Справа № 819/1633/14-а
Суддя: Большакова Олена Олегівна
Дата ухвалення: 2015-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2015 року Справа № 876/9070/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Большакової О.О.,

суддів Глушка І.В., Гуляка В.В.,

з участю секретаря судового засідання Омеляновської Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2014 року про залишення позовної заяви без розгляду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Тернопільській області про скасування припису,

В С Т А Н О В И В :

21 липня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Тернопільській області про скасування припису від 30 травня 2013 року. У позовній заяві зазначив, що дізнався про оскаржуваний припис у січні 2014 року.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2014 року залишено позовну заяву без розгляду на підставі ст.ст. 99, 100 КАС України.

Із таким судовим рішенням не погодився ОСОБА_1, подавши апеляційну скаргу, в якій вказав про порушення судом першої інстанції норм процесуального права та його законного права на судовий захист. Також позивач вказав, зокрема, що строк звернення до суду не порушив, оскільки про порушення прав дізналася у 2014 році під час судового розгляду іншої справи. Тому вважає, що підстав для залишення позовної заяви без розгляду у зв'язку з порушенням строку, встановленого ст. 99 КАС України, не було.

Представники сторін в судове засідання не з'явилися.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши підстави та межі апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, виходячи з таких підстав.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Строк звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом - проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Розпочинається перебіг цього строку з моменту, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав.

Як вбачається з позовної заяви, ОСОБА_1 не отримував припису Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Тернопільській області від 30 травня 2013 року.

При цьому, у самому оскаржуваному приписі наявна відмітка про відмову ОСОБА_1 від його отримання.

Відповідно до пункту 21 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 р. № 553 у разі відмови суб'єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, підписати акт перевірки та від отримання припису, посадова особа інспекції робить у акті відповідний запис.

У разі відмови суб'єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, від отримання акта та припису, вони надсилаються йому рекомендованим листом з повідомленням.

Однак, відповідачем не надано доказів надсилання позивачу копії припису у відповідності до цієї норми.

Відомостей щодо дати, коли саме позивач дізналася про оскаржуване рішення суб'єкта владних повноважень, у справі немає.

Суд першої інстанції також не встановив цього.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що відсутність у позивача копії припису є суттєвою обставиною, що об'єктивно перешкоджає поданню позову до суду.

Тому твердження суду про пропуск позивачем строку звернення до суду і відсутність поважних причин, що зумовили це, є безпідставним.

Посилання суду першої інстанції на те, що позивачу було відомо про те, що було винесено припис про зупинення будівельних робіт і він звертався до прокуратури зі скаргами щодо дій інспектора є безпідставними, оскільки не підтверджують факту ознайомлення позивача з оскаржуваним приписом.

Крім того, як вбачається з листа Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Тернопільській області від 4 липня 2013 року (а.с. 31) позивача було повідомлено про винесення йому припису про зупинення будівельних робіт, однак не зазначено його повний зміст, зокрема щодо обовязку провести реконтрукцію павільйону, а також не надано його копію.

Тому, у суду першої інстанції не було достатньо правових підстав стверджувати, що позивачем пропущено строк встановлений ст. 99 КАС України для звернення до суду, а відтак і не було обставин для залишення позовної заяви без розгляду з підстав передбачених ст. 100 КАС України.

Суд першої інстанції, залишивши позов без розгляду, позбавив позивача можливості захистити свої права та інтереси, відповідно порушив його право на захист прав, свобод та інтересів і розгляд справи в адміністративному суді, гарантовані п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини також акцентує увагу на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом з тим, суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 р.).

У Рішеннях у справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13 січня 2000 року та у справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року, Європейський суд з прав людини зазначив, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це слід вважати як порушення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 199 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду.

З огляду на зазначене, суд апеляційної інстанції вважає, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, оскільки винесена із порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання про залишення позовної заяви без розгляду, а справу слід направити до цього ж місцевого суду для продовження її розгляду.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст. 196, п. 3 ч. 1 ст. 199, ст.ст. 202, 204, 205, 206, 254 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2014 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі № 819/1633/14-а скасувати та справу направити до цього ж місцевого суду для продовження її розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя О.О. Большакова

Судді І.В. Глушко

ОСОБА_2

Повний текст постанови виготовлено 22 вересня 2015 року.