Справа № 2а-159/10/2370
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2011-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а-159/10/2370 Головуючий у 1-й інстанції: Гарань С.М.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

Іменем України

"03" березня 2011 р. м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Губської О.А.

суддів Грибан І.О., Ключкович В.Ю.

при секретарі Франчук О.П.

за участю представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 10 березня 2010 року у справі за позовом Маньківського районного центру зайнятості Черкаської області до ОСОБА_3, про стягнення коштів, виплачених як допомога по безробіттю, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення коштів, виплачених як допомога по безробіттю у сумі 2 123,05 грн.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 10 березня 2010 року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з постановою суду, представник відповідача подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

В судове засідання зявився представник позивача, який проти апеляційної скарги заперечував та просив відмовити у її задоволенні.

Відповідач в судове засідання зявилася, апеляційну скаргу підтримала та просила задовольнити з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача, відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягають залишенню без задоволення, постанова суду без змін з таких підстав.

Суд першої інстанції прийшов до висновку про задоволення позову, оскільки відповідач не виконала вимоги ст. 36 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», а саме не надала відомості про обставини, що впливають на умови виплати йому забезпечення та надання соціальних послуг, зокрема не повідомила, що на момент надання їй статусу безробітної та на період виплати допомоги по безробіттю була зареєстрована як субєкт підприємницької діяльності.

З таким висновком суду колегія суддів погоджується виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 31.07.2006 р. відповідач звернулася з заявою до Маньківського районного центру занятості про надання їй статусу безробітного з виплатою допомоги по безробіттю, в якій зазначила, що як суб'єкт підприємницької діяльності не зареєстрована і трудовою діяльністю не займається. У зв'язку з наданням відповідачеві статусу безробітної особи, Маньківським районним центром занятості були виплачені кошти як допомога по безробіттю в сумі 2 123 грн. 05 коп.

Позивачем була проведена перевірка достовірності даних безробітних, на основі яких ґрунтується надання особам статусу безробітного та призначення їм матеріального забезпечення на випадок безробіття, та встановлено, що відповідач, перебуваючи на обліку в Маньківському районному центрі занятості, була зареєстрована як суб'єкт підприємницької діяльності в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців»від 15.05.2003 № 755-ІУ, державна реєстрація фізичних осіб-підприємців - це засвідчення факту створення або припинення юридичної особи, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, а також вчинення інших реєстраційних дій, які передбаченні цим Законом, шляхом внесення відповідних записів до Єдиного державного реєстру.

Згідно із ч. 1 ст. 51 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців»державний реєстратор у день державної реєстрації

припинення фізичної особи - підприємця у порядку, визначеному статтями 47-50 цього Закону, зобов'язаний надіслати відповідним органам статистики, державної податкової служби, Пенсійного фонду України повідомлення про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем та відомості реєстраційної картки про проведення державної реєстрації припинення фізичної особи - підприємця.

Апелянт в апеляційній скарзі посилається на ту обставину, що вона ще у березні 2004 року зверталась до податкової інспекції із заявою про зняття її з обліку як платника податків, надала довідку про зняття з обліку податкової інспекції як платника податків, а тому вона вважає, що з цього часу вже не є субєктом підприємницької діяльності. На підставі чого, звертаючись до Маньківського районного центру занятості про надання їй статусу безробітного з виплатою допомоги по безробіттю, відповідач мала всі підстави зазначати, що вона не є субєктом підприємницької діяльності.

Разом з тим, в матеріалах справи міститься Довідка з Єдиного Державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, з якої вбачається, що державна реєстрація припинення підприємницької діяльності ОСОБА_3 відбулося за її рішенням тільки 30.12.2006 року.

Відповідно до п.15 ст.47 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців»дата внесення до Єдиного державного реєстру запису про проведення державної реєстрації припинення підприємницької

діяльності фізичною особою - підприємцем є датою державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем.

Таким чином, оскільки у позивача були відсутні відомості про припинення відповідачем підприємницької діяльності на час звернення із заявою до Маньківського районного центру занятості про надання їй статусу безробітного, то дії субєкта владних повноважень є правомірними та обґрунтованими.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правомірно задовольнив позовні вимоги позивача.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і апеляційним судом відхиляються.

Відповідно до ст. 200 КАС України - суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, на підставі повно і всебічно зясованих обставин в справі, підтвердженими доказами, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то колегія суддів апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 160, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 10 березня 2010 року у справі за позовом Маньківського районного центру зайнятості Черкаської області до ОСОБА_3, про стягнення коштів, виплачених як допомога по безробіттю залишити без задоволення, а постанову Черкаського окружного адміністративного суду без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання ухвали в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Губська О.А.

Суддя Ключкович В.Ю.

Суддя Борисюк Л.П.

Повний текст ухвали виготовлено 09.03.2011 року.