Справа № 826/5420/15
Суддя: Троян Н.М.
Дата ухвалення: 2015-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/5420/15 Головуючий у 1-й інстанції: Келеберда В.І. Суддя-доповідач: Троян Н.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Троян Н.М.,

суддів - Бужак Н.П., Твердохліб В.А.,

за участю секретаря - Новак О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу Київської міської митниці Державної фіскальної служби України на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 травня 2015 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Світ Інструменту Україна» до Київської міської митниці Державної фіскальної служби України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Управління Державної казначейської служби України у місті Києві про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 травня 2015 року позовні вимоги задоволено в повному обсязі.

Відповідач, не погоджуючись із зазначеною постановою, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд скасувати постанову та прийняти нову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Згідно до частини четвертої ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України, неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до частини першої ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали справи, за наслідками розгляду поданої позивачем декларації, Київською міською митницею Державної фіскальної служби України скориговано митну вартість товару та винесено рішення №100200000/2012/111349/1 від 26.06.2012 про визначення митної вартості товару, який ввозився на митну територію України.

Позивачем подано відповідачу нову митну декларацію №100200000/2012/490956 від 27.06.2012, за якою товар розмитнено за митною вартістю, визначено митним органом та випущено товар у вільний обіг під гарантію шляхом сплати суми митних платежів.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.12.2012 по справі № 2а-13464/12/2670 відмовлено у задоволенні позовних вимог ТОВ «Світ Інструменту Україна» до Київської регіональної митниці, Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві про скасування рішення № 100200000/2012/111349/1 від 26.06.2012 про визначення митної вартості товару.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 13.03.2013 скасовано Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.12.2012 та визнано незаконним та скасовано рішення Київської регіональної митниці про визначення митної вартості товару № 100200000/2012/111349/1 від 26.06.2012.

Ухвалою Вищого адміністративного суду від 14.08.2013 вищевказана Постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 13.03.2013 залишена без змін.

11 лютого 2015 року позивач звернувся до відповідача із заявою № 111349 про підготовку висновку щодо повернення з Державного бюджету України митних та інших платежів надмірно сплачених до бюджету.

Листом від 18.03.2015 № 1650/10/26-70-25-02 відповідач повідомив позивача, що на виконання рішення суду скасовано рішення про визначення митної вартості товару №100200000/2012/111349/1 від 26.06.2012 та зазначив, що рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів.

Вважаючи порушенням своїх прав з боку митного органу та з метою їх відновлення суб'єкт господарської діяльності звернувся за захистом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що враховуючи наявність чітко визначеного механізму повернення платникам податків коштів, які обліковуються на відповідних рахунках митного органу чи помилково та/ надмірно сплачених до бюджету, а саме обов'язку митного органу не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви підготувати висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подати його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, відтак ненадання відповідачем відповідного висновку та ненаправлення його для виконання органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів є протиправним.

На думку колегії суддів позиція суду першої інстанції є вірною з огляду на наступне.

Згідно частини першої ст. 301 Митного кодексу України повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів здійснюється відповідно до Бюджетного та Податкового кодексів України.

Відповідно до частини третьої ст. 301 Митного кодексу України помилково та/або надміру зараховані до державного бюджету суми митних платежів повертаються з державного бюджету в порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Процедура повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами регламентується Порядком повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, затвердженого наказом Державної митної служби України від 20 липня 2007 року №618.

Відповідно до п. 1 Розділу ІІІ Порядку № 618 визначено, що для повернення з Державного бюджету України митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, платником податків до загального відділу митного органу, яким здійснювалось оформлення митної декларації, подається заява довільної форми, яка підписується керівником і головним бухгалтером суб'єкта господарської діяльності або фізичною особою.

Заява може бути подана не пізніше 1095-го дня, наступного за днем зарахування коштів до Державного бюджету України.

