Справа № 815/4969/15
Суддя: Харченко Ю. В.
Дата ухвалення: 2015-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/4969/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2015 року м.Одеса

У залі судових засідань №29

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Харченко Ю.В.

При секретарі Гаврилюк І.С.

Розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Одеської області про визнання незаконною бездіяльності щодо неприйняття на публічну службу стажистом на посаду прокурора прокуратури органів прокуратури Одеської області, зобовязання прийняти на публічну службу ОСОБА_1 стажистом на посаді прокурора прокуратури органів прокуратури Одеської області на підставі законодавства, яке діяло на момент виникнення спору, тобто 14.07.2015р., -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, у якому, з урахуванням уточнень (від 07.09.2015р. вхід.№ЕП/1694/15), просить суд визнати незаконною бездіяльність Прокуратури Одеської області щодо неприйняття на публічну службу стажистом на посаду прокурора прокуратури органів прокуратури Одеської області, зобовязати Прокуратуру Одеської області прийняти на публічну службу ОСОБА_1 стажистом на посаді прокурора прокуратури органів прокуратури Одеської області на підставі законодавства, яке діяло на момент виникнення спору, тобто 14.07.2015р.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що незважаючи на наявність рекомендації Прокуратури Одеської області від 03.07.2014р. №11-777вих-14 щодо гарантування працевлаштування у прокуратурі Одеської області, позивач до теперішнього часу не працевлаштований.

Відповідач Прокуратура Одеської області, з позовними вимогами не погоджується, та вважає їх необґрунтованими з підстав, викладених у письмових поясненнях на адміністративний позов (від 29.09.2015р. вхід.№24262/15), наголошуючи, зокрема, що з урахуванням Постанови Кабінету Міністрів України від 1 березня 2014р. №65 «Про економію державних коштів та недопущення втрат бюджету», формування Генеральною прокуратурою України навчальному закладу замовлення на 2015р., не передбачено. Також, відповідач зазначає, що ОСОБА_1 має право на подачу документів для проходження тестування та здійснення тестування на зайняття посад прокурорів місцевих прокуратур, з урахуванням приписів Порядку проведення тестування для зайняття посади прокурора місцевої прокуратури, затвердженого Наказом Генеральної прокуратури України від 20 липня 2015року №98.

Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Таким чином, з урахуванням того, що від позивача ОСОБА_1 до суду надійшло клопотання (вхід.№ЕП/1906/15 від 29.09.2015р.) про розгляд справи без його участі, а також з огляду на відсутність потреби у витребуванні додаткових доказів, виклику у судове засідання свідка, експерта, судом ухвалено рішення щодо розгляду даної адміністративної справи в порядку письмового провадження, відповідно до ч.6 ст.128 КАС України.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в сукупності та системно проаналізувавши приписи чинного законодавства, суд встановив наступне.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 03.07.2014р. Прокуратурою Одеської області на імя ректора Національної академії прокуратури України державного радника юстиції 1 класу ОСОБА_2 надіслано Рекомендацію №11-777вих-14, за підписом прокурора області державного радника юстиції 3 класу ОСОБА_3, яким відповідно до плану цільової підготовки для органів прокуратури спеціалістів з вищою юридичною освітою, рекомендовано ОСОБА_1 до вступу до Національної академії прокуратури України на спеціальність «Правознавство», освітньо-кваліфікаційний рівень «магістр».

Судом встановлено, що 30.07.2014р. Національною академією прокуратури України на підставі Правил прийому до Національної академії прокуратури України, пунктів 5.1-5.3 Положення про Приймальну комісію Національної академії прокуратури України та рішення Приймальної комісії Академії (протокол від 29 липня 2014 року №4), прийнято Наказ №43-пк «Про зарахування до складу студентів денної форми навчання Інституту підготовки кадрів Національної академії прокуратури України», яким ОСОБА_1 зараховано до складу студентів денної форми навчання Інституту підготовки кадрів Національної академії прокуратури України на 2011/2015 навчальний рік, як абітурієнта, який успішно склав вступні випробування та пройшов конкурсний відбір.

З матеріалів справи вбачається, що випускник Національної академії прокуратури України ОСОБА_1 звернувся до Начальника Головного управління кадрового забезпечення Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 із Листом від 14.07.2015р., у якому виклав прохання щодо надання належної правової оцінки обставинам, викладеним у зверненні та вжиття заходів до осіб, у разі порушення закону, а також надання інформації про те, чи планується Генеральною прокуратурою України вирішення питання про працевлаштування в районних прокуратурах випускників Інституту підготовки кадрів Національної академії прокуратури України 2015 року.

Судом зясовано, що 31.07.2015р. Генеральною прокуратурою України на імя прокурора Одеської області старшого радника юстиції ОСОБА_5 надіслано Лист №11/1-27191-15, за підписом начальника Головного управління кадрового забезпечення державного радника юстиції 3 класу ОСОБА_4, відповідно до якого, та з урахуванням п.4.3 Інструкції про порядок розгляду звернень та особистого прийому в органах прокуратури України, звернення ОСОБА_1 щодо призначення на прокурорські посади в органах прокуратури області, надіслано для розгляду до Прокуратури Одеської області.

12.08.2015р. Прокуратурою Одеської області на імя ОСОБА_1 надіслано Лист №11-9631-15, за підписом начальника відділу роботи з кадрами прокуратури області ОСОБА_6, у якому зазначено, що відповідно до пункту 5.1. розділу XIII Перехідних положень Закону України «Про прокуратуру» №1697-VІІ від 14.10.2015р. до набрання чинності положеннями, передбаченими абзацом третім пункту 1 розділу XII, прокурорами місцевих прокуратур призначаються, крім іншого, особи, які не мають досвіду роботи в органах прокуратури, - за умови успішного проходження ними тестування та подальшого стажування строком до одного року. На таких осіб поширюються вимоги частин першої та п'ятої статті 27 цього Закону, крім вимоги щодо наявності стажу роботи в галузі права. Водночас, пунктом 1.5 Порядку проведення тестування для зайняття посади прокурора місцевої прокуратури, затвердженого наказом Генерального прокурора України від 20.07.2015р. №98, прийом документів та тестування на зайняття посад прокурорів місцевих прокуратур для осіб, які не мають досвіду роботи в органах прокуратури, та осіб, які мають досвід прокурорської діяльності, проте на день набрання чинності Законом України «Про прокуратуру» не працюють в органах прокуратури, проводиться після закінчення тестування та призначення осіб, які на день набрання чинності Законом України «Про прокуратуру» працюють в міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратурах на посадах прокурорів, у разі наявності вакансій. У звязку з чим, ОСОБА_1 повідомлено, що він наділений правом подачі відповідних документів для проходження тестування та здійснення тестування на зайняття посад прокурорів місцевих прокуратур з урахуванням пункту 1.5 Порядку.

Вищеозначене послугувало підставою для звернення позивача - ОСОБА_1 до Одеського окружного адміністративного суду із даною позовною заявою.

Так, на думку суду, позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання незаконною бездіяльності Прокуратури Одеської області щодо неприйняття на публічну службу стажистом на посаду прокурора прокуратури органів прокуратури Одеської області, зобовязання Прокуратури Одеської області прийняти на публічну службу ОСОБА_1 стажистом на посаді прокурора прокуратури органів прокуратури Одеської області на підставі законодавства, яке діяло на момент виникнення спору, тобто 14.07.2015р., не є правомірними, та обґрунтованими, з урахуванням наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу п.1 ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Пунктом 15 частини 1 статті 3 КАС України визначено, що під публічною службою розуміється діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Віднесення служби до державної, тобто публічної, можливе, якщо це: професійна діяльність осіб, які її обіймають, здійснюється на основі Конституції, законів та інших нормативно-правових актів, за змістом полягає у виконанні завдань та функцій держави, оплачується з державних коштів.

Відповідно до ст.13 Закону України «Про прокуратуру» систему органів прокуратури становлять: Генеральна прокуратура України, прокуратури Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва і Севастополя (на правах обласних), міські, районні, міжрайонні, районні в містах. У разі необхідності Генеральний прокурор України може створювати спеціалізовані прокуратури на правах обласних, міських, районних та міжрайонних прокуратур.

Отже, з урахуванням наведеного, не прийняття позивача - ОСОБА_1 на публічну службу стажистом на посаду прокурора прокуратури органів прокуратури Одеської області, є публічно-правовим спором, а відтак спірні правовідносини сторін є предметом розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Правові та організаційні засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст та порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, правила щодо усунення наслідків корупційних правопорушень визначено Законом України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014року №1700-VII (зі змінами та доповненнями), відповідно до статті 3 якого суб'єктами, на яких поширюються дія цього Закону, у тому числі, є особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а саме державні службовці, посадові особи місцевого самоврядування; посадові та службові особи органів прокуратури, Служби безпеки України, дипломатичної служби, державної лісової охорони, державної охорони природно-заповідного фонду, центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної податкової політики та державної політики у сфері державної митної справи.

