Справа № 2-а-856/2010
Суддя: Овдієнко К. М.
Дата ухвалення: 2010-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області
Справа № 2-а-856 за 2010 р.
ПОСТАНОВА

Іменем України

03 червня 2010 року Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області, діючи як адміністративний суд, в складі:

головуючого судді Овдієнко К.М.

при секретарі Домантович О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Переяславі-Хмельницькому справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора 3-го взводу ДПС ОДДЗ м. Житомир УДАІ УМВС України в Житомирській області ОСОБА_2 та Управління Державної автомобільної інспекції Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову інспектора 3-го взводу роти ДПС ОДДЗ м. Житомир УДАІ УМВС України в Житомирській області ст. сержанта міліції ОСОБА_2, серії АМ 146168 від 12.05.2010 р. про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, як таку, що не відповідає вимогам чинного законодавства, та закрити провадження у справі, посилаючись на відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що керований ним автомобіль рухався із швидкістю не більше 51 км/год., а вимірювальний прилад "Беркут 0802038" зафіксував швидкість автомобіля, який його обігнав і не зупинився на вимогу працівників ДАІ. Зупинивши його автомобіль, інспектор Будішевський П.М. повідомив про перевищення ним встановленої швидкості руху, яка вимірювалася приладом "Беркут 0802038", що був обгорнутий „ізолентою і який вважає був не справний, разом з тим відмовився показати сам прилад, документи, що підтверджують його справність та допуск працівника ДАІ на його користування. Позивач вважає, що використовуваний працівником ДАІ прилад не має функції відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, тому не може бути використаним як доказ по справі. Крім того, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення права йому не розяснювалися, пояснення від свідків на підтвердження обставин не відбиралися, будь-яких технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів працівники ДАІ не застосовували.

В судовому засіданні позивач вимоги підтримав та пояснив, що він повертався з відрядження з Рівненщини в м.Переяслав-Хмельницький, тобто рухався по автодорозі Чоп-Київ, а не по автодорозі Київ-Чоп як зазначено в протоколі та постанові про адміністративне правопорушення. Інспектор ДПС зупинив його автомобіль в темну пору доби на перехресті доріг, порушивши вимоги інструкції № 111. До перехрестя проводилися ремонтні роботи і було встановлено знак обмеження швидкості 50 км./год. Інспектор ДПС показав йому на приладі «Беркут» швидкість 78 км./год. та запропонував сісти в патрульний автомобіль. Він сидів на задньому сидінні, а два працівника ДАІ одночасно оформляли протокол про адмінправопорушення та постанову. Вважає, що зафіксована швидкість руху належить не його автомобіля, оскільки він рухався в колоні автомобілів разом з іншими транспортними засобами. Крім того, керований ним автомобіль марки „Хюндай належить не ОСОБА_3, як зазначено в протоколі, а ОСОБА_4.

Відповідачі, належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду, до суду своїх представників не направили, про причини неявки суд не повідомили, заперечень проти позову не надіслали.

З пояснень позивача, протоколу про адміністративне правопорушення, постанови по справі, встановлено, що на позивача ОСОБА_1 накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 260 грн. за порушення вимог п. 12.9 (б) ПДР України, яке виявилося в тому, що він 12.05.2010 року о 21 год. 24 хв. на 239 км. а/ш Київ-Чоп, керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухався зі швидкістю 78 км/год., при обмеженні швидкості 50 км, перевищивши швидкість на 28 км/год. Швидкість руху вимірювалася приладом "Беркут 0802038".

Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються ст.ст. 122 ч. 1, 254, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, п.12.9 (б) ПДР Правил дорожнього руху (ПДР), наказом Міністерства внутрішніх справ України від 01.03.2010 р. № 33 та його розпорядженням від 21.05.2009 р. № 466.

Відповідно до ч.1 ст.122 КУпАП перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину тягне за собою накладення штрафу від п'ятнадцяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з вимогами п.12.9 (б) ПДР водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту „и пункту 30.3 цих Правил.

У складеному відповідачем ОСОБА_2 протоколі про адміністративне правопорушення не вказано вимоги якого з перелічених вище знаків порушив позивач. Натомість зазначено знак 1.26 ПДР ( двосторонній рух), який в даному випадку не несе будь-якого смислового значення. Окрім цього вказано , що позивач порушив вимоги п. 12-Аб (замість 12-9 (б), якого не існує. Автомобіль «Хюндай» д/н НОМЕР_2 належить ОСОБА_4, а не ОСОБА_3, як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до наказу МВС України від 01.03.2010 р. № 33, який набув чинності з 31.03.2010 р., вимірювач швидкості радіолокаційний "Беркут " є технічним засобом, який використовується в підрозділах Державтоінспекції МВС для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху. Вказаний технічний засіб не має функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно з п. 1.6 розпорядження МВС України від 21.05.2009 р. № 466 перед працівниками ДАІ поставлена вимога виключити випадки складання відносно водіїв транспортних засобів протоколів без доведення їхньої вини чи достатніх доказів допущення ними порушень ПДР (фото-, відеоматеріалів, показів свідків тощо).

В поясненнях на місці пригоди, які зафіксовані в протоколі, позивач заперечував свою вину, посилаючись на те, що він рухався в колоні автомобілів, тому зафіксована приладом швидкість не може належати його автомобілю. Крім того, позивач вказував на порушення працівниками ДАІ вимог інструкції 1111, зокрема на те, що зупинка проведена в темну пору доби, вимірювальний прилад має видимі пошкодження.

В протоколі зазначено, до нього додається «роздруківка», однак , ознайомившись з його оригіналом в суді, вказаної роздруківки не виявлено, як і інших доказів, які б підтверджували допущене позивачем правопорушення.

На підставі зазначеного суд дійшов до переконання, що протокол складено з порушенням вимог п. 1.6 вказаної інструкції.

Крім того, очевидним є той факт, що протокол і постанову склали різні особи, хоч в обох документах вказано інспектора ДПС ОСОБА_2

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з вимогами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Згідно з ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На підставі встановлених обставин суд дійшов до висновку, що вина позивача у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 с.122 КУпАП не доведена, тому в його діях відсутній склад вказаного адміністративного правопорушення.

На підставі ст.ст.122 ч.1, 254, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, п. 12.9 (б) Правил дорожнього руху України, наказу Міністерства внутрішніх справ України від 01.03.2010 р. № 33, розпорядження МВС України від 21.05.2009 р. № 466, керуючись ст.ст.11 71,159,160,162,163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

Позов ОСОБА_1 до Інспектора 3-го взводу ДПС ОДДЗ м. Житомир УДАІ УМВС України в Житомирській області ОСОБА_2 та Управління Державної автомобільної інспекції Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити.

Скасувати постанову інспектора 3-го взводу ДПС ОДДЗ м. Житомир УДАІ УМВС України в Житомирській області ОСОБА_2 П М., серії АМ 146168 від 12.05.2010 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

Провадження у справі закрити.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного адміністративного суду Київської області через суд першої інстанції з одночасним надісланням апелянтом копії

скарги до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови подається до суду першої інстанції протягом десяти днів з дня її проголошення; апеляційна скарга подається протягом двадцяти днів після подання вказаної заяви.

Постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня проголошення, якщо заяву про її апеляційне оскарження не було подано.

В разі подання заяви про апеляційне оскарження постанови, але неподання апеляційної скарги в двадцятиденний строк з часу подання заяви вона набирає законної сили після закінчення цього строку.

В разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий суддя: