Справа № 2а-2674/10/2070
Суддя: Мороз В.Ф.
Дата ухвалення: 2015-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2015 року м. Київ К/800/45383/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі суддів:

Мороз В.Ф.

Логвиненко А.О.

Заяць В.С.

здійснивши попередній розгляд касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "УПЕК ТРЕЙДИНГ" на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 28 серпня 2013 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УПЕК ТРЕЙДИНГ" до Харківської митниці, Головного управління Державного казначейства України в Харківській області в особі управління Державного казначейства у м. Харкові про визнання незаконними дій, скасування рішення та картки, стягнення коштів,

в с т а н о в и л а:

ТОВ "УПЕК ТРЕЙДИНГ" звернулося з позовом про визнання незаконними дій Харківської митниці по визначенню митної вартості товарів при здійсненні митного оформлення ВМД № 800000015/0/320686 за методом 3 - за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, скасування Рішення митниці про визначення митної вартості товарів №800000006/2010/000097/1 від 25 січня 2010 року, скасування Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України №800000015/0/000026 від 25 січня 2010 року, стягнення з Державного бюджету України на користь ТОВ "УПЕК ТРЕЙДИНГ" надмірно сплаченого податку на додану вартість.

Позов мотивовано тим, що відповідачем при винесенні рішення щодо визначення митної вартості товарів порушені вимоги законодавства, оскільки відповідач визначив митну вартість товарів із застосуванням 3 методу, тоді як позивач діяв на підставі договору, а тому митне оформлення товарів потрібно було визначити за ціною договору. У зв'язку з цим позивач просить визнати не чинним зазначене рішення скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації та зобов'язати відповідача визначити митну вартість товарів за ціною договору, а так як позивач сплатив суму вказану в рішенні щодо визначення митної вартості товарів, то він просить також стягнути надмірно нараховану відповідачем та сплачену ним до бюджету суму. В якості правової підстави позовних вимог позивач посилається на ст.ст. 259-275 Митного кодексу України.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 09.06.2010 року позов задоволено. Визнано неправомірними дії митниці по визначенню митної вартості товарів при здійсненні митного оформлення ВМД №800000015/0/320686 за методом 3 - за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів. Скасовано рішення митниці про визначення митної вартості товарів №800000006/2010/000097/1 від 25 січня 2010 року. Скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України №800000015/0/000026 від 25 січня 2010 року. Стягнуто з Державного бюджету України надмірно сплачений податок на додану вартість.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 28 серпня 2013 року постанову Харківського окружного адміністративного суду від 09.06.2010р. скасовано. Прийнято нову постанову про відмову в задоволенні позову.

До Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга, в якій товариство, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції, просить скасувати оскаржуване рішення, а рішення суду першої інстанцій залишити в силі.

Відповідач згідно поданого заперечення на касаційну скаргу, просить залишити її без задоволення, оскаржуване судове рішення вважає обґрунтованим та законним.

Заслухавши доповідь судді Вищого адміністративного суду України, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що між "SINGAPORE BEARING GROUP PTE.LtD" та ТОВ "УПЕК ТРЕЙДИНГ" був укладений Контракт № 38/156-09 від 25 лютого 2009 року, на підставі якого 20 січня 2010 року позивачем до митниці було подано митну декларацію № 800000015/2010/320470 і документи для митного оформлення труб порожнистих безшовних круглого поперечного перерізу з легованої сталі марки GСг-15 (ШХ15(В), труб холодно тягнутих прямих (надалі - Товар), що переміщуються через митний кордон України.

Митна вартість товару позивачем була визначена за ціною контракту № 38/156-09 від 25 лютого 2009 року щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Харківською митницею з 20 січня 2010 року по 25 січня 2010 року була здійснена процедура консультації з декларантом, в ході якої була доведена інформація про рівень цін на ідентичні та подібні товари, що оформлювалися по митній системі в максимально наближений час та було запропоновано у відповідності до пункту 11 ПКМУ №1766 від 20 грудня 2006 року з метою перевірки виконання вимог статті 265 Митного кодексу України надати додаткові документи для підтвердження заявленої вартості. Відмітки про проведену консультацію з особистим підписом декларанта зроблені на додатковому аркуші до декларації митної вартості товарів.

Харківською митницею шляхом видачі Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України № 800000015/0/000026 від 25 січня 2010 року було відмовлено позивачу в митному оформленні товарів відповідно до наданої вантажної митної декларацій № 800000015/2010/320470 від 20 січня 2010 року з причин: необхідність внесення змін в гр. 12,45 ВМД після прийняття до митного оформлення (ст.90 Митного кодексу України) відповідно до рішення про визначення митної вартості товарів №80000006/2010/000097/1 від 25 січня 2010 року.