Згідно з пунктом 4 розділу III Порядку №618 для підготовки висновку про повернення з Державного бюджету України помилково і/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи, форма якого наведена в додатку 1 до Порядку №611/147, керівництвом Відділу за потреби ініціюється проведення перевірки в митному органі щодо правильності митного оформлення із залученням відповідних підрозділів митного органу. Порядок і форма складання документа, у якому відображатимуться результати перевірки, визначаються наказом Державної митної служби України.

Відповідно до пунктів 43.1, 43.3 ст. 43 Податкового кодексу України помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

Обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються органом державної податкової служби на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Як вбачається з матеріалів справи, наявність факту надмірної сплати коштів встановлено постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 13.03.2013, що набрала законної сили. Факт звернення позивача до відповідача із заявою про повернення коштів підтверджується матеріалами справи.

Разом з тим, з відповіді Київської міжрегіональної митниці ДФС України від 18.03.2015 №1650/10/26-70-25-02, вбачається, що вона фактично не містить підстав відмови та носить суто формальний характер. Основною підставою для відмови позивачу в поверненні коштів є те, що повернення таких коштів здійснюється виключно органами Казначейства.

Таким чином, оскільки Митниця не виконала процедурних обов'язків щодо алгоритму дій, покладених на неї зазначеними вище порядками, то така бездіяльність митного органу є протиправною.

Вказані висновки узгоджуються з позицією Верховного суду України, викладеною в постанові від 24 березня 2015 року (справа № 21-3а15к) та Вищого адміністративного суду України, викладеною в ухвалі від 15.04.2015 № К/800/68605/14.

Крім цього, Верховний Суд України вже висловлював правовий висновок щодо розгляду справ цієї категорії. Зокрема, у постановах від 15 квітня 2014 року (справа № 21-29а14), 12 листопада 2014 року (справи №№ 21-268а14, 21-391а14),

25 листопада 2014 року (справа 21-338а14) він зазначив, що у разі якщо після сплати декларантом податків і зборів (обов'язкових платежів) згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, буде прийнято рішення про застосування митної вартості, заявленої декларантом, сума надміру сплачених податків і зборів (обов'язкових платежів) повертається декларанту у порядку, передбаченому Порядком повернення та Порядком взаємодії митних органів з органами Державного казначейства України в процесі повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи, затвердженим наказом ДМСУ, Державного казначейства України від 20 липня 2007 року № 611/147, на підставі його заяви та у місячний термін з дня прийняття висновку митного органу, що здійснював оформлення митної декларації, про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи.

Подібний висновок міститься також і в постанові Верховного Суду України від 25 листопада 2014 року (справа № 21-207а14).

Доводи відповідача, що під час здійснення митного оформлення декларант самостійно розрахував та сплатив митні платежі в сумі, що потребувала сплаті, а, отже, кошти за митною декларацією не є надмірно сплаченими, а є такими, які сплачені позивачем самостійно колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки вказані вище обставини не були підставою для відмови в задоволенні заяви ТОВ «Світ Інструменту Україна» про повернення коштів, відповідних відомостей відповідь відповідача не містить. Це свідчить, що вони не були враховані митницею при відмові позивачу в задоволенні його заяви.

З урахуванням викладеного, після детального з'ясування обставин справи та аналізу законодавчих норм, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що вирішуючи питання про повернення з державного бюджету сплачених митних платежів, митницею було допущено порушення вимог статей 265, 266, 301 Митного кодексу України, Порядку №618 та Порядку №611/147.

Крім того, дана позиція узгоджується з позицією Верховного Суду України, викладеній у постанові від 03.06.2014 у справі № 21-161а14.

Згідно із частини першої ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції відповідно до норм матеріального права, при дотриманні норм процесуального права, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в справі, підтвердженими доказами, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, суд апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Київської міської митниці Державної фіскальної служби України - залишити без задоволення, а постанову постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 травня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, передбачені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя: Н.М. Троян

Судді: Н.П. Бужак,

В.А. Твердохліб

.

Головуючий суддя Троян Н.М.

Судді: Твердохліб В.А.

Бужак Н.П.