Згідно з ч.1 ст.56 Закону України «Про запобігання корупції» стосовно осіб, які претендують на зайняття посад, які передбачають зайняття відповідального або особливо відповідального становища, а також посад з підвищеним корупційним ризиком, перелік яких затверджується Національним агентством, проводиться спеціальна перевірка, у тому числі щодо відомостей, поданих особисто.

Частиною 1 статті 57 означеного Закону передбачено, що спеціальна перевірка проводиться за письмовою згодою особи, яка претендує на зайняття посади, у строк, що не перевищує двадцяти п'яти календарних днів з дня надання згоди на проведення спеціальної перевірки.

Так, як встановлено судом, та вбачається з наявних у матеріалах справи документів, 01.07.2015р. ОСОБА_1, котрий претендує на зайняття посади в органах прокуратури Одеської області (прокурор прокуратури), було надано згоду на проведення спеціальної перевірки відомостей щодо нього, у тому числі, відомостей поданих особисто.

Відповідно до ч.3 ст.57 Закону України «Про запобігання корупції» після одержання письмової згоди особи, яка претендує на зайняття посади, на проведення спеціальної перевірки орган, на посаду в якому претендує особа, не пізніше наступного дня надсилає до відповідних державних органів, до компетенції яких належить проведення спеціальної перевірки відомостей, передбачених у частині третій статті 56, або до їх територіальних органів (за наявності) запит про перевірку відомостей щодо особи, яка претендує на зайняття відповідної посади, за формою, яку затверджує Кабінет Міністрів України.

Таким чином, з урахуванням наведеного, судом встановлено, що запит про перевірку відомостей щодо особи, яка претендує на зайняття відповідної посади, орган, на посаду в якому претендує особа, надсилає до відповідних державних органів, до компетенції яких належить проведення спеціальної перевірки відомостей, передбачених у частині третій статті 56, або до їх територіальних органів (за наявності) не пізніше наступного дня, тобто, у даному випадку, не пізніше 02.07.2015р., оскільки згоду на проведення спеціальної перевірки, ОСОБА_1 було надано, зокрема, 01.07.20.15р., що підтверджується його особистим підписом на означеній письмовій Згоді на проведення спеціальної перевірки.

З метою забезпечення належного виконання покладених на органи прокуратури України завдань і функцій, визначення основних засад і напрямів в організації кадрового забезпечення, удосконалення роботи з добору, розстановки, професійної підготовки та виховання кадрів, Генеральною прокуратурою України прийнято Наказ №2гн від 15.09.2014р. «Про організацію роботи з кадрами в органах прокуратури України», пунктом 2 якого передбачено, що прокурорам обласного рівня визначати щорічну і на перспективу потребу в кадрах. Пропозиції для формування замовлення навчальним закладам на наступний рік надсилати до Генеральної прокуратури України до 30 грудня кожного року.

Водночас, з метою стабілізації економічної ситуації в державі та економного і раціонального використання державних коштів Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову від 1 березня 2014р. №65 «Про економію державних коштів та недопущення втрат бюджету», додатком до якої є «Заходи щодо економного та раціонального використання державних коштів, передбачених для утримання органів державної влади та інших державних органів, утворених органами державної влади підприємств, установ та організацій, які використовують кошти державного бюджету» відповідно до п.9 яких встановлено недопущення подання Кабінетові Міністрів України пропозицій та прийняття власних рішень щодо збільшення чисельності працівників підпорядкованих органів та установ (крім збільшення штатної чисельності педагогічних та науково-педагогічних працівників навчальних закладів; працівників навчальних закладів, переміщених з тимчасово окупованої території України та району проведення антитерористичної операції; працівників навчальних закладів та наукових установ за рахунок працівників навчальних закладів та наукових установ, переміщених з тимчасово окупованої території України та району проведення антитерористичної операції).

