Справа № 824/1616/14-а
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2015-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2015 року м. Київ К/800/51556/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Калашнікової О.В.
Чумаченко Т.А.
Леонтович К.Г.
розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "КБ Юнайтед" на постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 08 травня 2014 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 02 вересня 2014 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "КБ Юнайтед" до Головного управління Міндоходів у Чернівецькій області, третя особа: Чернівецька митниця Міндоходів, про скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и л а:

Товариство з обмеженою відповідальністю "КБ Юнайтед" звернулося в суд з позовом до Головного управління Міндоходів у Чернівецькій області, в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення відповідача у вигляді податкової консультації №19/10/24-00-15-04-12 від 09.01.2014 року та дозволити без сплати ввізного мита відчужити вантажний автомобіль-тягача марки Renault Magnum 480-19 T, ідентифікаційний номер: VF611GTA000136464, рік випуску 18.01.2005 року, реєстраційний № ВР-VR-17 і напівпричеп типу кузов фургон марки Schmitz SKO 24 (тривісний), ідентифікаційний номер: WSMS471, рік випуску: 06.08.2004 року, реєстраційний № ОН-47-РХ.

Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідач листом №19/10/24-00-15-04-12 від 09.01.2014 року надав позивачеві письмову податкову консультацію, якою дозволив відчужити транспортний засіб, що був ввезений у якості іноземної інвестиції, лише після сплати у повному обсязі всіх податків та зборів, передбачених законодавством України на день ввезення цього автомобіля, що, на думку позивача, суперечить положенням законодавства. Зокрема, ТОВ "КБ Юнайтед", зазначає, що до статутного капіталу позивача було внесено вантажний автомобіль-тягач марки Renault Magnum 480-19 T, ідентифікаційний номер: VF611GTA000136464, рік випуску 18.01.2005 року, реєстраційний № ВР-VR-17 і напівпричеп типу кузов фургон марки Schmitz SKO 24 (тривісний), ідентифікаційний номер: WSMS471, рік випуску: 06.08.2004 року, реєстраційний № ОН-47-РХ. Дана інвестиція була ввезена 31.12.2008 року про що видані відповідні векселя, на звороті яких зроблені відповідні відмітки митним органом. У цей же день інвестиція взята на баланс позивача. Згодом ця інвестиція була зареєстрована в порядку, передбаченому чинним законодавством, про що начальником управління зовнішніх зносин та зовнішньоекономічної діяльності ОДА 14.01.2009 року видане відповідне інформаційне повідомлення. Сплата ввізного мита вимагалась лише протягом трьох років з часу зарахування іноземної інвестиції на баланс підприємства, а оскільки таке зарахування відбулося 31.12.2008 року, то реалізація позивачем вищевказаного транспортного засобу у 2014 році сплати мита не вимагає.

Постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 08 травня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 02 вересня 2014 року, у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з оскаржуваними судовими рішеннями, ТОВ "КБ Юнайтед" звернулося до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, у якій просить їх скасувати та задовольнити позов.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, позивач звернувся з запитом до податкового органу про надання податкової консультації з приводу відчуження транспортних засобів які ввезені, як іноземна інвестиція.

Листом №19/10/24-00-15-04-12 від 09.01.2014 року податковий орган надав позивачеві письмову податкову консультацію, якою дозволив відчужити транспортний засіб, що був ввезений у якості іноземної інвестиції, лише після сплати у повному обсязі всіх податків та зборів, передбачених законодавством України на день ввезення цього автомобіля.

Також судами попередніх інстанцій встановлено, що змінами №3 до статутного капіталу позивача, було внесено вантажний автомобіль-тягач марки Renault Magnum 480-19 T, ідентифікаційний номер: VF611GTA000136464, рік випуску 18.01.2005 року, реєстраційний № ВР-VR-17 і напівпричіп типу кузов фургон марки Schmitz SKO 24 (тривісний), ідентифікаційний номер: WSMS471, рік випуску: 06.08.2004 року, реєстраційний № ОН-47-РХ.

Дана інвестиція була ввезена 31.12.2008 року, про що видані відповідні векселя, на звороті яких зроблені відповідні відмітки митного органу. У цей же день інвестиція взята на баланс позивача.

Згодом інвестиція була зареєстрована в порядку, передбаченому чинним законодавством, про що свідчить відповідне інформаційне повідомлення ОДА від 14.01.2009 року.

Відмовляючи у задоволенні позову, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що надана податкова консультація видана відповідно до вимог діючого законодавства та є правомірною.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів першої і апеляційної інстанцій про відсутність підстав для задоволення позову та зазначає наступне.

