Справа № 810/4563/15
Суддя: Панченко Н.Д.
Дата ухвалення: 2015-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

08 вересня 2015 року № 810/4563/15

Суддя Київського окружного адміністративного суду Панченко Н.Д., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Держгеодастру у Київській області про визнання незаконною відмови, зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Київській області про визнання незаконною відмови, зобов'язання вчинити дії.

Пунктом 3 частини першої статті 107 КАС України встановлено, що суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу, яка містить перелік загальних для всіх позовних заяв елементів (реквізитів), що дають необхідну інформацію для вирішення судом питання про відкриття провадження в адміністративній справі.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи належить позовну заяву розглядати у порядку адміністративного судочинства і чи підсудна позовна заява даному адміністративному суду.

Відповідно до частини 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративні справи вирішуються адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України.

У випадку коли позивач оскаржує правовий акт індивідуальної дії, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об'єднань), такі справи вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача, або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Якщо така особа не має місця проживання (перебування, знаходження) в Україні, тоді справу вирішує адміністративний суд за місцезнаходженням відповідача (частина друга статті 19 Кодексу).

Отже, у випадку застосування альтернативної підсудності, тобто за місцем проживання (перебування, знаходження) особи-позивача, у позовній заяві слід зазначити місце проживання (перебування, знаходження) позивача, зареєстроване у встановленому законом порядку.

Суд звертає увагу позивача, що вирішення адміністративної справи судом, якому така справа не підсудна, є підставою для скасування судового рішення.

Як вбачається з позовної заяви, позивач вказав, що місцем його знаходження є АДРЕСА_1.

Разом з цим, жодних доказів на підтвердження наведеного суду не надано. У той же час, до матеріалів позовної заяви позивачем додано паспорт НОМЕР_1, з якого вбачається інше зареєстроване місце проживання позивача (АДРЕСА_2). Однак, з огляду на низьку якість копії, достеменно встановити зареєстроване місце проживання позивача не вбачається можливим.

Крім цього, відповідно до пункту 4 частини 1 статті 106 КАС України у позовній заяві зазначається зміст позовних вимог згідно з частинами четвертою і п'ятою статті 105 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Згідно з частиною 2 статті 106 КАС України на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази, а в разі неможливості - зазначає докази, які не може самостійно надати, із зазначенням причин неможливості подання таких доказів.

Як вбачається з позовної заяви, позивач просить визнати незаконною відмову Головного управління Держгеокадастру у Київській області, що оформлена листом від 09.07.2015 №28-10-0.4-222/40-15 щодо погодження та затвердження розробленого ТОВ «Кагарлицький земельно-кадастровий центр» проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність ОСОБА_1 та іншим громадянам для ведення фермерського господарства на території Леонівської сільської ради Кагарлицького району Київської області.

При цьому, у тексті позовної заяви позивач зазначає, що вказана проектна документація із землеустрою була розроблена ТОВ «Кагарлицький земельно-кадастровий центр» за замовленням ОСОБА_1 та ще 15 громадян.

Разом з тим, будь-яких доказів на підтвердження викладених обставин позивачем до позовної заяви не додано.

Також, в силу положень частини третьої статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України, до позовної заяви додається, зокрема, документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Частиною другою статті 87 цього Кодексу встановлено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Так, згідно з приписами частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI, судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Частиною другою вказаної статті передбачено, що за подання адміністративного позову немайнового характеру, який подано суб'єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою - підприємцем ставка судового збору становить 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Відповідно до норм Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік", із 01 січня 2015 року установлено мінімальну заробітну плату у розмірі 1218,00 грн.

Тобто, за вимогу немайнового характеру необхідно сплатити судовий збір у розмірі 1218,00 грн.

Згідно з частиною третьою статті 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Як зазначено у постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 23 січня 2015 року № 2 "Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 8 липня 2011 року 3674-VI «Про судовий збір», позови та заяви, які подаються до судів, можуть містити декілька самостійних вимог, кожна з яких є об'єктом сплати судового збору. З урахуванням вимог статті 6 Закону України «Про судовий збір», з позовних заяв, що містять кілька вимог немайнового характеру, судовий збір справляється з кожної вимоги окремо.

Отже, у разі подання до суду позову, який містить декілька вимог немайнового характеру, судовий збір належить сплатити за кожну з таких вимог.

Під час ознайомлення із позовною заявою та доданими до неї документами судом виявлено, що до позовної заяви додано документ про сплату судового збору у розмірі 414,12 грн. та у розмірі 73,08 грн., що не відповідає приписам частини 2 статті 4 та частини 3 статті 6 Закону України «Про судовий збір».

Крім того, суд звертає увагу позивача й на те, що надані додатки до позовної заяви не засвідчені належним чином, а саме з порушенням вимог, встановлених Вимогами до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003 Національного стандарту України, Державної уніфікованої системи документації, які затверджені наказом Держспоживстандарту України від 07 квітня 2003 р. №55 (далі - ДСТУ).

Так, відповідно до підпункту 4.1 пункту 4 та підпункту 5.27 пункту 5 ДСТУ відмітка про засвідчення копії документа оформляється шляхом проставляння на копії документа «Згідно з оригіналом», зазначення назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, а також дати засвідчення копії.

Таким чином, у випадку коли позивачем не були подані оригінали документів, вказані в позовній заяві як додатки, позивачу необхідно подати завірені належним чином копії таких документів.

Зазначені вище обставини вказують на невідповідність позовної заяви вимогам статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України.

В силу положень статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначає недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлює строк, достатній для усунення недоліків.

Недоліки позовної заяви повинні бути усунені у строк до 23 вересня 2015 року шляхом подання безпосередньо до суду:

1) примірника позовної заяви, що містить вказівку на зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування, знаходження) позивача станом на 08.09.2015 (дата звернення до суду), а також доказів на підтвердження вказаної обставини (копії відповідних сторінок паспорту); 2) оригіналу документу про сплату судового збору, за належними реквізитами та у розмірі, передбаченому Законом України «Про судовий збір», виходячи з кількості заявлених немайнових вимог та з урахуванням суми сплаченого судового збору; 3) належним чином завіреної копії договору з ТОВ «Кагарлицький земельно-кадастровий центр» на підставі якого була розроблена проектна документація із землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність.

Враховуючи викладене та керуючись частиною першою статті 108, статтями 160, 165 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Київській області про визнання незаконною відмови, зобов'язання вчинити дії, - залишити без руху.

2. Позивачеві у строк до 23 вересня 2015 року усунути наведені у даній ухвалі недоліки у вказаний у ній спосіб.

3. У разі невиконання вимог цієї ухвали позовна заява буде вважатись неподаною і повернута заявникові.

4. Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати позивачеві за адресою, зазначеною у позовній заяві.

Ухвала може бути оскаржена у порядку і строки, встановлені статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Панченко Н.Д.