Справа № 810/2138/15
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2015-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2015 року (11:02) м. Київ №810/2138/15

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнової А.О., за участю секретаря судового засідання Луценко К.Ю., розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРК Інжиніринг" до Вишгородської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

за участю представників сторін

позивача - Коновал Т.В., довіреність б/н від 19.05.2015

відповідача - Левченко Л.А., довіреність від 18.03.2015 №513/9/10-036

Суть спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «ТРК ІНЖИНІРИНГ» (далі - позивач) звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Вишгородської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Вишгородської ОДПІ ГУ ДФС України у Київській області № від 02.04.2015.

Позовні вимоги мотивовані безпідставністю висновків податкового органу, викладених в акті №536/15-01/38757831 від 26.03.2015 «Про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість ТОВ «ТРК ІНЖИНІРИНГ» за грудень 2014 року» щодо встановлення порушення п. 198.6 ст. 198, п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, результаті чого підприємством завищено податковий кредит за листопад 2014 року на суму 14795,42 грн.

Позивач стверджує, що його контрагентом ПБП «ІНТЕГРОВАНІ ІНФОРМАЦІЙНІ СИСТЕМИ» відповідно до порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних було зареєстровано у Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №6 від 28.10.2014, про що свідчить квитанція № 1, в якій зазначено, що документ прийнято 30.10.2014 о 15:58:12 та призначено реєстраційний номер №.

Позивач зазначає, що ним було отримано витяг з Єдиного державного реєстру податкових накладних №16130801 від 16.04.2014, згідно якого вбачається, що податкова накладна № 6 від 28.10.2014 на суму ПДВ 14795,42 зареєстрована в Єдиному державному реєстрі податкових накладних.

Крім того позивач зазначає, що під час подання декларації з податку на додану вартість за листопад 2014 року ТОВ «ТРК «Інжиніринг» було допущено помилку в даті виписаної ПБП «Інтегровані інформаційні системи» податкової накладної №6, вказану помилку було відкориговано шляхом подання 22.01.2015 уточнюючого розрахунку податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за листопад 2014 року.

Відповідач позов не визнав, зазначив, що відповідно до наявного інформаційного ресурсу встановлено відсутність факту реєстрації податкової накладної від 28.11.2014 № 6 в сумі ПДВ 14795,12 грн. ПБП «ІНТЕГРОВАНІ ІНФОРМАЦІЙНІ СИСТЕМИ» в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Тому відповідач зазначає, що ТОВ «ТРК ІНЖИНІРИНГ» в порушення вимог п. 201.10 ст. 201, п. 198.6 ст. 198 ПК України включено до складу податкового кредиту податкову накладну, яка не зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних, чим завищено податковий кредит по декларації з ПДВ за листопад 2014 року в сумі 14795,42 грн.

Представник позивача в судовому засіданні адміністративний позов підтримав, просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши сторін та оцінивши докази, які є у справі, суд

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТРК ІНЖИНІРИНГ», ідентифікаційний код юридичної особи 38757831, зареєстроване в якості юридичної особи 29.07.2013, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 12.01.2015 (а.с.36-37).

Позивач зареєстрований як платник податку на додану вартість 01.10.2013 за №200140689, що підтверджується витягом з Реєстру платників податків на додану вартість №270 (а.с.53).

26 березня 2015 року Вишгородською ОДПІ Головного управління ДФС у Київській області у порядку статті 76 глави 8 розділу ІІ Податкового кодексу України проведено камеральну перевірку податкової звітності з податку на додану вартість ТОВ «ТРК ІНЖИНІРИНГ» за листопад 2014 року.

Результати перевірки оформлені актом перевірки від 26.03.2015 №536/15-01/38757831 (далі - акт перевірки) (а.с.146-149).

Актом перевірки встановлено, що згідно декларації з податку на додану вартість за листопад 2014 року (від 15.12.2014 №), додатку 5 до неї (від 15.12.2014 №), додатку 1 (від 15.12.2014 №), додаток № 2 (від 15.12.2014 №), додаток 8 (від 15.12.2014 №) та реєстру отриманих та виданих податкових накладних (від 15.12.2014 №) підприємством до складу податкового кредиту віднесена сума ПДВ 14795,42 грн. за податковою накладною від 28.11.2014 № 6 по контрагенту ПБП «ІНТЕГРОВАНІ ІНФОРМАЦІЙНІ СИСТЕМИ», що не зареєстрована в ЄРПН.

