Справа № 524/3516/15-а
Суддя: Предоляк О. С.
Дата ухвалення: 2015-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 524/3516/15-а
Провадження №
ПОСТАНОВА

І м е н е м У к р а ї н и

15.09.2015 року, Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі :

головуючого судді - Предоляк О.С.

при секретарі - Коваль Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до виконкому Автозаводської районної ради м. Кременчука про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії. Зазначає, що з 10.10.2000 по 13.04.2011 р.р. працювала у виконавчому комітеті Автозаводської районної ради міста Кременчука на посаді спеціаліста 1 категорії організаційного відділу.

13.04.2011 року звільнилась з виконавчого комітету Автозаводської районної ради міста Кременчука.

Під час звільнення та розрахунку відповідачем з нею по заробітній платі, встановлено, що останній розрахувався по заробітній платі не в повному обсягу, оскільки виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань їй здійснено не в повному розмірі.

Крім того, з заробітної плати незаконно утримувались профспілкові внески.

Постановою Автозаводського районного суду м Кременчука від 05.09.2014року встановлено, що виплата матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових проблем мала обов'язковий характер та повинна була проводитися у розмірі середньомісячної заробітної плати, у звязку з цим зобов'язано виконавчий комітет Автозаводської районної ради м. Кременчука обрахувати та виплатити матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань в розмірі середньомісячної заробітної плати за 2010 рік, з урахуванням виплаченої суми матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2010 рік.

На виконання вказаного судового рішення відповідач нарахував та виплатив йому 15.04.2015 року 1154,95 грн.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 13.01.2015 року встановлено, що виплата матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових проблем мала обов'язковий характер та повинна була проводитися у розмірі середньомісячної заробітної плати, у звязку з цим зобов'язано виконавчий комітет Автозаводської районної ради м. Кременчука обрахувати та виплатити матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань в розмірі середньомісячної заробітної плати за 2009 рік, з урахуванням виплаченої суми матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2009 рік.

На виконання вказаного судового рішення відповідач нарахував 1764,66 грн., які не виплачені.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 17.02.2015 року стягнуто з виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука на її користь частину заробітної плати, утриманої на сплату профспілкових внесків за період з 10.10.2000 року по 13.04.2011 роки у загальному розмірі 1380, 69 грн.

Просить визнати протиправною бездіяльність виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука в частині невиплати грошової компенсації втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням термінів виплати заробітної плати (матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань) за 2009, 2010, 2011 роки. Стягнути з виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука на її користь грошову компенсацію втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням термінів виплати заробітної плати (матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань) за 2009, 2010, 2011 роки в сумі 2578, 98 грн..

Позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримує і просить суд справу розглядати без її участі.

Представник відповідача виконкому Автозаводської районної ради м. Кременчука - ОСОБА_2 проти позову заперечував і просив в задоволенні позову відмовити.

Суд, вивчивши матеріали справи та письмові докази, подані позивачем в обґрунтування власних вимог, повно та всебічно оцінивши надані докази, в сукупності із обставинами справи встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 вказує, що рішеннями суду встановлено, що їй роботодавець повинен виплатити матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань не в розмірі посадового окладу (як виплатив роботодавець), а в розмірі середньомісячної заробітної плати. Також, суд визнав неправомірними дії работодавця щодо утримання з її заробітної плати профспілкових внесків.

Статтею 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частин доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" встановлено, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Як вбачається з матеріалів справи, судами вирішувалось питання про здійснення ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів (матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань в розмірі середньомісячної заробітної плати) за період з 2009 по 2010 рік та стягнення частини заробітної плати, утриманої на сплату профспілкових внесків за період з 10.10.2000 року по 13.04.2011 року.

Питання проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати регулювалося ст. 34 Закону України "Про оплату праці", Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частин доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" та Порядком N 159(зі змінами і доповненнями від 9 серпня 2001 року та 31 березня 2003 року).

Дія зазначених нормативних актів поширювалася на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовувалася у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи) та стосувалася усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата).

Відповідно до цих нормативних актів підставою для здійснення компенсації громадянам втрати частини доходів є дотримання таких умов: 1) нарахування громадянину належних йому доходів (заробітної плати, пенсії, соціальних виплат, стипендії); 2) порушення встановлених строків їх виплати (як з вини так і без вини підприємств всіх форм власності і господарювання); 3) затримка виплати доходів один і більше календарних місяців; 4) зростання цін на споживчі товари і тарифи на послуги і 5) доходи не повинні носити разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата).

Строки виплати заробітної плати, соціальних виплат регулюються, зокрема ст. 115 КЗпП України. Системний аналіз ст. 34 Закону України "Про оплату праці", положень ст. 115 КЗпП України та Порядку N 159дає підстави для висновку, що основною умовою для виплати громадянину компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (зокрема, заробітної плати, пенсії, соціальної виплати, страхових виплат). При цьому, компенсація за порушення строків виплати нарахованого доходу проводиться незалежно від вини органу, що здійснює відповідні виплати та незалежно від порядку і підстав нарахування цього доходу чи його частини: добровільно чи на виконання судового рішення, оскільки ці нормативні акти не містять

будь-якого виключення.

Згідно із пп. 5,7 Порядку N 159 сума компенсації виплачується громадянам у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць та проводиться за рахунок джерел, з яких здійснюються відповідні виплати, зокрема коштів відповідного бюджету - підприємствами, установами та організаціями, що фінансуються чи дотуються з бюджету

Водночас можливість стягнення передбачених ст. 34 Закону України "Про оплату праці" компенсаційних виплат пов'язана наявністю вини у несвоєчасній виплаті суми.

На момент звільнення позивача були відсутні суми, які були невиплачені, належність до виплати певних сум визначено судами, виходячи з системного аналізу законодавства, яке розглядалось через значний проміжок часу після звільнення працівника.

Зважаючи на ті обставини, що виплати розміру матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань в розмірі середньомісячної заробітної плати та незаконність утримання із заробітної плати профспілкових внесків, заявлені в позовних вимогах, відповідачем, на час звернення позивача до суду, нараховані не були, відсутні підстави для нарахування та виплати компенсації.

Таким чином, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 11, 71, 159-163 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволені позову ОСОБА_1 до виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука про визнання бездіяльності протиправною зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського Апеляційного Адміністративного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука шляхом подання апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги або розгляду справи Харківським Апеляційним Адміністративним судом, якщо постанову не скасовано.

Суддя: О.С. Предоляк