Справа № 6-а/742/11/14
Суддя: Малинін В.В.
Дата ухвалення: 2015-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2015 року м. Київ К/800/27231/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Ліпського Д.В., Малиніна В.В. (доповідач), Швеця В.В.,

провівши попередній розгляд касаційної скарги ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 9 квітня 2014 року про розгляд заяви ОСОБА_4 про зміну способу і порядку виконання судового рішення у справі за позовом ОСОБА_4 до Управління праці та соціального захисту населення Прилуцької міської ради про зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до суду першої інстанції із заявою, в якій просив змінити спосіб і виконання виконавчого листа виданого на виконання постанови Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 30 травня 2011 року у адміністративній справі № 2-а-6393/2011 шляхом застосування у резолютивній частині рішення вимоги про стягнення з Управління праці та соціального захисту населення Прилуцької міської ради нарахованої щорічної разової грошової допомоги до 5 травня відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», у розмірі 5 532,00 грн.

Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 31 січня 2014 року заяву ОСОБА_4 про зміну способу і порядку виконання судового рішення задоволено.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 9 квітня 2014 року апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Прилуцької міської ради задоволено. Ухвалу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 31 січня 2014 року скасовано. Постановлено нову ухвалу, якою у задоволенні заяви ОСОБА_4 про зміну способу і порядку виконання судового рішення відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, ОСОБА_4 подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді Вищого адміністративного суду України стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом касаційної інстанції, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, правильність правової оцінки обставин справи та застосування судами норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.223 КАС України, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що постановою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 30 травня 2011 року визнано неправомірною відмову та зобов'язано Управління праці та соціального захисту населення Прилуцької міської ради здійснити перерахунок та виплату щорічної разової грошової допомоги до 5 травня відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за 2011 рік. На виконання зазначеної постанови відповідачем нараховано до виплати позивачу 5 532.00 грн, але зазначені кошти не виплачено

При постановлені ухвали суд першої інстанції виходив з того, що заява про зміну способу і порядку виконання судового рішення є обґрунтованою та підлягає задоволенню, оскільки боржник виконав зобов'язальну частину рішення про нарахування соціальних виплат під час виконання судового рішення в сумі 5 532.00 грн, які і підлягають стягненню з боржника на користь стягувача, що забезпечить в повній мірі виконання конкретного судового рішення.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що виконання постанови суду першої інстанції неможливе через відсутність коштів, виплата яких буде здійснена за наявності відповідного фінансування з Державного бюджету України.

Статтею 14 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Судове рішення набрало законної сили та виконується у порядку встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до статті 263 КАС України за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Суд розглядає питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням державного виконавця або сторони виконавчого провадження, що звернулися із поданням (заявою), та осіб, які беруть участь у справі, та у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Аналіз наведеної норми дає підстави вважати, що суд може змінити спосіб і порядок виконання рішення лише: 1) у виняткових випадках; 2) за наявності обставин, що ускладнюють його виконання або роблять його неможливим; 3) за умови надання достатніх доказів наявності таких обставин.

Під зміною способу і порядку виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів реалізації (виконання) рішення в разі неможливості його виконання у спосіб і порядок, встановлений раніше.

Зміна способу і порядку виконання рішення суду може відбутися шляхом заміни одного заходу примусового виконання судового рішення іншим або коли, при виконанні рішення адміністративного суду, яким присуджені певні речі або кошти, неможливо їх повернути за їх відсутності, що є підставою для звернення стягнення на грошові кошти тощо.

Даючи оцінку матеріалів доданих до заяви про зміну способу і порядку виконання рішення суду, судом апеляційної інстанції не встановлено обставин, що ускладнюють виконання судового рішення, а заявником не надано достатніх доказів наявності таких підстав.

Крім того, слід зазначити, що реалізуючи своє право на захист позивач має право вимагати від суду зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії (пункт 2 частини 4 статті 105 КАС України).

У разі задоволення адміністративного позову суд, обираючи спосіб захисту порушених прав позивача, може прийняти постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії (пункт 2 частини 2 статті 162 КАС України).

Аналіз наведених норм та статті 263 КАС України дають підстави зробити висновок про те, що суд, здійснюючи зміну способу і порядку виконання рішення суду, не може змінювати зміст резолютивної частини рішення або змінити обраний судом спосіб захисту порушеного права.

Повноваження щодо зміни постанови суду в частині задоволення позовних вимог мають тільки адміністративні суди апеляційної та касаційної інстанцій (статті 198, 223 КАС України).

Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду України від 11 листопада 2014 року у справі № 21-394а14 та від 13 січня 2015 року у справі № 21-604а14.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що у суду апеляційної інстанції були законні підстави для скасування рішення суду першої інстанції та відмови в задоволенні заяви про встановлення способу та порядку виконання судового рішення.

Враховуючи те, що доводи касаційної скарги правильності висновку суду апеляційної інстанції не спростовують, останній під час розгляду справи вірно застосував норми матеріального права та не порушив норми процесуального права, то відповідно до частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України, підстави для скасування ухваленого ним рішення відсутні.

Керуючись статтями 2201, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 9 квітня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі і оскарженню не підлягає.

Судді: В.В.Малинін

Д.В. Ліпський

В.В.Швець