В акті перевірки відповідачем зазначено, що відповідно до наявного інформаційного ресурсу встановлено відсутність факту реєстрації податкової накладної від 28.11.2014 №6 в сумі ПДВ 14795,12 грн. ПБП «ІНТЕГРОВАНІ ІНФОРМАЦІЙНІ СИСТЕМИ» (ІПН продавця 03), в Єдиному реєстрі податкових накладних.

У висновках акту перевірки встановлено порушення вимог п. 198.6 ст. 198, п. 201.10 ст. 201 ПК України, в результаті чого підприємством завищено податковий кредит за листопад 2014 року на суму 14795,42 грн.

Акт перевірки було покладено відповідачем в основу прийнятого податкового повідомлення-рішення від 02.04.2015 №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 18494,27 грн., з яких за основним платежем 14795,42 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 3698,85 грн. (а.с.11).

20.04.2015 позивач подав до Вишгородської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області заперечення на акт перевірки за вих. №2004/15-1 (а.с.108-110). Листом від 27.04.2015 №2679/10/15-01/853 «Про надання відповіді на заперечення по акту камеральної перевірки від 26.03.2015 №536/15-01/38757831» відповідач повідомив позивача, що за результатами розгляду заперечень до акту перевірки від 26.03.2015 №536/15-01/38757831, висновок акту перевірки залишено без змін (а.с.111-112).

Не погоджуючись із податковим повідомленням-рішенням відповідача, яким ТОВ «ТРК ІНЖИНІРИНГ» донараховано грошові зобов'язання з податку на додану вартість, позивач звернувся до суду.

Перевіряючи обґрунтованість позовних вимог судом встановлено, що позивачем 15.12.2014 засобами телекомунікаційного зв'язку до відповідача було подано декларацію з податку на додану вартість за листопад 2014 року із додатками №1,5,8 (а.с.65-69), яку прийнято відповідачем, що підтверджується квитанцією №2, згідно якої документ доставлено 15.12.2014 о 17:05 год. (а.с.64).

Відповідно до додатку 5 «Розшифровка податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» за листопад 2014 року до суми податкового кредиту з податку на додану вартість було включено суму податку на додану вартість 43128,76 грн. по взаємовідносинах з контрагентом позивача ПБП «ІНТЕГРОВАНІ ІНФОРМАЦІЙНІ СИСТЕМИ» (ІПН 03) (а.с.68).

Згідно реєстру виданих та отриманих податкових накладних за листопад 2014 року податковий кредит по взаємовідносинах з ПБП «ІНТЕГРОВАНІ ІНФОРМАЦІЙНІ СИСТЕМИ» (ІПН 03) сформовано на підставі податкових накладних: №6 від 28.11.2014 на суму 88772,54 грн., у тому числі податок на додану вартість 14795,42 грн., №3 від 06.11.2014 на суму 120000,00 грн., у тому числі податок на додану вартість 20000,00 грн., №77 від 20.11.2014 на суму 50000,00 грн., у тому числі податок на додану вартість 8333,33 грн. (а.с.57-63).

Разом з тим судом встановлено, що в Реєстрі виданих та отриманих податкових накладних, що доданий до податкової декларації з податку на додану вартість за листопад 2014 року позивачем неправильно зазначено дату складання податкової накладної, а саме « 28.11.2014» замість правильної « 28.10.2014», що підтверджується наявною в матеріалах справи копією податкової накладної №6 від 28.10.2014 (а.с.12).

Позивачем було подано 22.01.2015 уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за листопад 2014 року, а саме в уточнюючому додатку № 5 до розрахунку у розділі «Податковий кредит» у графі № 4 було відображено по стовпчику «період складання податкової накладної» - « 11.2014», по стовпчику «обсяг постачання (без податку на додану вартість)» - «-215643,79», по стовпчику «сума ПДВ» - «-43128,76», в той час в графі №5 вказано правильний період складання податкової накладної та розділено по сумах дві податкові накладні, що виписані ПБП «Інтегровані інформаційні системи»: по стовпчику «період складання податкової накладної» - « 10.2014», по стовпчику «обсяг постачання (без податку на додану вартість)» - « 73977,12», по стовпчику «сума ПДВ» - « 14795,42».

