Справа № 748/1240/15-а
Суддя: Глущенко Я.Б.
Дата ухвалення: 2015-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 748/1240/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Майборода С.М. Суддя-доповідач: Глущенко Я.Б.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Глущенко Я.Б.,

суддів Пилипенко О.Є., Романчук О.М.,

розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Чернігівському районі Чернігівської області про визнання дій протиправними та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії, за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Чернігівському районі Чернігівської області на постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 17 серпня 2015 року,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся у суд із позовом до Управління Пенсійного фонду України в Чернігівському районі Чернігівської області, в якому просив визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії у розмірі 90% від суми місячного заробітку відповідно до довідки прокуратури Чернігівської області №56 від 25.03.2015 без обмеження її максимального розміру, починаючи з 01.11.2014, зобов'язати територіальний орган Пенсійного фонду України здійснити перерахунок його пенсії за вислугу років у відповідності до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» у розмірі 90% від місячного заробітку за останні 24 календарні місяці роботи підряд на прокурорсько-слідчих посадах перед звільненням з роботи згідно вказаної довідки прокуратури без обмеження її максимального розміру, починаючи з 01.11.2014, та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії.

Постановою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 17 серпня 2015 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Чернігівському районі щодо відмови позивачу провести перерахунок пенсії у розмірі 90% від суми місячного заробітку відповідно до довідки прокуратури Чернігівської області № 56 від 25.03.2015, без обмеження її максимального розміру, починаючи з 01 травня 2015 року. Зобов'язано відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивача за вислугу років у відповідності до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції, що діяла станом на 25.09.2008 року у розмірі 90% від місячного заробітку за останні 24 календарні місяці роботи підряд на прокурорсько-слідчих посадах перед звільненням з роботи згідно довідки прокуратури Чернігівської області № 56 від 25 березня 2015 року, без обмеження її максимального розміру, починаючи з 01 травня 2015 року, з урахуванням раніше проведених виплат. У решті позову відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін, з таких підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач має право на нарахування й виплату пенсії, призначеної згідно Закону України «Про прокуратуру», виходячи з розміру, встановленого редакцією цього Закону, яка діяла станом на день її призначення.

З таким висновком суду не можна не погодитися.

Колегією суддів установлено, що ОСОБА_2 отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» з 2008 року, перебуваючи на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівському районі Чернігівської області.

06 травня 2015 року позивач звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про здійснення перерахунку пенсії згідно довідки прокуратури Чернігівської області №56 від 25.03.2015, з урахуванням виплат (крім посадового окладу, надбавки за класний чин, вислугу років) за 24 календарні місяці роботи з 01.03.2012 по 28.02.2014.

Листом від 14.05.2015 №2020/04 Управління Пенсійного фонду України в Чернігівському районі Чернігівської області повідомило позивача про те, що згідно діючого законодавства пенсія призначається у розмірі 60% від суми місячної (чинної) заробітної плати, і що розмір виплат, які включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі.

Ураховуючи те, що при призначенні йому пенсії, її розмір обчислювався із застосуванням показника 90% отримуваної заробітної плати, та не погоджуючись із наведеною відмовою відповідача, позивач звернувся у суд.

Надаючи оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апеляційної скарги, колегія суддів виходить із наступного.

Статтею 50-1 Закону України «Про прокуратуру», в редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу, було передбачено, що прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за класні чини, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі.

Середньомісячна сума зазначених виплат за 24 та 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат за 24 календарні місяці роботи підряд перед зверненням за пенсією чи за 60 календарних місяців роботи підряд відповідно на 24 або на 60. Коригування зазначених виплат проводиться шляхом застосування коефіцієнта загального підвищення розмірів посадового окладу, надбавок до нього за класний чин. Посадовий оклад, надбавки за класний чин та вислугу років при призначенні пенсії враховуються в розмірах, встановлених на день звільнення з роботи, що дає право на даний вид пенсії.

Таким чином, на момент призначення позивачу пенсії, йому законом надавалось право вибору періоду роботи, з отримуваних виплат протягом якого буде обчислюватись розмір його пенсії: чи за 24 чи за 60 календарних місяців.

Отже, відмова відповідача у здійсненні перерахунку пенсії позивача, виходячи з розміру виплат (крім посадових окладів, надбавок за класні чини, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, за обрані ним 24 календарні місяці, є протиправною.

Законами України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 року № 3668-VІ, «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27.03.2014 №1166-VII та «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» №76-VIII від 28.12.2014 до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» вносились зміни, згідно з якими, зокрема, розмір заробітної плати, з якої обчислюється розмір пенсії, зменшено спершу до 80% (з 01.10.2011), з 01.04.2014 - до 70%, а починаючи з 01.01.2015 - до 60%.

Обговорюючи правомірність застосування при перерахунку розміру пенсії позивача зазначеного зменшеного коефіцієнта, колегія суддів виходить із наступного.

Відповідно до частини 13 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Частиною 18 приведеної норми, яка діяла до 31.12.2014, було встановлено, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Починаючи з 01.01.2015 вказана норма викладена у новій редакції, відповідно до якої умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. Проте, станом на день звернення позивача до органу Пенсійного фонду України, передбачений цієї нормою порядок Урядом України не прийнято.

З огляду на викладене, колегія суддів доходить висновку, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії. Відтак, внесені до Закону України «Про прокуратуру» зміни щодо зменшення відсоткового розміру заробітної плати, з якого обчислюється розмір пенсії, стосуються порядку призначення пенсії, а не перерахунку вже призначеної. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Така правова позиція узгоджується із висновками Верховного Суду України, висловленими, зокрема, в постановах від 10 грудня 2013 року №21-348а13 та від 17 грудня 2013 року №21-445а13.

Окрім того, вирішуючи питання про застосування положень Закону України «Про прокуратуру» в часі, судова колегія виходить із того, що згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999 № 8-рп/99 та від 20.03.2002 № 5-рп/2002).

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема, працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає, що відповідач неправомірно відмовив позивачу в перерахунку пенсії з урахуванням положень Закону України «Про прокуратуру» в редакції, чинній на час призначення такої.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення вимог позивача.

Доводи апеляційної скарги не спростовують вищевикладене, а тому скарга задоволенню не підлягає, а постанова суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Чернігівському районі Чернігівської області залишити без задоволення.

Постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 17 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддяЯ.Б. Глущенко
суддя О.Є. Пилипенко
суддяО.М. Романчук

.

Головуючий суддя Глущенко Я.Б.

Судді: Романчук О.М.

Пилипенко О.Є.