На підставі відмови Харківська митниця винесла Рішення № 800000006/2010/000097/1 від 25 січня 2010 року про визначення митної вартості товару відповідно ст. 269 Митного кодексу України, тобто із застосуванням методу визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів. У вказаному рішенні митну вартість збільшено з 665977,17 грн. (визначених за ціною контракту) до 804959,76 грн.

26 січня 2010 року товар був оформлений за митною вартістю, визначеною Харківською митницею в Рішенні №80000006/2010/000097/1 від 25 січня 2010 року у розмірі 804959,76грн. за ВМД № 800000015/0/320686.

Відповідно до статті 264 Митного кодексу України, заявлена декларантом митна вартість товарів і подані ним відомості про її визначення повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню. У разі потреби у підтвердженні заявленої митної вартості товарів декларант зобов'язаний подати митному органу необхідні для цього відомості та забезпечити можливість їх перевірки відповідно до порядку, що встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини першої статті 265 Митного кодексу України митний орган, що здійснює контроль за правильністю митної оцінки товарів з урахуванням положень цього Кодексу, має право приймати рішення про правильність заявленої декларантом митної вартості товарів.

Згідно зі статтею 266 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, може здійснюватися за такими методами: 1) за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) за ціною договору щодо ідентичних товарів; 3) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; 4) на основі віднімання вартості; 5) на основі додавання вартості (обчислена вартість); 6) резервного.

Основним є метод визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Якщо митну вартість не може бути визначено за першим методом, проводиться процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості. У ході таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною в кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, за основу може братися ціна, за якою оцінювані ідентичні або подібні (аналогічні) товари було продано в Україні не пов'язаному з продавцем покупцю.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митну вартість товарів не може бути визначено шляхом застосування попереднього методу.

Верховний Суд України у постанові від 10 квітня 2012 року (справа № 21-52а12), яка є обов'язковою для всіх судів в силу ст.. 244-2 КАС України, зазначив, що наведені норми, а також положення постанов Кабінету Міністрів України від 9 квітня 2008 року № 339 «Про затвердження Порядку здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів» та № 1766 дають підстави вважати, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості і з цією метою мають повноваження витребовувати додаткові документи для перевірки правильності зазначеної митної вартості товару в разі наявності підстав для сумніву в правильності митної оцінки товару, що переміщується через митний кордон України. Митниця може вимагати, а суб'єкт господарювання має надати лише належні документи для перевірки та підтвердження правильності зазначеної митної вартості товару. Надання неналежних документів не може вважатися виконанням вимог Митниці щодо підтвердження митної вартості товарів.

Додаткові документи, які було витребувано Митницею, входять до переліку, що міститься у п.11 Порядку декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, та подання відомостей для її підтвердження (затв. постановою КМУ від 20.12.2006р. №1766. Водночас вимоги відповідача щодо надання додаткових документів позивачем не було виконано.

Отже, враховуючи наявну у митного органу інформацію про те, що вартість подібного товару перевищує заявлений декларантом рівень митної вартості, у Митниці були підстави для сумніву в правильності митної оцінки товару. За таких обставин, митний орган обґрунтовано запропонував позивачу надати додаткові документи, перелічені у пункті 11 Порядку. Товариством витребувані відповідачем належні документи не було надано, що дало підстави для визначення митної вартості у спосіб передбачений ст. ст. 266, 273 МК України. При цьому апеляційний суд зазначив, що Митниця обґрунтувала та довела неможливість застосування попередніх методів визначення митної вартості товарів.

Посилання позивача на необґрунтованість використання митницею даних Єдиної автоматизованої системи ДМСУ про вартість товару є необґрунтованими, оскільки як зазначив Верховний Суд України у постанові від 22.10.2013 року (справа № 21-342а13) наявність в ЄАІС ДМСУ інформації про іншу митну вартість ідентичних або аналогічних товарів може бути підставою для витребування у декларанта додаткових документів для підтвердження митної вартості.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права.

Відповідно до частини третьої статті 220-1 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

ухвалила:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "УПЕК ТРЕЙДИНГ" відхилити, а постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 28 серпня 2013 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили через 5 днів після направлення його копії особам, які беруть участь у справі і може бути переглянуте Верховним Судом України з підстав передбачених ст.ст. 237-239 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: В.Ф. Мороз

А.О. Логвиненко

В.С. Заяць