Справа № 808/5420/13-а
Суддя: Швед Е.Ю.
Дата ухвалення: 2015-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

808/5420/13-а

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ

У Х В А Л А

судді Мороз Л.Л. у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Український графіт» до Запорізької митниці Міндоходів, Запорізької митниці Державної митної служби України, третя особа: Головне управління Державного казначейства України у Запорізькій області, про визнання протиправними дій та скасування рішень, зобов’язання вчинити дії та стягнення коштів.

Публічне акціонерне товариство «Український графіт» звернулось до суду з позовом до Запорізької митниці Державної митної служби України, в якому, з урахуванням зміни предмету позову, просило:

- визнати протиправними дії Запорізької митниці щодо направлення запитів про надання додаткових документів, які підтверджують заявлену митну вартість та обраний метод її визначення;

- визнати протиправними та скасувати рішення Запорізької митниці про коригування митної вартості товарів;

- визнати протиправними та скасувати картки відмови Запорізької митниці в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення;

- стягнути з Державного бюджету України на користь ПАТ «Укрграфіт» митні платежі в сумі 1100193,25 грн. (один мільйон сто тисяч сто дев'яносто три грн. 25 коп.), що були сплачені до Державного бюджету України ПАТ «Укрграфіт»;

- в порядку ст. 267 КАС України зобов'язати Запорізьку митницю, Запорізьку митницю Міндоходів не пізніше 20 робочих днів з моменту набрання постановою суду законної сили, надати Запорізькому окружному адміністративного суду звіт про виконання постанови суду, що набрала законної сили;

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 14.08.2013 року позов задоволено частково:

- визнано протиправними та скасовано рішення Запорізької митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів: № 112050000/2013/000077/2 від 11.02.2013, № 112050000/2013/000085/2 від 12.02.2013, № 112050000/2013/000109/2 від 20.02.2013, № 112050000/2013/000111/2 від 21.02.2013, № 112050000/2013/000127/2 від 26.02.2013, № 112050000/2013/000228/2 від 04.04.2013, № 112050000/2013/000257/2 від 11.04.2013, № 112050000/2013/000324/2 від 29.04.2013, № 112050000/2013/000340/2 від 30.04.2013, № 112050000/2013/000406/2 від 21.05.2013, № 112050000/2013/000416/2 від 24.05.2013, № 112050000/2013/000422/2 від 28.05.2013, № 112050000/2013/000461/2 від 04.06.2013;

- зобов'язано Запорізьку митницю Міндоходів в установленому законом порядку скласти та направити Головному управлінню Державної казначейської служби України в Запорізькій області висновок про повернення ПАТ «Укрграфіт» з Державного бюджету України надмірно сплачених митних платежів в сумі 1100193,25 грн. (один мільйон сто тисяч сто дев'яносто три грн. 25 коп.). В решті позовних вимог відмовлено.

За наслідками касаційного розгляду справи Вищим адміністративним судом України касаційну скаргу Запорізької митниці Міндоходів задоволено частково. Скасовано постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26.11.2013 року в частині зобов’язання Запорізької митниці Міндоходів прийняти письмове рішення про визнання митної вартості товарів за першим методом та залишено в силі постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 14.08.2013 року в цій частині вимог. Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 14.08.2013 року та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26.11.2013 року скасовано в частині зобов'язання Запорізької митниці Міндоходів в установленому законом порядку скласти та направити Головному управлінню Державної казначейської служби України в Запорізькій області висновок про повернення Публічному акціонерному товариству «Український графіт» з Державного бюджету України надмірно сплачених митних платежів в сумі 1100193,25 грн. Ухвалено в цій частині нову постанову, якою відмовлено в задоволенні позову. В іншій частині постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 14.08.2013 року та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26.11.2013 року залишено без змін.

У касаційній скарзі митний орган, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить рішення судів першої та апеляційної інстанції скасувати, ухвалити нову постанову про відмову в задоволенні позову.

На підставі статті 25 Кодексу адміністративного судочинства України вважаю за необхідне висловити окрему думку з приводу прийнятого рішення.

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, доводи касаційної скарги вважаю, що судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій є необґрунтованими у частині визнання протиправними дій Запорізької митниці Державної митної служби України щодо направлення запитів про надання додаткових документів, які підтверджують заявлену митну вартість та обраний метод її визначення; визнання протиправними та скасування рішень Запорізької митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів; визнання протиправними та скасування картки відмови Запорізької митниці в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Відповідно, не погоджуюсь із рішенням Вищого адміністративного суду України у частині залишення без змін рішень судів попередніх інстанцій щодо задоволення вказаних вище позовних вимог.