Відповідно до підпункту 14.1.172 пункту 14.1 ст.14 Податкового кодексу України податкова консультація - допомога контролюючого органу конкретному платнику податків стосовно практичного використання конкретної норми закону або нормативно-правового акта з питань адміністрування, нарахування та сплати податків чи зборів, контроль за справлянням яких покладено на такий контролюючий орган.

Відповідно до ст. 52 ПК України податкова консультація має індивідуальний характер і може використовуватися виключно платником податків, якому надано таку консультацію. За вибором платника податків консультація надається в усній, письмовій або електронній формі. Консультація, надана в письмовій або електронній формі, обов'язково повинна містити опис питань, що порушуються платником податків, з урахуванням фактичних обставин, вказаних у зверненні платника податків, обґрунтування застосування норм законодавства та висновок з питань практичного використання окремих норм податкового законодавства.

Статтею 53 ПК України передбачено, що платник податків може оскаржити до суду наказ про затвердження узагальнюючої податкової консультації або надану йому індивідуальну податкову консультацію як правовий акт індивідуальної дії, викладені в письмовій або електронній формі, які, на думку такого платника податків, суперечать нормам або змісту відповідного податку чи збору.

Скасування судом наказу про затвердження узагальнюючої податкової консультації або індивідуальної податкової консультації є підставою для надання нової податкової консультації з урахуванням висновків суду.

Протягом 30 календарних днів із дня набрання законної сили рішенням суду про скасування наказу про затвердження узагальнюючої податкової консультації або індивідуальної податкової консультації центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, або контролюючий орган з урахуванням висновків суду зобов'язані опублікувати узагальнюючу податкову консультацію або надати платнику податків індивідуальну податкову консультацію.

Аналіз даних норм дає підстави вважати, що податкова консультація є роз'ясненням щодо практичного застосування конкретних податкових норм у кожному окремому випадку. Така консультація має ознаки правового акту індивідуальної дії не являється за своєю правовою природою рішенням суб'єкта владних повноважень, має консультативний характер, не породжує та не припиняє прав і обов'язків для особи, яка звернулась за такою консультацією. Така консультація може бути визнана недійсною в судовому порядку лише у випадку її суперечності нормам або змісту відповідного податку чи збору. Наслідком визнання такої консультації недійсною є підставою для надання нової консультації з урахуванням висновків суду.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, позивачем не вказано, в чому саме полягає суперечність висновків, наданих у консультації, нормам податкового законодавства.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку про те, що оскаржувана податкова консультація №19/10/24-00-15-04-12 від 09.01.2014 року за своїм змістом не може вважатися рішенням суб'єкта владних повноважень, не створює та не припиняє права та обов'язки позивача, а являється лише роз'ясненням платнику податків - ТОВ «КБ Юнайтед» щодо практичного застосування конкретних податкових норм відповідно до його запиту від 27.12.2013 року №27. Дана консультація не містить зобов'язань стосовно позивача на вчинення будь-яких дій, не породжує жодних обов'язків у сфері публічно-правових відносин, а тому не підлягає скасуванню.

Щодо вимоги позивача відносно надання дозволу без сплати ввізного мита відчужити вантажний автомобіль-тягач, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 546 Митного кодексу України митниця є митним органом, який у зоні своєї діяльності забезпечує виконання завдань, покладених на органи доходів і зборів. Митниця є територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, і підпорядковується йому. Не допускається втручання у діяльність митниць інших територіальних органів центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Згідно з статтею 544 Митного кодексу України основними завданнями органів доходів і зборів є: забезпечення справляння митних платежів, контроль правильності обчислення, своєчасності та повноти їх сплати, застосування заходів щодо їх примусового стягнення у межах повноважень, визначених цим Кодексом, Податковим кодексом України та іншими актами законодавства України, організація застосування гарантій забезпечення сплати митних платежів, взаємодія з банківськими установами та незалежними фінансовими посередниками, що надають такі гарантії; застосування передбачених законом заходів митно-тарифного та нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, здійснення контролю за дотриманням усіма суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності та громадянами встановлених законодавством заборон та обмежень щодо переміщення окремих видів товарів через митний кордон України; здійснення заходів щодо недопущення переміщення через митний кордон України товарів, на які встановлені заборони та/або обмеження щодо переміщення через митний кордон України, а також товарів, які не відповідають вимогам якості та безпеки.

Таким чином, суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку про те, що Головне управління Міндоходів у Чернівецькій області не уповноважене на розгляд питання зняття обмежень на відчуження транспортних засобів позивача, а тому позовна вимога про надання дозволу без сплати ввізного мита відчужити вантажного автомобіля-тягача, задоволенню не підлягає.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За правилами частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 222, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "КБ Юнайтед" залишити без задоволення.

Постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 08 травня 2014 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 02 вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, встановленими статтями 237, 238, 239-240 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: