Справа № 813/3903/15
Суддя: Сакалош Володимир Миколайович
Дата ухвалення: 2015-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2015 року 13 год. 04 хв. Справа № 813/3903/15

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Сакалоша В.М.,

за участю секретаря судового засідання - Бігуна Н.Т.,

представника позивача - Іванейко Я.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м.Львова Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області до Державного підприємства "Підприємство Личаківської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України у Львівській області (№30)" про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м.Львова Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області до Державного підприємства "Підприємство Личаківської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України у Львівській області (№30)" про стягнення заборгованості з рахунків у банках в розмірі 198 703,17 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не сплатив у встановлені законом строки податковий борг по податку на додану вартість, що складається із основного платежу та пені та по частині чистого прибутку господарських організацій (державних унітарних підприємств та їх об'єднань).

В судовому засіданні представник позивача підтримав позов з врахуванням клопотання про зменшення позовних вимог та просив стягнути з відповідача борг в сумі 198 703,17 грн.

Відповідач в судове засідання не прибув, 23.09.2015 року надіслав до суду заяву (вх. №31452), в якій просить розглядати справу без участі представника Державного підприємства "Підприємство Личаківської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України у Львівській області (№30)", позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Суд дослідив долучені до матеріалів справи письмові докази, оцінив їх в сукупності та вважає позовні вимоги обґрунтованими, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку та розмірах, встановлених законом.

Відповідно до пп. 57.1, 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України (далі - ПК України) платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до абзацу другого зазначеного пункту в разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, що настають за днем такого узгодження. У разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до пп. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 ПК України, контролюючі органи мають право. звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно з пп. 95.1-95.3 ст. 95 ПК України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Державне підприємство "Підприємство Личаківської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України у Львівській області (№30)" перебуває на обліку в ДПІ у Шевченківському районі м. Львова ГУ ДФС у Львівській області за № 00700957.

Податковий борг відповідача виник у зв'язку з несплатою податку на додану вартість, визначеного згідно з:

-податковою декларацією за квітень 2013 року від 20.06.2013 року у розмірі 1181 грн.;

-податковою декларацією за травень 2013 року від 20.06.2013 року у розмірі 8337 грн.;

-податковою декларацією за червень 2013 року від 03.07.2013 року у розмірі 31835 грн.;

-податковою декларацією за липень 2013 року від 15.08.2013 року у розмірі 7191 грн.;

-податковою декларацією за серпень 2013 року від 17.09.2013 року у розмірі 1816 грн.;

-податковою декларацією за вересень 2013 року від 18.10.2013 року у розмірі 7270 грн.;

-податковою декларацією за жовтень 2013 року від 19.11.2013 року у розмірі 21727 грн.;

-податковою декларацією за листопад 2013 року від 20.12.2013 року у розмірі 19949 грн.;

-податковою декларацією за січень 2014 року від 20.02.2014 року у розмірі 8759 грн.;

-податковою декларацією за лютий 2014 року від 19.03.2014 року у розмірі 302 грн.;

-податковою декларацією за березень 2014 року від 18.04.2014 року у розмірі 6185 грн.;

-податковою декларацією за травень 2014 року від 19.06.2014 року у розмірі 853 грн.;

-податковою декларацією за червень 2014 року від 15.07.2014 року у розмірі 5874 грн.;

-податковою декларацією за липень 2014 року від 18.08.2014 року у розмірі 22140 грн.;

-податковою декларацією за серпень 2014 року від 18.09.2014 року у розмірі 21146 грн.;

-податковою декларацією за вересень 2014 року від 15.10.2014 року у розмірі 2357 грн.;

-податковою декларацією за жовтень 2014 року від 19.11.2014 року у розмірі 6507 грн.;

-податковою декларацією за листопад 2014 року від 19.12.2014 року у розмірі 1212 грн.;

-податковою декларацією за грудень 2014 року від 19.01.2015 року у розмірі 6413 грн.;

-податковою декларацією за січень 2015 року від 20.02.2015 року у розмірі 4673 грн.;

-податковою декларацією за лютий 2015 року від 19.03.2015 року у розмірі 13436 грн.;

-податковою декларацією за березень 2015 року від 20.04.2015 року у розмірі 8006 грн.;

-податковою декларацією за квітень 2015 року від 19.05.2015 року у розмірі 2024 грн.;

-податковою декларацією за травень 2015 року від 18.06.2013 року у розмірі 6838 грн.

Судом встановлено, що позивачем було проведено перевірку дотримання вимог п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України відповідачем за період з 01.03.2013 року по 31.09.2014 року та з 30.03.2009 року по 30.03.2013 року. За результатами перевірки складено акт від 07.06.2013 року №181/15-2013/08680448, на підставі якого винесено податкове повідомлення-рішення № від 10.06.2013 року, яким визначено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість у розмірі 411,4 грн. та акт від 24.11.2014 року №198/13-07/15-01/08680448, на підставі якого винесено податкове повідомлення-рішення №/114 від 04.12.2014 року, яким визначено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість у розмірі 6761,86 грн.

Крім того, судом встановлено, що заборгованість відповідача виникла по частині чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств та їх об'єднань), яку становлять самостійно задекларовані суми коштів, вказані в розрахунках частини чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету державними унітарними підприємствами та їх об'єднаннями від 17.07.2013 року у розмірі 34837 грн., від 07.02.2014 року у розмірі 373 грн., від 07.02.2014 року у розмірі 7852 грн., від 12.05.2015 року у розмірі 196 грн.

Відтак, на момент розгляду справи, суми податкових зобов'язань відповідача є узгодженими та у встановлені законом строки не сплачені, тобто визнаються сумою податкового боргу у відповідності до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України.

Позивачем надіслано Державному підприємству "Підприємство Личаківської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України у Львівській області (№30)" податкові вимоги форми «Ю» №1/571 від 07.02.2002 року на суму 56773,27 грн. та №2/1049 від 31.05.2002 року на суму 512 764,84 грн.

Згідно із довідки позивача про податковий борг №11037/13-07-20-0021 від 15.07.2015 року та облікової картки платника Державного підприємства "Підприємство Личаківської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України у Львівській області (№30)" має несплачений податковий борг по податку на додану вартість на загальну суму 163778,17 грн. та по частині чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств та їх об'єднань) на загальну суму 43258,00 грн.

Станом на дату судового розгляду Державним підприємством "Підприємство Личаківської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України у Львівській області (№30)" не надано доказів добровільної сплати податкового боргу в розмірі 198 703,17 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 136 КАС України відповідач може визнати адміністративний позов протягом всього часу судового розгляду, зробивши усну заяву.

Частиною 3 ст. 112 КАС України передбачено, що у разі повного визнання відповідачем адміністративного позову і прийняття його судом приймається постанова про задоволення адміністративного позову. Враховуючи пояснення представника позивача та визнання відповідачем адміністративного позову повністю, докази, долучені до матеріалів справи та досліджені у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Щодо судових витрат, то у відповідності до вимог ст. 94 КАС України, судові витрати у формі судового збору, з відповідача не належить стягувати.

Керуючись ст.ст. 17-19, 94, 160-163, 167 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

1.Адміністративний позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з рахунків у банках, обслуговуючих Державне підприємство "Підприємство Личаківської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України у Львівській області №30" (вул. Шевченка, 156, м. Львів, 79039, ) податковий борг в сумі 198 703,17 грн. (сто дев'яносто вісім тисяч сімсот три гривні сімнадцять копійок).

3.Судовий збір зі сторін стягувати не слід.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Повний текст постанови виготовлено 06.10.2015 року.

Суддя Сакалош В.М.