З метою митного оформлення імпортованого за вказаним контрактам товару, позивач в період лютого-червня 2013 року в електронному вигляді до Запорізької митниці подав:

Митний орган у всіх вище перелічених випадках відмовив позивачу у визнанні митної вартості товарів за першим методом, посилаючись на те, що подані декларантом документи містять розбіжності, а саме:

- до митної декларації МД-2 № 112050000/2013/003390 від 20.02.2013 р. позивачем для митного оформлення надано сертифікат про походження від 08.02.2013 р. № ЕЕ 177896, в якому відсутні посилання на рахунок (інвойс), та на контракт, в межах якого здійснюється зовнішньоекономічна операція, а обсяги товару зазначені сертифікаті не відповідають даним, зазначеним у митній декларації МД-2 № 112050000/2013/003390;

- разом з митною декларацією МД-2 № 112050000/2013/003749 від 25.02.2013 р. позивачем надані документи до митного оформлення товару (зазначені у ч. 2 ст. 53 МК України), які не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості, зокрема, відсутній оригінал сертифікату походження товару, хоча відповідно до додаткової угоди № 3 від 24.01.2013 р. передбачено його надання протягом 10 календарних днів з дати відвантаження, тобто - 12.02.2013 р. (дата відвантаження згідно з штампом станції відправлення на накладних);

- відсутнє в поданому до митного оформлення рахунку від 31.03.2013 р. № 2013051 посилань на додаткову угоду № 3 від 24.01.2013 р., при тому, що у митній декларації (графа 44) декларантом вказувалося контракт, доповнення № 1, додаткову угоду № 1 та додаткову угоду № 3;

У зв'язку з переліченими розбіжностями, інспекторами митної служби на адресу позивача направлялися запити, в яких від декларанта вимагалося надати: договір (угода, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); виписка з бухгалтерської документації; каталоги, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копія митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; та за власним бажанням інші додаткові наявні документи для підтвердження заявленої митної вартості товару.

На вказані запити позивач надавав відповіді, в яких зазначав про подання до митного оформлення товару всіх документів, передбачених ч. 2 ст. 53 МК України, необхідних для здійснення митного оформлення товару відповідно до обраного першого методу визначення митної вартості, та про неможливість надання додаткових документів.

Одночасно, позивач для підтвердження заявленої митної вартості надсилав митному органу додаткові документи:

- лист продавця – фірми OU LALIBELLOS № 06-31 від 06.02.2013 р. щодо підтвердження підпису (щодо митної декларації МД-2 №112050000/2013/002179 від 06.02.2013 р.);

- висновок Запорізької ТПП про вартісні характеристики товару від 15.04.2013 р. № 05.6.1/356, акт експертизи Запорізької ТПП від 15.04.2013 № 0-634, а також зазначено, що естонська митна декларація вилучена на кордоні у країні відправника. Щодо надання інших додаткових документів, витребуваних митницею, зазначено про те, що вказаних додаткових документів немає в наявності, тому надати їх неможливо та зроблено посилання на лист продавця OU LALIBELLOS від 25.04.2013 р. вих. № 04-25 (щодо митної декларації МД-2 № 112050000/2013/009713 від 25.04.2013 р.);

- висновок Запорізької ТПП про вартісні характеристики товару від 15.04.2013 № 05.6.1/356, акт експертизи Запорізької ТПП від 15.04.2013 № 0-634, а також зазначено, що естонська митна декларація вилучена на кордоні у країні відправника. Щодо надання інших додаткових документів, витребуваних митницею, зазначено про те, що вказаних додаткових документів немає в наявності, тому надати їх неможливо та зроблено посилання на лист продавця OU LALIBELLOS від 25.04.2013 р. вих. № 04-25 (щодо митної декларації МД-2 № №112050000/2013/010285 від 30.04.2013 р.);

- висновок Запорізької ТПП про вартісні характеристики товару від 15.04.2013 № 05.6.1/356, акт експертизи Запорізької ТПП від 15.04.2013 № 0-634, а також зазначено, що естонська митна декларація вилучена на кордоні у країні відправника. Щодо надання інших додаткових документів, витребуваних митницею, зазначено про те, що вказаних додаткових документів немає в наявності, тому надати їх неможливо та зроблено посилання на лист продавця OU LALIBELLOS від 25.04.2013 вих. № 04-25 (щодо митної декларації МД-2 № №112050000/2013/011738 від 20.05.2013 р.);

- висновок Запорізької ТПП про вартісні характеристики товару від 15.04.2013 № 05.6.1/356, акт експертизи Запорізької ТПП від 15.04.2013 № 0-634, а також зазначено, що естонська митна декларація вилучена на кордоні у країні відправника. Щодо надання інших додаткових документів, витребуваних митницею, зазначено про те, що вказаних додаткових документів немає в наявності, тому надати їх неможливо та зроблено посилання на лист продавця OU LALIBELLOS від 25.04.2013 вих. № 04-25 (щодо митної декларації МД-2 № №112050000/2013/012167 від 23.05.2013 р.);

