Справа № 2-а-284/11
Суддя: Аніпко С. В.
Дата ухвалення: 2011-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-284/2011
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2010 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді Аніпка С.В.

при секретарі Балинській О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Ірпінської міської ради Київської області, третя особа Головне управління з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Київської обласної державної адміністрації про визнання дій субєкта владних повноважень у сфері управлінської діяльності щодо відмови у встановлені статусу та видачі посвідчення інваліда війни неправомірними, -

в с т а н о в и в:

У грудні 2010 року позивач звернувся до Ірпінського міського суду Київської області з вищевказаним позовом.

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що відповідач, на якого відповідно до п. 7 Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, що затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.1994 № 302, а також Положення про управління праці та соціального захисту населення Ірпінської міської ради Київської області, покладені обов'язки по видачі зазначених посвідчень і нагрудних знаків, безпідставно відмовив йому у встановленні передбаченого за ним статусу інваліда війни та видачі посвідчення інваліда війни.

Позивач вважає, що зазначене право на отримання посвідчення та передбачені законодавством пільги він має у зв'язку із внесенням змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», відповідно до яких, особи, залучені до складу формувань Цивільної оборони, які стали інвалідами внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, віднесені до інвалідів війни, у звязку з чим просить суд визнати дії відповідача щодо відмови йому у видачі посвідчення інваліда війни неправомірними та зобов'язати відповідача встановити йому статус інваліда війни та видати відповідне посвідчення.

У судове засідання позивач не зявився.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив суд задовольнити його в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, направив до суду заперечення відповідача проти позовних вимог де просив суд у задоволенні позову відмовити, мотивуючи це тим, що змінами, внесеними до п. 9 ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачено надання статусу інваліда війни особам, залученим до складу формувань Цивільної оборони (ЦО), які стали інвалідами внаслідок захворювань, повязаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи. В підтвердження факту залучення до складу невоєнізованого формування Цивільної оборони під час ліквідації аварії на ЧАЕС позивач надав довідку Головного управління з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Київської облдержадміністрації від 05.11.2010 №01-04/1642 та довідку головного управління в Київській області Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи від 28.10.2010 №177. Дані довідки не містять інформації про документальне підтвердження щодо залучення позивача до невоєнізованого формування ЦО. Крім цього, у вищезазначеному управлінні відсутні архівні документи організацій, підприємств та установ про створення у них формувань ЦО із списками осіб, залучених до цих формувань. Змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2009 № 12 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 12.05.1994 № 302 та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України»пункт 10 постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни»доповнено абзацом першим такого змісту: «Посвідчення інваліда війни видається на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про групу та причину інвалідності». Пункт 12 постанови КМУ від 12.05.1994 № 302 виключено. Тобто, довідки МНС не можуть бути однією з підстав для видачі посвідчення інваліда війни. Підставою для видачі посвідчення інваліда війни повинно бути: довідка МСЕК про групу та причину інвалідності, а саме, інвалідність повязана з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС у складі формувань ЦО.

