Справа № 804/6373/15
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2015-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 червня 2015 р. Справа № 804/6373/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2,
представника позивача представника відповідача ОСОБА_3 не з'явився
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську адміністративну справу за позовом Управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі м. Дніпропетровська до Дочірнього підприємства «Дніпропетровське спеціалізоване управління №553 колективного підприємства «Дніпросантехмонтаж» про стягнення заборгованості, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернулось Управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі м. Дніпропетровська з позовом до Дочірнього підприємства «Дніпропетровське спеціалізоване управління №553 колективного підприємства «Дніпросантехмонтаж», в якому просить суд:
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що відповідач внаслідок порушення вимог ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року №1788-ХІІІ та розділу 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, яка затверджена постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року №21-1 (надалі - Інструкція №21-1) має заборгованість зі сплати фактичних витрат на виплату і доставку пенсій працівникам за списком №2 за період січень березень 2015 року в сумі 675,46грн.
Ухвалою суду від 20.05.2015 року було відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.
У судове засідання зявився представник позивача та пояснив обставини справи таким чином як вони викладені вище, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Під час судового засідання надав суду письмові пояснення, довідку, картку особового рахунку на підтвердження наявності у відповідача загальної суми заборгованості за списком №2 станом на 10.06.2015 року.
Представник відповідача у судове засідання, призначене на 15.06.2015 року, не зявився, у судовому засіданні 10.06.2015 року повідомив суд про фактичну сплату наявної суми заборгованості за спірний період.
Суд, заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши наявні у справі письмові докази та оцінивши їх у сукупності, вважає за необхідне задовольнити даний адміністративний позов повністю з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що за відповідачем рахується заборгованість зі сплати сум фактичних витрат управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі м. Дніпропетровська на виплату і доставку пільгових пенсій особам, що працювали на роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 за період січень березень 2015 року в сумі 675,46грн. Це підтверджується розрахунком заборгованості по відшкодуванню пільгових пенсій по списку №2, який є наявним в матеріалах справи.
Слід наголосити на тому, що під час судового засідання, яке відбулось 10.06.2015 року, представником відповідача було повідомлено суд про сплату спірних сум заборгованості та надані наступні документи: відповідне платіжне доручення від 16.02.2015 року про сплату за списком №2 суми заборгованості суцільним платежем у загальному розмірі - 1847,45грн., а саме: за 1-й квартал 2014 року у сумі 669,74грн., за 4-й квартал 2014 року у сумі 877,71грн., за січень 2015 року у сумі 300,00грн.; звіт про дебетові та кредитові операції по рахунку з 01.02.2015 року по 28.02.2015 року; платіжне доручення №27 від 20.04.2015 року про сплату за списком №2 за березень 2015 року у розмірі 300,00грн.; звіт про дебетові та кредитові операції по рахунку з 01.04.2015 року по 30.04.2015 року; платіжне доручення №24 від 05.03.2015 року про сплату за списком №2 за лютий 2015 року у розмірі - 300,00грн.; звіт по дебетовим та кредитовим операціям з 01.03.2015 року по 31.03.2015 року.
Проте, за письмовими поясненнями представника позивача з цього приводу, встановлено що на підставі вимог п.10.11 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року №21-1, у разі коли страхувальник має несплачені суми недоїмки, пені та фінансових санкцій та здійснює сплату поточних сум страхових внесків, ці суми зараховуються шляхом перерозподілу такої сплаченої суми в рахунок сплати недоїмки, пені та фінансових санкцій у порядку календарної черговості їх виникнення. Тому, сплачені відповідачем суми заборгованості за вищевказаними платіжними дорученнями були зараховані позивачем шляхом перерозподілу сплаченої суми в рахунок сплати недоїмки за списками №2 у порядку календарної черговості їх виникнення, а саме: платіжне доручення №19 в сумі 1847,45грн. зараховане в рахунок погашення наявної суми заборгованості за листопад грудень 2009 року, платіжне доручення №24 в сумі 300,00грн. зараховане в рахунок погашення наявної суми заборгованості за грудень 2009 року, платіжне доручення №27 в сумі 300,00грн. зараховане в рахунок погашення наявної суми заборгованості за грудень 2009 року відповідно.
З урахуванням вищевикладеного, суд приймає до уваги доводи представника позивача щодо перерозподілу сплаченої суми в рахунок сплати недоїмки за списками №2 у порядку календарної черговості їх виникнення.
Таким чином, наявна сума заборгованості відповідача зі сплати фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій особам, що працювали на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 за період січень березень 2015 року становить суму у розмірі 675,46грн., яка на момент судового розгляду справи залишається несплаченою.