- висновок Запорізької ТПП про вартісні характеристики товару від 15.04.2013 № 05.6.1/356, акт експертизи Запорізької ТПП від 15.04.2013 № 0-634, а також зазначено, що естонська митна декларація вилучена на кордоні у країні відправника.. Щодо надання інших додаткових документів, витребуваних митницею, зазначено про те, що зазначених додаткових документів немає в наявності, тому надати їх неможливо та зроблено посилання на лист продавця OU LALIBELLOS від 25.04.2013 вих. № 04-25 (щодо митної декларації МД-2 № 112050000/2013/012505від 27.05.2013 р.);

- висновок Запорізької ТПП про вартісні характеристики товару від 15.04.2013 № 05.6.1/356, акт експертизи Запорізької ТПП від 15.04.2013 № 0-634, а також зазначено, що естонська митна декларація вилучена на кордоні у країні відправника. Щодо надання інших додаткових документів, витребуваних митницею, зазначено про те, що вказаних додаткових документів немає в наявності, тому надати їх неможливо та зроблено посилання на лист продавця OU LALIBELLOS від 25.04.2013 вих. № 04-25 (щодо митної декларації МД-2 № 112050000/2013/013474 від 04.06.2013 р.).

За результатами розгляду поданих позивачем документів, митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товарів, згідно з якими вартість задекларованих позивачем товарів митним органом визначено за другорядним методом її визначення 2а, тобто, за ціною договору щодо ідентичних товарів, згідно з наявною у митного органу інформації:

Також, вказані вище рішення про коригування митної вартості товарів мотивовані тим, що у митного органу наявна інформація щодо іншої митної вартості ідентичних товарів, що призвело до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товарів, заявленої декларантом. Метод визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), не може бути застосований через те, що використані декларантом відомості не підтверджені документально, не визначені достовірно. Декларантом не подано документи, які підтверджують митну вартість, а також декларант не надав додаткових документів, що витребувані митницею

Відповідно до ст. 49 МК України встановлено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Ч.ч. 1, 2 ст. 52 МК України передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та главою 8 вказаного розділу.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно з ч. 1 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Як зазначено у постанові Верховного Суду України від 31.03.2015 року 21-127а15, аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов'язковою, оскільки з цією обставиною закон пов'язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Як встановлено судами попередніх інстанцій у цій справі, у митного органу була наявна інформація щодо іншої митної вартості ідентичних товарів ніж та вартість, яка заявлена позивачем.

Вказані обставини, а також наявність розбіжностей у поданих позивачем документах, призвели до виникнення обґрунтованих сумнівів у правильності визначення митної вартості товарів, заявленої декларантом.

Отже, враховуючи положення ч. 3 ст. 53 Митного Кодексу України, митниця правомірно витребувала у декларанта додаткові документи.

Проте, додаткові документи надані декларантом не у повному обсязі.

Крім того, подані декларантом додаткові документи не спростовують обґрунтовані сумніви митного органу у правильності визначення митної вартості.

Серед додаткових документів позивачем подано висновки Запорізької ТПП про вартісні характеристики товару. Проте, статтями 3, 11 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" встановлено, що одним із завдань торгово-промислових палат є надання довідково-інформаційних послуг та практичної допомоги підприємцям у проведенні торговельно-економічних операцій на внутрішньому і зовнішньому ринках. Разом з цим, торгово-промислові палати наділені правом на прийняття замовлень українських та іноземних підприємців, які полягають в проведенні експертизи стосовно якості, кількості, комплектності товарів (у тому числі експортних та імпортних) та визначенні їх вартості, проте право на визначення митної вартості товарів торгово-промисловими палатами не закріплене у нормах чинного законодавства.

Таким чином, інформація щодо іншої митної вартості ідентичних товарів ніж та вартість, яка заявлена позивачем та наявність розбіжностей у поданих позивачем документах призвели до виникнення обґрунтованих сумнівів у правильності визначення митної вартості товарів, заявленої декларантом.

У зв’язку з цим, митниця правомірно витребувала у декларанта додаткові документи та у зв’язку з їх ненаданням у повному обсязі прийняла рішення про коригування митної вартості товарів, внаслідок чого декларанту надано картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Враховуючи вищенаведене, вважаю, що постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 14.08.2013 року та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26.11.2013 року належало також скасувати у частині задоволення позовних вимог про визнання протиправними дій Запорізької митниці Державної митної служби України щодо направлення запитів про надання додаткових документів, які підтверджують заявлену митну вартість та обраний метод її визначення; визнання протиправними та скасування рішень Запорізької митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів; визнання протиправними та скасування карток відмови Запорізької митниці в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення та відмовити у позові повністю.

Суддя Л.Л. Мороз