Справа № П/811/4278/14
Суддя: Острович С.Е.
Дата ухвалення: 2015-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2015 року м. Київ К/800/34790/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Островича С.Е.
Степашка О.І.
Федорова М.О.
секретаря судового засідання Мартиненко Г. В.

представник позивача Александров С. О.

представник відповідача не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міністерства доходів і зборів у Кіровоградській області на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11 березня 2015 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 08 липня 2015 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Креатив» до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міністерства доходів та зборів в Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИЛА:

Приватне акціонерне товариство «Креатив» (далі - ПАТ «Креатив») звернулось до суду з позовом до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міністерства доходів та зборів в Кіровоградській області (далі - Кіровоградська ОДПІ) в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11 березня 2015 року позов ПАТ «Креатив» задоволено.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 08 липня 2015 року апеляційну скаргу Кіровоградської ОДПІ залишено без задоволення, а постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11 березня 2015 року - залишено без змін.

Не погоджуючись з вказаними рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій Кіровоградська ОДПІ подала касаційну скаргу в якій просить скасувати постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11 березня 2015 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 08 липня 2015 року та прийняти нове рішення, яким відмовити ПАТ «Креатив» у задоволенні позову.

ПАТ «Креатив» подало письмові заперечення на касаційну скаргу Кіровоградської ОДПІ.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 КАС України, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи, наведені у касаційній скарзі, перевіривши матеріали справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлені такі фактичні обставини справи.

Кіровоградської ОДПІ в період з 27 лютого 2014 року по 03 березня 2014 року відповідачем проведено документальну позапланову невиїзну перевірку діяльності ПАТ «Креатив» з питань дотримання податкового законодавства по взаємовідносинах з контрагентами: ТОВ «Парліс» за період з 01 жовтня 2013 року по 31 жовтня 2013 року, ТОВ «Алькормет» за період з 01 жовтня 2013 року по 30 листопада 2013 року, ТОВ «Сюррей» за період з 01 листопада 2013 року по 30 листопада 2013 року. За результатами перевірки складено акт №49/11-23-22-02/31146251 від 06 березня 2013 року.

Перевіркою встановлено порушення позивачем вимог п.198.3, п.198.6 ст.198 ПК України, в результаті чого товариством завищено від'ємне значення різниці між сумою податкових зобов'язань та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду за жовтень 2013 року на суму 2410340, 00 грн., та занижено податок на додану вартість на загальну суму 5210337, 00 грн., в тому числі за листопад 2013 року на суму 5210337, 00 грн.

На підставі акта перевірки відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення: № від 24 березня 2014 року, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на 5210337, 00 грн. та накладено штрафну санкцію - 2605169, 00 грн., та № від 24 березня 2014 року, яким позивачу зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість за жовтень 2013 року на 2410340, 00 грн.

За результатами адміністративного оскарження до податкового органу, скарги ПАТ «Креатив» залишені без задоволення а вказані податкові повідомлення-рішення без змін.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що у періоди, які перевірялись, ПАТ «Креатив» мало господарські відносини з контрагентами ТОВ «Парліс», ТОВ «Алькормет» та ТОВ «Сюррей». Факт виконання господарських зобов'язань сторін підтверджується первинними документами бухгалтерського та податкового обліку а саме: договорами, податковими, видатковими накладними, доказами транспортування та платіжними дорученнями. Перевезення товару здійснювалось ТОВ «Сервіс Ком». Товар придбаний у ТОВ «Парліс», ТОВ «Алькормет» та ТОВ «Сюррей» зберігався у маслосховищі, яке входить до майнового комплексу, котрий позивач орендував у ПП «Еллади», а згодом був використаний у виробництві заміннику жиру молочного та в подальшому був реалізований іншим контрагентам.

Згідно п.198.1. ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту, зокрема, виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Пунктом 198.2. ст. 198 Податкового кодексу України передбачено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів /послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно з п.198.3. ст. 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до ст. 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п.193.1 ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.6. ст. 198 Податкового кодексу України передбачено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог ст. 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п.201.11. ст. 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Статтею 201 Податкового кодексу України передбачені вимоги до податкової накладної яку платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу.

Право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому ст. 183 цього Кодексу.

Податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач здійснював господарські операції з придбання олії соняшникової нерафінованої у контрагентів ТОВ «Парліс», ТОВ «Алькормет» та ТОВ «Сюррей». Реальність, товарність та виконання зазначених договорів підтверджується матеріалами справи.

За рахунок здійснення вказаних операцій ПАТ «Креатив» сформувало податковий кредит.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

У ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» містяться вимоги до первинних документів.

Судами попередніх інстанцій зазначено, що первинні документи по зазначених вище договорах оформлені належним чином та містять достатню інформацію відносно змісту та вартості господарських операцій, які були опосередковані складанням цих документів, та дають змогу вважати, що господарські операції реально відбулися і тягнуть настання реальних правових наслідків.

Суди попередніх інстанцій вірно дійшли до висновку, що податкові повідомлення-рішення від 24 березня 2014 року №, та № від 24 березня 2015 року прийняті необґрунтовано та підлягають скасуванню.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про задоволення позовних вимог ПАТ «Креатив».

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід відхилити, оскільки рішення судів першої та апеляційної інстанцій постановлені з додержанням норм процесуального та матеріального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, а доводи касаційної скарги висновок суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 220, 221, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Головного управління Міністерства доходів і зборів у Кіровоградській області залишити без задоволення, постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11 березня 2015 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 08 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Судді С.Е. Острович
О.І. Степашко
М.О. Федоров