Так, у відповідності зі ст.58 Закону України від 09.07.2003 року №1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (надалі - Закон №1058-IV) Пенсійний фонд є органом, який, зокрема, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій.
Статтею 23 Закону №1058-IV встановлено, що спори, які виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються органами Пенсійного фонду та в судовому порядку.
Відповідно до пп. б - з ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року №1788-ХІІ (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема:
б) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:
чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;
жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам;
в) трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі;
г) жінки, які працюють трактористами-машиністами, машиністами будівельних, шляхових і вантажно-розвантажувальних машин, змонтованих на базі тракторів і екскаваторів, - після досягнення 50 років і при загальному стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 15 років на зазначеній роботі;
д) жінки, які працюють доярками (операторами машинного доїння), свинарками-операторами в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 50 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років за умови виконання встановлених норм обслуговування.
Норми обслуговування для цих цілей встановлюються в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України;
е) жінки, зайняті протягом повного сезону на вирощуванні, збиранні та післязбиральній обробці тютюну,- після досягнення 50 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років;
є) робітниці текстильного виробництва, зайняті на верстатах і машинах, - за списком виробництв і професій, затверджуваним у порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України, - після досягнення 50 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років;
ж) жінки, які працюють у сільськогосподарському виробництві та виховали п'ятеро і більше дітей, - незалежно від віку і трудового стажу, в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України;
з) водії міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятих у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв:
чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи 25 років, в тому числі на зазначеній роботі не менше 12 років 6 місяців;
жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи 20 років, в тому числі на зазначеній роботі не менше 10 років.
Вище судом було визначено, що працівники відповідача за спірний період отримували пільгові пенсії згідно з пп. б - з ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року №1788-ХІІ.
Згідно ч.2 Прикінцевих положень вказаного Закону «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами) підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці вносять до Пенсійного фонду оплату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які отримують пенсії на пільгових умовах за списками №1 та №2 до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.
Згідно п.6.8. Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 р. №21-1, підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.
Отже, відповідно до положень Закону №1058-IV підприємства та організації зобов'язані відшкодовувати Пенсійному фонду України фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених в тому числі відповідно до пунктів б - з ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року №1788-ХІІ.
Ч.15 ст.106 Закону України №1058-IV передбачено, що строк давності щодо стягнення недоїмки, пені та штрафів не застосовується.
На підтвердження правової позиції суду слід навести висновки Верховного Суду України щодо правильного застосування норм матеріального права у спорах цієї категорії.
У відповідності до положень ч.1 ст.244-2 КАС України, висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.
Так, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 13.02.2012 року №21-11а12, визначено, що підприємства та організації здійснюють покриття фактичних витрат Пенсійного фонду України на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до п. «б» ст.13 Закону України №1788-ХІІ, оскільки з лютого 2000 року Законом України «Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування» від 26.06.1997 року №400/97-ВР (далі Закон №400/97-ВР) зазначені витрати визначені як обєкт оподаткування збором на обовязкове державне пенсійне забезпечення до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого ст.12 Закону №1788-ХІІ (абз.4 п.1 ст.2 Закону №400/97-ВР) зі ставкою збору у розмірі 100 відсотків від обєкта оподаткування.
Також постановою Верховного Суду України від 25.11.2014 року, №21-519а14, комплексний аналіз норм Закону №1788-ХІІ та Порядку дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону №1788-ХІІ є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку №2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу. Відсутність підтвердження вищезгаданих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу.
Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 10 вересня 2013 року (справа №21-183а13).
Щодо наданих відповідачем копій платіжних доручень на підтвердження факту сплати вказаної суми заборгованості, то суд їх оцінює критично, з врахуванням наданих позивачем пояснень та доказів щодо наявності непогашеної заборгованості у відповідача за інші періоди та перерозподілу сплаченої суми в рахунок сплати недоїмки за списками №2 у порядку календарної черговості їх виникнення з врахуванням вимог Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року №21-1.
За таких обставин, позовні вимоги Управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі м. Дніпропетровська є законними й обґрунтованими, тому даний адміністративний позов підлягає задоволенню повністю.
Керуючись ст.ст.158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - -
ПОСТАНОВИВ:
Адміністративний позов Управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі м. Дніпропетровська до Дочірнього підприємства «Дніпропетровське спеціалізоване управління №553 колективного підприємства «Дніпросантехмонтаж» про стягнення заборгованості, - задовольнити.
Постанова суду набирає законної сили та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку, визначеному ст.254 КАС України.

Відповідно до ст.186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 60 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя ОСОБА_1