Справа № 824/390/15-а
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2015-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 824/390/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Левицький В.К.

Суддя-доповідач: Полотнянко Ю.П.

24 вересня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Загороднюка А.Г. Драчук Т. О.

за участю:

секретаря судового засідання: Бондаренко С.А.,

Представника позивача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Сторожинецькому районі Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецької області на постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 05 травня 2015 року у справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у Сторожинецькому районі Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецької області про скасування рішення та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду із позовом до Державної податкової інспекції у Сторожинецькому районі Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецької області про визнання нечинним рішення ДПІ у Сторожинецькому районі Головного управління Міндоходів у Чернівецькій області від 02.02.2015 р. щодо непогодження застосування процедури податкового компромісу по податковому повідомленню-рішенню № від 04.08.2014 р. про донарахування ПДВ у сумі 99559,99 грн.; зобов'язати ДПІ у Сторожинецькому районі подати до Вінницького апеляційного адміністративного суду письмове клопотання із дотриманням встановлених Кодексом адміністративного судочинства України вимог щодо затвердження примирення сторін у справі у зв'язку із досягненням такими сторонами податкового компромісу.

Чернівецький окружний адміністративний суд постановою від 05 травня 2015 року адміністративний позов задовольнив частково, а саме: визнано протиправним та скасовано рішення державної податкової інспекції у Сторожинецькому районі Головного управління Міндоходів у Чернівецькій області від 02.02.2015 р. щодо непогодження застосування процедури податкового компромісу по податковому повідомленню-рішенню № від 04.08.2014 р. про донарахування ПДВ у сумі 99559,99 грн. В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим, апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити .

В судовому засіданні представник позивача проти апеляційної скарги заперечив та просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явився . Про причини своєї неявки суд не повідомив .

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити а постанову суду першої інстанції - скасувати, виходячи з наступного.

Як встановлено з матеріалів справи та підтвердилось при апеляційному розгляді, звертаючись до суду першої інстанції та на аргументацію позовних вимог, позивач вказав на те, що оскільки податкове повідомлення - рішення № від 04.08.2014 р. є неузгодженим внаслідок не закінчення процедури судового оскарження, а також ним сплачено 5 % суми, відтак відповідач неправомірно виніс рішення щодо непогодження застосування процедури податкового компромісу.

За результатом розгляду справи, суд першої інстанції дійшов висновку про часткове задоволення адміністративного позову.

Судова колегія апеляційної інстанції не погоджується з даним висновком суду першої інстанції та надаючи правову оцінку публічно - правовому спору в межах апеляційної скарги, зазначає наступне.

Відповідно до пункту 1 підрозділу 9-2 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України податковий компроміс - це режим звільнення від юридичної відповідальності платників податків та/або їх посадових (службових) осіб за заниження податкових зобов'язань з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість за будь-які податкові періоди до 1 квітня 2014 року з урахуванням строків давності, встановлених статтею 102 цього Кодексу. Платник податків, який вирішив скористатися процедурою податкового компромісу, під час дії податкового компромісу за такі податкові періоди має право подати відповідні уточнюючі розрахунки податкових зобов'язань з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість, в яких визначає суму завищення витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування податком на прибуток підприємств та/або суму завищення податкового кредиту з податку на додану вартість.

Пунктом 2 вказаного підрозділу ПК України визначено, що сума заниженого податкового зобов'язання з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість сплачується в розмірі 5 відсотків такої суми. При цьому 95 відсотків суми заниженого податкового зобов'язання з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість вважаються погашеними, штрафні санкції не застосовуються, пеня не нараховується.

Сума погашеного податкового зобов'язання з податку на прибуток та/або податку на додану вартість в розмірі 95 відсотків внаслідок застосування податкового компромісу не враховується для визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток підприємств.

Відповідно до пункту 7 підрозділу 9-2 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України процедура податкового компромісу, встановлена цим підрозділом, поширюється також на неузгоджені суми податкових зобов'язань з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість, визначені у податкових повідомленнях-рішеннях, щодо яких триває процедура судового та/або адміністративного оскарження, а також на випадки, коли платник податків отримав податкове повідомлення-рішення, за яким податкові зобов'язання не узгоджені відповідно до норм цього Кодексу. Досягнення податкового компромісу у такому разі здійснюється за заявою платника податків у письмовій формі до контролюючого органу про намір досягнення податкового компромісу. У таких випадках днем узгодження платником податків податкових зобов'язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні, є день подання такої заяви до відповідного контролюючого органу. У разі несплати платником податків такого податкового зобов'язання у сумі, визначеній пунктом 2 цього підрозділу, таке податкове зобов'язання вважається неузгодженим.

Пунктом 8 підрозділу 9-2 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України визначено, що податковий компроміс вважається досягнутим після сплати платником податків узгоджених податкових зобов'язань згідно із цим підрозділом.

Після досягнення податкового компромісу згідно із цим підрозділом такі зобов'язання не підлягають оскарженню та їх розмір не може бути змінений в інших податкових періодах.