Вказаний уточнюючий розрахунок був направлений відповідачу засобами телекомунікаційного зв'язку та був прийнятий останнім 22.01.2015 о 17:16 год., що підтверджується квитанцією № 2 (а.с.71).

Суд зазначає, що позивачем також виправлено помилку в Реєстрі виданих та отриманих податкових накладних, що доданий до декларації з податку на додану вартість за листопад 2014 року в частині дати видачі податкової накладної № 6 відповідно до п. 50.1 ст. 50 ПК України методом «сторно», враховуючи вимоги Наказу Міністерства фінансів України від 22.09.2014 № 958 «Про затвердження форми реєстру виданих та отриманих податкових накладних та порядку його ведення», який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10.10.2014 за №1228/26005 (а.с.80).

Вказаний реєстр, яким було виправлено помилку, було прийнято відповідачем 12.02.2015 р10:39 год. , що підтверджується квитанцією №2 (а.с.75).

Згідно п. 2 розділу V «Порядок здійснення уточнення показників» вказаного наказу при виправлені помилки методом «сторно» до Реєстру одночасно вносяться два записи: помилковий запис зі знаком «-» та правильний запис зі знаком «+», у зв'язку з чим в Реєстрі виданих та отриманих податкових накладних за січень 2015 року сторновані суми операцій по контрагенту ПБП "Інтегровані інформаційні системи", зокрема, загальна сума включаючи податок на додану вартість 88772,54 грн., сума операції без податку на додану вартість 73977,12 грн. та сума податку на додану вартість 14795,12 грн. за податковою накладною №6 від 28.11.2010 та внесено правильний запис по податковій накладній № 6 від 28.10.2014 із зазначенням таких самих сум із значенням "+".

Таким чином на момент проведення відповідачем камеральної перевірки податкової звітності з податку на додану вартість ТОВ «ТРК ІНЖИНІРИНГ» за листопад 2014 року, позивачем вже було подано уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість за листопад 2014 рік від 22.01.2015 та усунуто помилку в даті податкової накладної № 6 від 28.10.2014, однак вказані зміни не були враховані відповідачем при проведенні перевірки та прийнятті спірного податкового повідомлення-рішення.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів (в тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною (п. 198.2 ст. 198 ПК України).

Згідно з п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

При цьому, відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового Кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця (п. 201.6 ст. 201 ПК України).

Згідно з п. 201.7 ПК України податкова накладна виписується на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому ст. 183 цього Кодексу (п. 201.8 ст. 201 ПК України).

Податкова накладна видається платником податку, якій здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

До обов'язкових реквізитів податкової накладної, перелік яких закріплений в підпункті 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, законодавець відносить:

а) порядковий номер податкової накладної;

б) дата виписування податкової накладної;

в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг;

г) податковий номер платника податку (продавця та покупця);

ґ) місцезнаходження юридичної особи-продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку;

д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг;

е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг;

є) ціна постачання без урахування податку;

ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні;

з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку;

и) вид цивільно-правового договору;

і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

ї) номер та дата митної декларації, за якою було здійснено митне оформлення товару, ввезеного на митну територію України.

Матеріали справи свідчать, що податковий кредит на суму 14795,42 грн. сформовано на підставі належно оформленої податкової накладної № 6 від 28.10.2014.

Судом встановлено, що фактично податковий орган дійшов до висновку про заниження позивачем сум податку на додану вартість на підставі твердження про відсутність реєстрації податкової накладної №6 від 28.10.2014 в Єдиному реєстрі податкових накладних, яка була встановлена відповідно до наявного інформаційного ресурсу, а саме АС «Податковий блок» в розділі «співставлення реєстрів», з приводу чого суд зазначає наступне.

Відповідно до абз.2 п.201.10 ст. 201 ПК України (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний надати покупцю податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня (абз.3 п.201.10 ст. 201 ПК України).

