Справа № А37/210-07
Суддя: Ланченко Л.В.
Дата ухвалення: 2015-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2015 року м. Київ К/800/14121/14

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого Ланченко Л.В.

суддів Пилипчук Н.Г.

Цвіркуна Ю.І.

за участю секретаря Ковтун О.С.

представника позивача Басій К.С.

прокурора Атаманюк І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

Державної податкової інспекції у Кіровському районі м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області

на постанову Господарського суду Дніпропетровської області від 27.03.2008

та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20.02.2014

у справі № А37/210-07

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Приват»

до Державної податкової інспекції у Кіровському районі м.Дніпропетровська, Головного Державного казначейства України в Дніпропетровській області

за участі прокурора Кіровського району м.Дніпропетровська

про стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Господарського суду Дніпропетровської області від 27.03.2008, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20.02.2014, позов задоволено частково. Стягнуто з Державного бюджету України на користь ТОВ «Торговий дім «Приват» суму бюджетної заборгованості з податку на додану вартість по декларації з ПДВ за жовтень 2006 року в сумі 4078298,1 грн. В частині вимог про стягнення з ДПІ у Кіровському районі м.Дніпропетровська на користь позивача коштів на відшкодування шкоди в розмірі 661590,57 грн. відмовлено.

У справі відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою відповідача, у якій ставиться питання про скасування рішення суду першої та апеляційної інстанції та прийняття нового рішення про відмову в позові, з підстав порушення норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши повноту встановлення обставин справи та правильність їх юридичної оцінки в судових рішеннях, в межах доводів касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до частини 1 підпункту 7.7.1 пункту 7.7 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду.

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього податку, що виник за попередні податкові періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до закону), а при його відсутності - зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (частина 3 підпункту 7.7.1 пункту 7.7 статті 7 вищезазначеного Закону).

Згідно підпункту 7.7.2 пункту 7.7 статті 7 цього ж Закону (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) якщо у наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, має від'ємне значення, то: а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг); б) залишок від'ємного значення після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Згідно з положеннями підпункту 7.7.5 пункту 7.7 статті 7 вищезазначеного Закону (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) протягом 30 днів, наступних за днем отримання податкової декларації, податковий орган проводить документальну невиїзну перевірку (камеральну) заявлених у ній даних. За наявності достатніх підстав вважати, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, податковий орган має право протягом такого ж строку провести позапланову виїзну перевірку (документальну) платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування. Податковий орган зобов'язаний у п'ятиденний термін після закінчення перевірки надати органу державного казначейства висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивачем було подано до податкового органу податкову декларацію з ПДВ за жовтень 2006 року, разом з заявою про повернення суми бюджетного відшкодування на рахунок платника в розмір 4253037 грн.

За висновками відповідача позивачем завищено суму бюджетного відшкодування з ПДВ по декларації за жовтень 2006 року, у зв?язку з чим прийнято податкове повідомлення-рішення №/0/23116/10/23-519 від 18.12.2006 про виявлення завищення суми бюджетного відшкодування з ПДВ по декларації за жовтень 2006 року на суму 4253037,00 грн.

25.07.2007, на підставі акта перевірки від 24.07.2007 складеного за наслідками планової виїзної перевірки позивача за період з 01.04.2006 по 31.03.2007, прийнято податкове повідомлення-рішення №/0/12720/10/23-519 від 25.07.2007 про зменшення суми бюджетного відшкодування з ПДВ за жовтень 2006 року в сумі 174738,90 грн.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що податкове повідомлення-рішення №/0/23116/10/23-519 від 18.12.2006 було оскаржено у судовому порядку, постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.04.2011, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21.05.2013, зазначене податкове повідомлення-рішення скасовано.

Прийняте відповідачем податкове повідомлення-рішення №/0/12720/10/23-519 від 25.07.2007 про зменшення суми бюджетного відшкодування з ПДВ за жовтень 2006 року в сумі 174738,90 грн. не оскаржено, а тому визначене ним зобов?язання є узгодженим, що стало підставою для висновку судів попередніх інстанцій, з яким погоджується суд касаційної інстанції, про підтвердження права позивача на отримання бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в сумі 4078298,1 грн.

Крім того, постановою Вищого адміністративного суду України від 05.06.2014 постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.04.2011 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21.05.2013 змінено. Податкове повідомлення-рішення №/0/23116/10/23-519 від 18.12.2006 визнано протиправним та скасовано в частині виявлення відсутності права позивача на бюджетне відшкодування з податку на додану вартість в сумі 4078298,1 грн.

Доводи касаційної скарги н можуть бути підставою для інших висновків, оскільки вимога пункту 1.8 статті 1 Закону України «Про податок на додану вартість» щодо надмірної сплати податку на додану вартість як необхідної умови повернення з бюджету сум цього податку його платникові стосується саме цього платника і сплати ним податку у ціні придбання товарів (послуг) їх постачальникам.

Якщо контрагент не виконав свого зобов'язання по сплаті податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку права на відшкодування податку на додану вартість у разі, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо отримання такого відшкодування та має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

З огляду на викладене, судова колегія вважає, що суди першої та апеляційної інстанції, виконавши всі вимоги процесуального законодавства, всебічно перевіривши обставини справи, вирішили справу у відповідності з нормами матеріального права та постановили обґрунтоване рішення, що повно відображає обставини, які мають значення для справи. Висновки судів про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються доказами, дослідженими у судовому засіданні, а тому підстав для їх скасування, з мотивів викладених в касаційній скарзі, не вбачається.

Керуючись ст. ст. 220, 221, 223, 224, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Кіровському районі м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області залишити без задоволення, а постанову Господарського суду Дніпропетровської області від 27.03.2008 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20.02.2014 - без змін.

Ухвала вступає в законну силу з моменту проголошення. Заява про перегляд судового рішення в адміністративній справі може бути подана з підстав, в порядку та у строки встановлені ст.ст.236-2391 КАС України безпосередньо до Верховного Суду України.

Головуючий Л.В.Ланченко

Судді Н.Г.Пилипчук

Ю.І.Цвіркун