахуванням проведених виплат.

В Іншій частині в позові - відмовити.

Судові витрати у справі покласти на рахунок держави.

Постанова суду винесена в порядку скорочення провадження підлягає негайному виконанню,

Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Решетилівський районний суд Полтавської області, шляхом подання апеляційної скарги в 10-ти денний строк з моменту отримання копії постанови.

Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Суддя