Справа № 2а-527/12/1070
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2015-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2015 року м. Київ К/9991/40526/12

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:
головуючого судді-доповідача:Усенко Є.А.,
суддів: Степашка О.І., Цвіркуна Ю.І.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні

касаційну скаргу Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Київської області Державної податкової служби

на постанову Київського окружного адміністративного суду від 15.02.2012

та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 31.05.2012

у справі № 2-а-527/11/1070 Київського окружного адміністративного суду

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) «Виробниче підприємство «Мебітар-Пак»

до Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Київської області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 15.02.2012, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 31.05.2012, позов задоволено: визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Білоцерківської ОДПІ від 26.01.2012 № 69/.

У касаційній скарзі ОДПІ просить скасувати ухвалені у справі судові рішення, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Позивач не реалізував процесуальне право надати заперечення проти касаційної скарги.

Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Фактичною підставою для збільшення у податковому обліку позивача грошового зобов'язання із податку на додану вартість та застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) згідно з податковим повідомленням-рішенням, з приводу правомірності якого виник спір, стали висновки контролюючого органу, викладені в акті перевірки від 11.01.2012 № 69/. Згідно з цим актом підприємство порушило норми пункту 201.6 ст. 201 Податкового кодексу України (ПК): завищено податковий кредит на загальну суму 122029,00 грн. у податковому обліку за травень 2011 року за нікчемним правочином з поставки позивачу від ПП «Старкард-пром» товару (крафт ламінований, клапан до мішків). Висновок про нікчемність вказаного правочину обґрунтований відсутністю доказів транспортування товару (відсутні товарно-транспортні накладні) та підписом документів, підписаних від імені ПП «Старкард-пром» не уповноваженою особою.

За наслідками перевірки ОДПІ стосовно позивача прийняла податкове повідомлення-рішення від 26.01.2012 № 69/ про збільшення грошового зобов'язання із податку на додану вартість у сумі 122029,00 грн. за основним платежем та 1,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

У судовому процесі встановлено, що за податковими накладними, виписаними ПП «Старкард-пром» за наслідками поставки позивачу товару (крафт ламінований, клапан до мішків) за договором поставки товарів від 29.04.2011 № 16, позивач сформував податковий кредит у податковій декларації з податку на додану вартість за травень 2011 року.

Відповідно до абзаців першого-третього пункту 198.3 ст. 198 ПК податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу (підпункт 198.6 ст. 198 ПК).

За змістом наведених норм право платника податків на включення сум ПДВ до податкового кредиту обумовлено юридичним складом, до якого входять такі юридичні факти, як придбання цим платником податків товарів (послуг), основних фондів (необоротних активів) (щодо останніх, крім того, будівництво, спорудження, створення), призначених для використання в оподатковуваних операціях, що відповідають цілям його господарської діяльності; підтвердження обліковими, розрахунковими документами, зокрема податковою накладною, виписаною постачальником - платником ПДВ, митною декларацією (іншими подібними документами, перелік яких встановлений пунктом 201.11 ст. 201 ПК) сум витрат на придбання товару (послуг) та ПДВ, нарахованого (сплаченого) в ціні придбання товару (послуг).

Заперечуючи проти позову та доводячи правомірність зменшення у податковому обліку позивача сум податкового кредиту, задекларованих за податковими накладними, виписаними ПП «Старкард-пром», ОДПІ посилається на відсутність доказів транспортування товару, а також на те, що згідно висновком спеціаліста Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при ГУ МВС України в Київській області від 05.01.2012 № 7 підпис на договорі від 29.04.2011 № 16 та податкових накладних, виписаних на підтвердження виконання цього договору, зроблені не громадянином ОСОБА_4 (керівник ПП «Старкард-пром»), а іншою особою.

Суди попередніх інстанцій на підставі оцінки доказів, а саме: видаткових та податкових накладних, платіжних доручень, оцінка яких відповідає нормам ст. 86 КАС України, встановили факт поставки позивачу від ПП «Старкард-пром» вище вказаних товарів і відповідно до встановлених обставин зробили юридично правильний висновок про правомірне декларування позивачем за наслідками господарських операцій з цим постачальником податкового кредиту.

Оцінка судами попередніх інстанцій висновку спеціаліста Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при ГУ МВС України в Київській області від 05.01.2012 № 7 відповідає правильному застосуванню норми частини першої ст. 69 КАС України, згідно з якою доказами в адміністративній справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Висновок експерта, як засіб доказування в адміністративному судочинстві, відповідно до ст. 82 КАС України розуміється як результат судової експертизи, який повинен відповідати вимогам, встановленим цією статтею, зокрема в ньому повинно бути зазначено, що експерт попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов'язків (частина друга цієї статті). Вище зазначений висновок спеціаліста вимогам наведених норм процесуального права не відповідає.

Доводи касаційної скарги не спростовують правильність висновків судів попередніх інстанцій щодо юридичної оцінки податкового повідомлення-рішення, яке є предметом спору, а відтак відсутні підстави для скасування оскаржуваних судових рішень.

Відповідно до статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, Вищий адміністративний суд України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Київської області Державної податкової служби залишити без задоволення, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 15.02.2012 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 31.05.2012 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку, передбачених статтями 236-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: підписЄ.А. Усенко
Судді: підписО.І. Степашко
підписЮ.І. Цвіркун