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно абз. 9 п.201.10 ст. 201 ПК України відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та/або порушення порядку заповнення податкової накладної не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов'язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов'язань за відповідний звітний період.

Відповідно до п.7 Постанови Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 р. N 1246 «Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних» (далі - Постанова №1246) після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі до Державної податкової служби здійснюється їх розшифрування, перевіряється електронний цифровий підпис, визначається відповідність електронного документа формату (стандарту), затвердженому Державною податковою службою, та проводиться їх реєстрація.

Згідно п.8 Постанови №1246 для підтвердження прийняття податкової накладної та/або розрахунку коригування до реєстрації продавцю видається квитанція в електронній формі у текстовому форматі, у якій зазначаються реквізити зазначених документів, відповідність електронного документа формату (стандарту), затвердженому Державною податковою службою, результати перевірки електронного цифрового підпису, інформація про продавця, дата та час прийняття, реєстраційний номер, податковий період, за який подається податкова накладна та/або розрахунок коригування. Квитанція, на яку накладається електронний цифровий підпис Державної податкової служби, підлягає шифруванню та надсилається продавцеві засобами телекомунікаційного зв'язку. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в Державній податковій службі.

Таким чином суд зазначає, що підтвердженням реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі або витяг з Єдиного реєстру податкових накладних.

Разом з тим судом встановлено, що податкова накладна №6 від 28.10.2014 була зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних, що підтверджується квитанцією про прийняття податкової накладної №1, в якій зазначено, що документ прийнято 30.10.2014 о 15:58:12 та призначено реєстраційний номер № (а.с.14) та витягом з Єдиного реєстру податкових накладних №16130801 (а.с.13).

Суд зазначає, що судом ухвалою від 24.06.2015 витребувано від відповідача письмові пояснення про те, чому податковим органом підчас перевірки не враховано уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість за листопад 2014 року від 22.01.2015, однак таких пояснень до суду не надано, а тому підстави неврахування під час камеральної перевірки 26.03.2015 показників уточнюючого розрахунку з податку на додану вартість за листопад 2014 року суду не відомі.

Так, одним з принципів розгляду податкових спорів, відповідно до статті 4 Податкового Кодексу України є принцип презумпції добросовісності та рішень платника податків, у зв'язку з чим передбачається, що дії платників податків, які мають своїм результатом одержання податкової вигоди економічно виправдані, а відомості, що містяться у податкових деклараціях, податкових накладних та інших первинних документах, є достовірними. Надання податковому органу всіх належним чином оформлених документів, передбачених законодавством про податки та збори, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, якщо податковим органом не встановлено та не доведено, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, є наслідком укладення нікчемних правочинів або коли відомості ґрунтуються на інших документах, недійсність яких установлена судом.

Аналізуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що позивачем в жовтні 2014 року правомірно включено до податкового кредиту суму податку на додану вартість згідно податкової накладної №6 від 28.10.2014, яка оформлена відповідно до вимог законодавства та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних, підтвердженням чого є відповідна квитанція №1, а наявність суперечливої інформації в інформаційному ресурсі відповідача не може слугувати належним доказом відсутності реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Частиною 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли судом здійснюється розгляд справ про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, у яких обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач, як суб'єкт владних повноважень, доказів, які б спростовували доводи позивача про наявність реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних не надав.

За таких обставин, системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Під час звернення до суду позивачем сплачено судовий збір в сумі 182,70 грн. згідно платіжного доручення №1147 від 18.05.2015.

Понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 182,70 грн. підлягають стягненню на його користь відповідно до положень статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України з Державного бюджету.

В судовому засідання 18.08.2015 проголошено вступну та резолютивну частини постанови, повний текст постанови виготовлено 25.08.2015

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Вишгородської ОДПІ ГУ ДФС Київської області № від 02.04.2015.

3. Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРК ІНЖИНІРИНГ» (ідентифікаційний код юридичної особи 38757831, місцезнаходження юридичної особи 04070, місто Київ, вулиця Боровичів Тік, будинок 35, літера А) 182,70 грн. (сто вісімдесят дві грн. 20 коп.) судового збору.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Кушнова А.О.