Справа № 2-а-2466/2010
Суддя: Андрущенко-Луценко С. В.
Дата ухвалення: 2010-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
Справа № 2-а-2466/2010
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2010 року м.Миргород

Суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області Андрущенко-Луценко С.В., розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Миргородському районі Полтавської області про визнання дій неправомірними та про стягнення недоплаченої соціальної державної допомоги до пенсії, як дитині війни, -

в с т а н о в и в :

10.11.2010 року ОСОБА_1 звернувся до Миргородського міськрайонного суду з вищезазначеним адміністративним позовом, посилаючись на те, що він належить до соціальної категорії «Дитина війни» і відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має право на отримання підвищення до пенсії в розмірі 30% від мінімального розміру пенсії за віком, проте відповідачем зазначене підвищення виплачується йому в неповному обсязі. Просив визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Миргородському районі та зобовязати відповідача здійснити перерахунок пенсії з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком з розміру встановленого ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та провести відповідні виплати за період з 01.01.2007 року по день винесення рішення судом, з урахуванням проведених виплат.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» позивач має право на отримання державної соціальної підтримки, а саме підвищення до пенсії на 30% мінімальної пенсії за віком (в редакції Закону від 18.11.2004 р. № 2195-ІV, набрав чинності 01.01.2006 р.).

Частиною1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007 (справа про соціальні гарантії громадян) визнано такими, що не відповідають Конституції України (є не конституційними) серед іншого положення, пункту 12 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік», яким дію статті 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни»на 2007 рік було зупинено .

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. № 10-рп/2008 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є не конституційним) положення п.41 розділу 2 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», зокрема до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», згідно якого дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни, тобто 10% від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення.

З моменту ухвалення Конституційним Судом України рішення щодо неконституційності положень законів ця норма втратила чинність і не підлягала застосуванню.

Згідно п.15 Положення «Про Пенсійний фонд України» Пенсійний фонд здійснює свої повноваження на підставі даного Положення через створені в установленому порядку його територіальні управління. Відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» рішення про призначення та перерахунок пенсії приймається районними управліннями Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів.

Відповідно до ч.2 ст.6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Згідно ч.2 ст. 99 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів

Суд, не вбачає пропущення позивачем строку звернення до суду за захистом свого права щодо отримання підвищення до пенсії, передбаченого ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», оскільки ч.2 ст.87 Закону України «Про пенсійне забезпечення», передбачено, що суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Зважаючи на вищевикладене, суд вважає за необхідне визнати бездіяльність відповідача в частині не нарахування позивачу підвищення до пенсії, передбаченого ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», за період з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по день прийняття цієї постанови протиправною, та зобовязати управління Пенсійного фонду України в Миргородському районі здійснити перерахунок пенсії позивачу з підвищенням пенсії на 30%, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», за період з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по день прийняття цієї постанови, з урахуванням проведених виплат, та провести відповідні виплати.

Між тим, до 09.07.2007 р. та з 01.01.2008 р. по 21.05.2008р. відповідач, здійснюючи позивачу доплати, передбачені ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в редакції законів України «Про Державний бюджет України» на 2007 та 2008 рік, чинній у вказані періоди, діяв на підставі та у відповідності з діючою нормою зазначеного закону, а тому позовні вимоги щодо стягнення доплати до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком до 09.07.2007 р. та з 01.01.2008 р. по 21.05.2008 р. задоволенню не підлягають.

Згідно вимог ч. 3 ст. 94 КАС України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог.

Керуючись ст.ст.6, 152 Конституції України, ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»,ст.ст.6-14, 94, 1832,186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Миргородському районі Полтавської області про визнання дій неправомірними та про стягнення недоплаченої соціальної державної допомоги до пенсії, як дитині війни, задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Миргородському районі Полтавської області в частині не нарахування ОСОБА_1 підвищення до пенсії, передбаченого ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», за період з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по день прийняття цієї постанови.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Миргородському районі Полтавської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та провести відповідні виплати за період 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по день прийняття цієї постанови, з урахуванням проведених виплат.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 грн. 70 коп..

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Миргородський міськрайонний суд, шляхом подачі апеляційної скарги, протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови.

Суддя