Справа № 2-а-41/2010
Суддя: Висоцький М. Т.
Дата ухвалення: 2010-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Врадіївський районний суд Миколаївської області
ПОСТАНОВА

13.12.10 року Врадїївський районний суд Миколаївської області у складі головуючого судді Висоцького М.Т., розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Врадіївка справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора Первомайської роти ДПС з ОДДЗ УДАЇ ОСОБА_2 про визнання його дій протиправними та скасування винесеної ним постанови серії ВЕ № 225136 від 14.10.2010 року про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн.,-

встановив:

позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до інспектора Первомайської роти ДПС з ОДДЗ УДАЇ ОСОБА_2, в якому просить суд визнати неправомірнимт дії цієї посадової особи і скасувати винесену нею постанову серії ВЕ № 225136 від 14.10.2010 року про притягнення його ( позивача ) до адміністративної відповідальності по ст.. 122 ч.2 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн.

Мотивуючи свої позовні вимоги позивач вказує, що винесена відповідачем постанова є незаконною оскільки він, керуючи своїм автомобілем марки Форд, державний номер НОМЕР_1 по вулиці Київська м. Первомайська Миколаївської області не порушував правил дорожнього руху та надав перевагу у русі автомобілям, що рухалися на перехресті регульованому світлофором і виконав вимоги дорожньої розмітки 1.12, що може підтвердити свідок ОСОБА_3, який в той час перебував з ним в автомобілі в якості пасажира. Протокол був складений відповідачем без наявності доказів його вини в скоєнні вказаного правопорушення.

У судовому засіданні позивач підтвердив свої вимоги і просить їх задовольнити.

Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з»явився та не надав своє заперечення на позов або додаткові докази про правомірність оспорюваного рішення.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив суду, що в той день, коли на ОСОБА_1 був складений працівником ДАІ протокол, він знаходився в салоні керованого ОСОБА_1 автомобіля в якості пасажира і бачив, що при під»їзді до перехрестя регульованому світлофором, позивач виконав вимоги дорожньої розмітки 1.12 ПДР і надав перевагу в русі іншим автомобілям, які рухалися спереду. При складанні протоколу свідків не було.

3»ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив слідуюче.

З установчої частини протоколу про адміністративне правопорушення серії ВЕ № 187285 складеного 14.10.2010 року, інспектором Первомайської роти ДПС з ОДДЗ УДАЇ ОСОБА_2 ( відповідача ) вбачається, що ОСОБА_1 14.10.2010 о 15 годині 20 хвилин, керуючи автомобілем марки «Форд» номерний знак НОМЕР_1 по вулиці Київській міста Первомайська ( дослівний витяг з протоколу ) : « при наданні переваги у русі автомобілям, що рухалися на перехресті, регульованому світлофором, не виконав дорожньої розмітки 1.12 «стоп лінія»», чим порушив вимоги п. 16.3 Правил дорожнього руху, дії якого кваліфіковано по ст.. 122 ч.2 КУпАП.

Як вбачається з протоколу, свідків при складанні протоколу не було і їх пояснення до протоколу не долучалися. Інші докази до протоколу також не долучалися.

Пояснення від ОСОБА_1 не відбиралося і даних про його відмову від дачі пояснень не зафіксовано.

В графі протоколу де передбачено пояснення особи, яка притягується до адмінвідповідальності значиться виконаний від імені правопорушника запис « не згоден».

На підставі вказаного протоколу в цей же день 14.10.2010 року інспектор Первомайської роти ДПС з ОДДЗ УДАЇ ОСОБА_2 ( відповідач), як посадова особа наділена владними повноваженнями, виніс постанову серії ВЕ № 225136 в справі про

адміністративне правопорушення, згідно якої позивач ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП і на нього накладено. адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн., яку позивач оскаржив до суду просить скасувати, як незаконну.

Проаналізувавши встановлені судом факти та дослідивши наявні в справі та добуті в ході судового розгляду справи докази, суд вважає, що заявлені позивачем вимоги є обгрунтованими і підлягають новому задоволенню з наступних підстав.

Проводячи провадження в справі про адміністративне правопорушення, інспектор Первомайської роти ДПС з ОДДЗ УДАЇ ОСОБА_2 ( відповідач), являючись посадовою особою наділеною владними повноваженнями, зобов»язаний був при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно позивача та винесенні постанови про притягнення останнього до адміністративної відповідальності, діяти у відповідності з розпорядженням міністерства внутрішніх справ від 21.05.2009 року № 466 «Про організацію роботи підрозділів ДАІ з профілактики правопорушень і з застосуванням засобів фото і кінозйомки, відеозапису», яка вимагає від працівників ДАІ ( п. 7.6) « виключати випадки складання відносно водіїв транспортних засобів адміністративних протоколів без доведення їхньої вини чи достатніх доказів допущення ними порушень ПДР ( фото відеоматеріалів, показань свідків».

Встановлені судом вищезазначені факти вказують на те, що відповідач проводячи провадження по даній справі, порушив вимоги ст..ст. 245, 252, 278 та 280 КУпАП та не забезпечив всебічне повне з»ясування обставин справи та не вирішив її у точній відповідності з законом.

Незважаючи на заперечення позивача своєї вини, відповідач не встановив та не долучив до справи докази його вини. Висновок про винуватість ОСОБА_1 грунтується лише на даних протоколу складеного ним же самим з порушенням вимог ст.. 256 КУпАП.

Відповідно до ст.. 280 КУпАП посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов»язана з»ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом»якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяну майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з»ясувати інші обставини, що мають значення по справі.

Ці вимоги закону відповідачем не були додержані. При прийнятті рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності ним були використанні сумнівні докази.

За вимогами ст.. 62 Конституції України обвинувачення не може грунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припищеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд вважає, що за таких обставин постанову інспектора ДПС ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адмінвідповідальності по ст,. 122 ч.2 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн. слід визнати не обгрунтованою, а висновки, які покладені в її основу щодо винуватості цієї особи такими, що зроблені без належного дослідження всіх даних, які могли суттєво вплинути на правильність даного рішення.

Зазначене вище також свідчить, що посадова особа ( відповідач) при складанні протоколу та при розгляді справи про адміністративне правопорушення діяла протиправно, а тому рішення цієї особи за результатами розгляду адміністративної справи підлягає скасуванню.

Керуючись ст..ст. 11, 71, 86, 159-163, 167 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

позов ОСОБА_1 про визнання дій інспектора Первомайської роти ДПС з ОДДЗ УДАЇ ОСОБА_2 протиправними та скасування

винесеної ним постанови серії ВЕ № 225136 від 14.10.2010 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. - задовольнити повністю.

Визнати дії інспектора Первомайської роти ДПС з ОДДЗ УДАІ ОСОБА_2 щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.2 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн., протиправними.

Скасувати постанову інспектора Первомайської роти ДПС з ОДДЗ УДАІ ОСОБА_2, серії ВЕ № 225136 від 14.10.2010 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ст. 122 ч.2 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Рішення місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточним і оскарженню підлягає.

Суддя