Справа № К/9991/52242/11-С
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2015-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2015 року м. Київ К/9991/52242/11

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України

в складі: головуючий - Стародуб О.П.,

судді - Ємельянова В.І., Рецебуринський Ю.Й.

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Державного комітету України із земельних ресурсів на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.12.2010р. та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 31.05.2011р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного комітету України із земельних ресурсів, Головного управління Держкомзему у Дніпропетровській області, Управління Держкомзему у м. Дніпропетровську Дніпропетровської області про поновлення на публічній службі, -

в с т а н о в и л а:

У липні 2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання протиправним та скасування наказу Державного комітету України із земельних ресурсів від 06.04.2010р., поновлення його на посаді заступника начальника ГУ Держкомзему у Дніпропетровській області та стягнення з відповідачів середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.12.2010р., яка залишена без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 31.05.2011р., позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ Державного комітету України із земельних ресурсів від 06.04.2010р., поновлено позивача на посаді заступника начальника ГУ Держкомзему у Дніпропетровській області з 06.04.2010р., зобов'язано ГУ Держкомзему у Дніпропетровській області виплатити позивачу середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 06.04.2010р. по 13.12.2010р. в розмірі 22914,52 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

З такими рішеннями суду першої та апеляційної інстанцій не погодився відповідач, подав касаційну скаргу, в якій посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить скасувати постановлені судами рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

Заслухавши доповідача по справі та перевіривши матеріали справи колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Так, відповідно до статті 7 КЗпП України особливості регулювання праці осіб, які працюють у районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров'я, тимчасових і сезонних працівників, а також працівників, які працюють у фізичних осіб за трудовими договорами, додаткові (крім передбачених у статтях 37 і 41 цього Кодексу) підстави для припинення трудового договору деяких категорій працівників за певних умов (порушення правил прийняття на роботу та ін.) встановлюються законодавством.

Пунктом 1 статті 30 Закону України «Про державну службу» передбачено, що припинення державної служби є, зокрема, порушення умов реалізації права на державну службу.

В ході розгляду справи судами встановлено, що наказом Державного комітету України із земельних ресурсів №458-кт від 05.08.2009р. позивача призначено на посаду заступника начальника ГУ Держкомзему у Дніпропетровській області з 05.08.2009р. в порядку переведення із Дніпропетровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, як такого, що пройшов стажування, з присвоєнням йому 11 рангу державного службовця (тобто рангу, який він мав на попередній посаді державного службовця).

До прийняття на посаду в ГУ Держкомзему у Дніпропетровській області позивач працював на посаді заступника голови Дніпропетровської районної державної адміністрації.

Розпорядженням голови Дніпропетровської районної державної адміністрації №153-с від 25.07.2008р. позивача звільнено з посади заступника голови у зв'язку із припиненням своїх повноважень відповідно до частини 5 статті 10 Закону України «Про місцеві державні адміністрації».

Підставою для прийняття даного розпорядження була заява позивача від 19.02.2008р. та лист погодження припинення терміну повноважень за поданням від 03.03.2008р.

Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів №678-кт від 09.10.2009р. на позивача покладено виконання обов'язків начальника управління Держкомзему у місті Дніпропетровську на час тимчасової непрацездатності начальника цього управління ОСОБА_2

Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів №255-кт від 06.04.2010р.позивача звільнено з посади заступника начальника ГУ Держкомзему у Дніпропетровській області відповідно до статті 7 КЗпП України та пункту 1 статті 30 Закону України «Про державну службу».

Підставою для винесення вказаного наказу стала службова записка юридичного департаменту.

У службовій записці зазначено, що лист Дніпропетровської райдержадміністрації від 25.07.2008р. № 3/8-1582 про звільнення ОСОБА_1 із посади заступника голови Дніпропетровської райдержадміністрації в порядку переведення не відповідає дійсності.

Так, відповідно до зазначеного листа ОСОБА_1 звільнений з посади заступника голови Дніпропетровської райдержадміністрації в порядку переведення, для подальшої роботи в Головному управлінні Держкомзему у Дніпропетровській області.

Проте, відповідно до розпорядження голови Дніпропетровської райдержадміністрації від 25.07.2008р. ОСОБА_1 звільнений з посади заступника голови у зв'язку із припиненням своїх повноважень відповідно до частини 5 статті 10 Закону України «Про місцеві державні адміністрації».

У трудовій книжці позивача зазначено про звільнення з посади заступника голови у зв'язку із припиненням своїх повноважень відповідно до частини 5 статті 10 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», про що зроблено відповідний запис №14.

Судами встановлено, що в період з 06.04.2010р. по 09.04.2010р. позивач був тимчасово непрацездатний через хворобу, що підтверджується листками тимчасової непрацездатності.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що при призначенні позивача на посаду заступника начальника ГУ Держкомзему у Дніпропетровській області, Державний комітет України із земельних ресурсів визнав той факт, що позивач до цього перебував на державній службі та пройшов процедуру стажування, а тому недотримання процедури прийняття позивача на зазначену посаду в порядку переведення відбулося не з вини позивача. Крім того, суди виходили з того, що звільнення позивача із займаної посади відбулося в період його тимчасової непрацездатності, що є порушенням процедури звільнення.

З такими висновками судів колегія суддів погоджується і вважає, що вони відповідають нормам матеріального та процесуального права і фактичним обставинам справи.

Мотиви та доводи касаційної скарги висновки судів не спростовують і є безпідставними, оскільки в ході розгляду справи встановлено, що недотримання процедури прийняття позивача на зазначену посаду в порядку переведення відбулося не з вини позивача, його звільнення проведено з порушенням передбаченої законом процедури, а тому суди дійшли обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог та поновлення позивача на посаді відповідно до статті 235 КЗпП України.

Відповідно до частини 1 статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 210, 220, 220-1, 223, 224, 230, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Державного комітету України із земельних ресурсів залишити без задоволення, а постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.12.2010р. та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 31.05.2011р. у даній справі - без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку передбаченому главою 3 розділу IV КАС України.

Головуючий: О.П. Стародуб

Судді: В.І. Ємельянова

Ю.Й. Рецебуринський