Також відповідач мотивує свої заперечення тим, що Міністерство праці та соціальної політики України своїм листом від 25.05.2009р. № 631/0/15-09/014 роз'яснює, що чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" не поширюється на осіб, які направлялися на виконання робіт з ліквідації аварії на ЧАЕС органами управління у справах Цивільної оборони, створеними у складі підприємств установ і організацій. Умови визначення правового статусу цих категорій осіб та їх соціального захисту визначаються Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Відповідно до законодавства колишнього СРСР заходи ЦО носили обов'язковий характер, а створення служб та формувань ЦО здійснювалось за територіально-виробничим принципом із зарахуванням до них: максимальної кількості працездатного населення. Довідки, які видаються Головним управлінням з питань надзвичайних ситуацій Київської облдержадміністрації не містять інформації про розпорядчий документ (наказ чи розпорядження) щодо залучення особи до складу формувань Цивільної оборони та усіх відомостей про роботу. яку виконував громадянин під час ліквідації аварії на ЧАЕС. На запит відповідача, у своєму листі від 07.11.2008 № 05-15194/194, Міністерство України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи повідомляє, що не володіє архівними документами, які б могли беззаперечно підтвердити або спростувати інформацію, що містять довідки, видані Головним управлінням з питань надзвичайних ситуацій Київської облдержадміністрації та вважає, що питання підтвердження участі в роботах з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС формувань підприємств, установ та організацій Київської області належить виключено до повноважень останніх.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, направивши до суду свої пояснення щодо змісту позовних вимог, згідно з якими у зв'язку із значним навантаженням на працівника третьої особи, який підготовлений та уповноважений представляти інтереси третьої особи в судових органах, просив суд здійснити розгляд справи без участі представника третьої особи, позов підтримав та просив суд його задовольнити, мотивуючи це тим, що 26 квітня 1986 року, у зв'язку з аварією на Чорнобильській АЕС, чергові підрозділи (караули) воєнізованих та професійних пожежних частин Управління пожежної охорони УВС Київського облвиконкому (УПО) були направлені до місця аварії по вказівці з центрального пункту пожежного зв'язку УПО. Розпорядчі документи про таке направлення окремо не видавались, оскільки термін збору та виїзду караулу по тривозі складає близько однієї хвилини, а саме направлення здійснюється в автоматичному режимі на підставі Плану залучення сил та засобів. По прибуттю до місця аварії весь особовий склад та техніка пожежних підрозділів були включені до складу Київського зведеного загону протипожежної служби цивільної оборони (ППС ЦО) за усним розпорядженням керівника сил та засобів пожежної охорони, на підставі положень Плану цивільної оборони УПО. Можливість віддання таких розпоряджень саме усним порядком підтверджується змістом розпорядження начальника ЦО Київської області від 19.05.1986 № 52. У відповідності до наданих належним чином засвідчених документів позивач, перебуваючи на посаді респіраторника (посада у складі чергового караулу) 40-ї професійної пожежної частини з охорони сел. Коцюбинське, Київської області, приймав участь в роботах по ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи саме 26 квітня 1986 року, отже безсумнівно був зарахований і перебував у складі формування цивільної оборони зведеного загону ППС ЦО. В подальшому, а саме 07.07.1986, саме цей термін участі позивача в роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС був оголошений наказом УПО № 76 і був підставою для виплати йому підвищеної заробітної плати та отримання статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

На підтримку своєї позиції, третя особа додала до своїх пояснень, витяги з документів МВС України, до складу якого в 1986 році входили органи управління і підрозділи пожежної охорони.

Суд, заслухавши думку представника позивача, ознайомившись з запереченнями відповідача, поясненнями третьої особи, вивчивши матеріали справи та дослідивши наявні у справі докази, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, з наступних підстав.