Таким чином, процедура податкового компромісу може розповсюджуватися як на випадки добровільного декларування платником податків занижених податкових зобов'язань з податку на додану вартість та з податку на прибуток шляхом подання уточнюючих розрахунків, так і на випадки наявності неузгоджених сум податкових зобов'язань з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість, визначених у податкових повідомленнях-рішеннях, щодо яких триває процедура судового та/або адміністративного оскарження.

Зазначення суми завищення витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування податком на прибуток підприємств, та/або суму завищення податкового кредиту з податку на додану вартість передбачено при поданні уточнюючих розрахунків з метою досягнення податкового компромісу.

В даному випадку досягнення податкового компромісу здійснюється лише за заявою платника податків у письмовій формі до контролюючого органу про намір досягнення податкового компромісу та сплаті 5% від суми податкового зобов'язання.

При подачі заяви про досягнення податкового компромісу позивачем всі умови, визначені ПК України, були дотримані: подано заяву, грошове зобов'язання по цьому податковому повідомленню-рішенню є неузгодженим і триває процедура судового оскарження, строки визначені ст. 102 ПК України не пропущено, сплачено 5% суми неузгодженого зобов'язання.

Жодних додаткових документів для застосування даної процедури норми податкового законодавства не вимагають.

У таких випадках днем узгодження платником податків податкових зобов'язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні, є день подання такої заяви до відповідного контролюючого органу, а податковий компроміс вважається досягнутим з моменту сплати платником податків сум узгоджених зобов'язань в розмірах визначених цим підрозділом.

До державної податкової інспекції у Сторожинецькому районі 20.02.2015 року надійшла заява про застосування процедури податкового компромісу вх. № 21/3 від фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 по податковому повідомленню-рішенню № від 04.08.2014 року про донарахування ПДВ у сумі 99559,99 грн., з яких 81957,24 грн. - основний платіж та 17602,75 грн. - штрафні санкції, натомість рішенням ДПІ у Сторожинецькому районі від 02.02.2015 року, щодо непогодження застосування процедури податкового компромісу по податковому повідомленню-рішенню відмовлено у задоволені заяви приватного підприємця ОСОБА_3 про застосування податкового компромісу.

Дане рішення щодо непогодження застосування процедури податкового компромісу ДПІ у Сторожинецькому районі аргументовано з посиланням на висновки акту перевірки № 236/24-10-17/НОМЕР_2 від 25.06.2014 року, складеного за результатами позапланової документальної перевірки, а саме на те, що фізична особа-підприємець ОСОБА_3 будучи на загальній системі оподаткування з 01.05.2011 року не зареєструвався платником ПДВ чим порушив п.181.1. ст.181, п. 183.1, п. 183.2 ст. 183 Податкового кодексу України.

Пунктом 183.10 ст.183 Податкового кодексу України визначено, що будь-яка особа, яка підлягає обов'язковій реєстрації як платник податку на додану вартість, і у випадках та порядку, передбаченими статтями 180 - 183 Розділу V Кодексу, не подала до органу державної податкової служби заяву, несе відповідальність за ненарахування або несплату податку на додану вартість на рівні зареєстрованого платника податку на додану вартість без права нарахування податкового кредиту та отримання бюджетного відшкодування у зв'язку з чим було нараховане податкове зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 99559,99 грн., з яких 81957,24 грн. за основним платежем та 17602,75 грн. - штрафних санкцій, отже податкове зобов'язання вказане у податковому повідомленню-рішенню № від 04.08.2014 року про донарахування ПДВ не пов'язане із заниженням податкових зобов'язань з податку на додану вартість (у зв'язку із завищенням податкового кредиту).

Натомість, як вже зазначалось вище, пунктом 7 підрозділу 9-2 Податкового кодексу України зазначено, що процедура податкового компромісу, встановлена цим підрозділом, поширюється також на неузгоджені суми податкових зобов'язань з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість, визначені у податкових повідомленнях-рішеннях, щодо яких триває процедура судового та/або адміністративного оскарження.

Так, ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 07.05.2015року у справі № 824/2834/14-а залишено без змін постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 22.12.2014 року про відмову у задоволені позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про скасування податкового повідомлення-рішення ДПІ у Сторожинецькому районі від 04.08.2014 року № про донарахування ПДВ у сумі 99559,99 грн..

Ухвала Вінницького апеляційного адміністративного суду набрала законної сили з моменту її проголошення, тобто 07.05.2015 року у зв'язку з чим податкове повідомлення-рішення від 04.08.2014 року № набрало статусу узгодженої суми податкового зобов'язання, а постанова Чернівецького окружного адміністративного суду від 05.05.2015 року у справі № 824/390/15-а про застосування процедури податкового компромісу не набрала законної сили.

Отже, доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції, а тому скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення - скасуванню, як таке, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 3, 202 ч. 1 п. п. 4 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Сторожинецькому районі Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецької області задовольнити повністю.

Постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 05 травня 2015 року у справі за адміністративним позовом Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 до Державна податкова інспекція у Сторожинецькому районі Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецької області про скасування рішення та зобов'язання вчинити дії скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у Сторожинецькому районі Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецької області про скасування рішення та зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі протягом п'яти днів.

Головуючий Полотнянко Ю.П.

Судді Драчук Т. О.

Загороднюк А.Г.