Відповідно до ст.90 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014року 1697-VII (зі змінами та доповненнями) фінансування прокуратури здійснюється згідно з кошторисами і щомісячними розписами видатків, затвердженими Генеральним прокурором України, у межах річної суми видатків, передбачених Державним бюджетом України на поточний бюджетний період.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, судом встановлено, що у даному випадку, з урахуванням Постанови Кабінету Міністрів України від 1 березня 2014р. №65 «Про економію державних коштів та недопущення втрат бюджету», формування Генеральною прокуратурою України навчальному закладу замовлення на 2015р., не передбачено.

Крім того, відповідно до п.5-1 розділу ХІІІ Перехідних положень Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014року 1697-VII (зі змінами та доповненнями) до набрання чинності положеннями, передбаченими абзацом третім пункту 1 розділу XII "Прикінцеві положення" цього Закону прокурорами місцевих прокуратур призначаються, у тому числі, особи, які не мають досвіду роботи в органах прокуратури, - за умови успішного проходження ними тестування та подальшого стажування строком до одного року. На таких осіб поширюються вимоги частин першої та п'ятої статті 27 цього Закону, крім вимоги щодо наявності стажу роботи в галузі права.

На виконання пункту 5-1 розділу XIII "Перехідні положення" Закону України "Про прокуратуру" з метою кадрового наповнення місцевих прокуратур Генеральною прокуратурою України 20.07.2015р. прийнято Наказ №98 «Про затвердження Порядків проведення тестування та чотирирівневого відкритого конкурсу на зайняття посад у місцевих прокуратурах», який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 31 липня 2015р. за №928/27373 (зі змінами та доповненнями), яким визначено умови і процедуру проведення тестування на посади прокурорів місцевих прокуратур (п.1.1).

Згідно з п.п.1.2, 1.3, 1.5 Порядку проведення тестування для зайняття посади прокурора місцевої прокуратури, на посади прокурорів місцевих прокуратур призначаються особи за результатами успішного проходження ними тестування.

Тестування забезпечує умови для об'єктивного і неупередженого з'ясування спроможності кандидатів за своїми професійними та особистісними якостями виконувати службові обов'язки на посадах прокурорів місцевих прокуратур.

Прийом документів та тестування на зайняття посад прокурорів місцевих прокуратур для осіб, які не мають досвіду роботи в органах прокуратури, та осіб, які мають досвід прокурорської діяльності, проте на день набрання чинності Законом України "Про прокуратуру" не працюють в органах прокуратури, проводиться після закінчення тестування та призначення осіб, які на день набрання чинності Законом України "Про прокуратуру" працюють в міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратурах на посадах прокурорів, у разі наявності вакансій.

Відтак, з урахуванням вищенаведеного, суд не вбачає законодавчо передбачених підстав для задоволення адміністративного позову ОСОБА_1, та визнання незаконною бездіяльності Прокуратури Одеської області щодо неприйняття на публічну службу стажистом на посаду прокурора прокуратури органів прокуратури Одеської області, зобовязання Прокуратури Одеської області прийняти на публічну службу ОСОБА_1 стажистом на посаді прокурора прокуратури органів прокуратури Одеської області на підставі законодавства, яке діяло на момент виникнення спору, тобто 14.07.2015р.

Вищевикладене спростовує твердження позивача, наведені у позовній заяві.

Частиною 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч.1 ст.69 та ч.ч.1,4 ст.70 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно зі ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відтак, беручи до уваги наведене, та оцінюючи надані сторонами по справі письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 до Прокуратури Одеської області про визнання незаконною бездіяльності щодо неприйняття на публічну службу стажистом на посаду прокурора прокуратури органів прокуратури Одеської області, зобовязання прийняти на публічну службу ОСОБА_1 стажистом на посаді прокурора прокуратури органів прокуратури Одеської області на підставі законодавства, яке діяло на момент виникнення спору, тобто 14.07.2015р., не обґрунтовані, документально не підтверджені, не ґрунтуються на положеннях чинного законодавства, отже задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст.2, 4, 7-9, 11, 12, 69, 71, ч.ч.4,6 ст.128, ст.ст.158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Прокуратури Одеської області про визнання незаконною бездіяльності щодо неприйняття на публічну службу стажистом на посаду прокурора прокуратури органів прокуратури Одеської області, зобовязання прийняти на публічну службу ОСОБА_1 стажистом на посаді прокурора прокуратури органів прокуратури Одеської області на підставі законодавства, яке діяло на момент виникнення спору, тобто 14.07.2015р., відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили в порядку, передбаченому приписами ст.254 КАС України.

Суддя Харченко Ю.В.