В судовому засіданні було встановлено, що позивач звернувся до відповідача, на якого відповідно до Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, що затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.1994 № 302, та Положення про управління праці та соціального захисту населення Ірпінської міської ради Київської області, покладені обов'язки по видачі зазначених посвідчень і нагрудних знаків, із заявою про встановлення передбаченого за ним статусу інваліда війни та видачі посвідчення інваліда війни, додавши до неї посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1), з вкладкою учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; витяг з Акту огляду у МСЕК до довідки серії КИО-1 № 147972, який визначає, що причиною інвалідності є захворювання, пов'язані з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи; довідки, видані ГУ МНС України в Київській області, як органом МНС України, правонаступником управління пожежної охорони УВС Київського облвиконкому, і на той час органом управління протипожежної служби Цивільної оборони Київської області, Штабом ЦО Київської області, в якому зберігаються архівні дані і документи, що стосуються організації заходів Цивільної оборони у зв'язку з аварією на Чорнобильській АЕС, які підтверджували участь позивача в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи у складі формувань протипожежної служби ЦО Київської області. Однак, відповідач відмовив позивачу у встановленні статусу інваліда війни та видачі посвідчення інваліда війни, мотивуючи це тим, що змінами, внесеними до п. 9 ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»передбачено надання статусу інваліда війни особам, залученим до складу формувань Цивільної оборони (ЦО), які стали інвалідами внаслідок захворювань, повязаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, а довідка Головного управління з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Київської облдержадміністрації від 05.11.2010 № 01-04/1642 та довідка головного управління в Київській області Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи від 28.10.2010 № 177 про підтвердження факту залучення позивача до складу невоєнізованого формування Цивільної оборони під час ліквідації аварії на ЧАЕС, не містить інформації про документальне підтвердження щодо залучення позивача до невоєнізованого формування ЦО. Також, відповідач мотивував свою відмову тим, що відповідно до пункту 10 постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни», довідки МНС не можуть бути однією з підстав для видачі посвідчення інваліда війни, а підставою для видачі посвідчення інваліда війни може бути: довідка МСЕК про групу та причину інвалідності, а саме, інвалідність повязана з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС у складі формувань ЦО.

Крім того, відповідач мотивував свою відмову у встановленні статусу інваліда війни та видачі посвідчення інваліда війни тим, що Міністерство праці та соціальної політики України своїм листом від 25.05.2009р. № 631/0/15-09/014 роз'яснює, що чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" не поширюється на осіб які направлялися на виконання робіт з ліквідації аварії на ЧАЕС органами управління у справах Цивільної оборони, створеними у складі підприємств установ і організацій. Умови визначення правового статусу цих категорій осіб та їх соціального захисту визначаються Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Вирішуючи даний спір, суд виходить з наступного.

Згідно частини другої статті 4 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»до ветеранів війни належать: учасники бойових дій, інваліди війни, учасники війни.

Пункт 9 частини другої статті 7 цього Закону, визначає що, до інвалідів війни належать інваліди з числа: осіб, залучених до складу формувань Цивільної оборони, які стали інвалідами внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

Абзац другий пункту 7 Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранам війни, затвердженого постановою КМУ від 12.05.1994 № 302 встановлює, що "Посвідчення інваліда війни" і відповідні нагрудні знаки, видаються органами праці та соціального захисту населення за місцем реєстрації громадянина.

Відповідно до пункту 10 цього Положення посвідчення інваліда війни видається на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про групу та причину інвалідності.

Наявні у матеріалах справи докази, зокрема. посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1), з вкладкою учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; витяг з Акту огляду у МСЕК до довідки серії КИО-1 № 147972, довідки, видані ГУ МНС України в Київській області, Штабом ЦО Київської області, підтверджують право позивача на встановлення за ним статусу інваліда війни, що в свою чергу надає йому право на отримання відповідного посвідчення інваліда війни.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на викладене, суд знаходить безпідставною відмову відповідача у встановленні позивачу, передбаченого за ним статусу інваліда війни та видачі посвідчення інваліда війни, а отже такі дії відповідача суд визнає протиправними та зобовязує останнього встановити позивачу статус інваліда війни та видати відповідне посвідчення інваліда війни.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 4, 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», ст.ст. 7-12, 14, 17-20, 23, 69-71, 99, 104, 107, 122, 158-163, КАС України суд, -

п о с т а н о в и в:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Ірпінської міської ради Київської області щодо відмови ОСОБА_1 у встановленні йому статусу інваліда війни та видачі відповідного посвідчення інваліда війни.

Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Ірпінської міської ради Київської області встановити ОСОБА_1 статусу інваліда війни та видати відповідне посвідчення інваліда війни.

Постанову може бути оскаржено до Київського апеляційного адміністративного суду через Ірпінський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги на протязі десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст постанови складено та підписано 04.02.2011.

Суддя Аніпко С.В.