Справа № 2-а-226/10
Суддя: Васильчук С. Ф.
Дата ухвалення: 2010-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №2-а-226/10

27 грудня 2010 року смт Черняхів

Суддя Черняхівського районного суду Житомирської області Васильчук С.Ф., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Черняхівському районі про визнання дій неправомірними та зобов'язання перерахувати та виплатити недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу як дитині війни з червня по листопад 2010 року включно, -

ВСТАНОВИВ:

13 грудня 2010 року позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати дії відповідача неправомірними та зобов'язати його перерахувати та виплатити на її користь недоплачену соціальну допомогу до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком як дитині війни за період з червня по листопад 2010 року включно.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» їй повинна виплачуватися соціальна допомога у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, а відповідач - Черняхівське відділення УПФУ безпідставно її не нараховував та не виплачував протягом періоду, за який просить здійснити стягнення.

Дослідивши матеріали справи, взявши до уваги позовні вимоги та заперечення сторін, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заявленого позову.

Судом встановлено, що позивачка є дитиною війни та отримує пенсію в УПФУ в Черняхівському районі, що стверджено копією посвідчення, перепискою з відповідачем з цього приводу (а.с.7, 3-4).

Статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» (далі - Закон) передбачено, що дітям війни пенсія або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком.

Дію статті 6 Закону на 2007 та 2008 роки було обмежено Законами України «Про державний бюджет України на 2007 рік» та «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України». Пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищувались в меншому, ніж визначено Законом розмірі.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007року по справі №1-29/2007 визнані неконституційними положення п.12 ст.71 та ст. 111 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік», а Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року по справі №10-рп визнані неконституційними положення п.42 розділу II «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» та пункту 3 розділу III «Прикінцеві положення» Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», якими дію ст.6 Закону в наведеній вище редакції відновлено в повному обсязі.

Відповідно до пунктів 5 резолютивних частин вказаних рішень Конституційного суду України, вони мають преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей законів, що визнані неконституційними.

Визнані неконституційними положення Законів України втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення, а тому з дня ухвалення відповідних рішень відповідач мав сплачувати надбавку до пенсії у визначених в ст.6 Закону розмірах у 2007 та 2008 роках.

Статтею 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» Кабінету Міністрів України надано право у 2009 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами.

Названа норма передбачає встановлення в абсолютних сумах розмірів лише тих виплат, вихідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати. Відповідно її дія не поширюється на спірні відносини, оскільки розмір зазначених соціальних виплат згідно із Законом України «Про соціальний захист дітей війни» залежить від розміру мінімальної пенсії за віком.

Отже, нарахування та виплата у 2009 році підвищення до пенсії або щомісячного грошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, дітям війни повинні здійснюватися відповідно до норм Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Щодо виплат підвищення у 2010 році, то відповідні норми Закону України «Про соціальний захист дітей війни» не змінювалися, а тому ці виплати мають здійснюватися в повному обсязі в розмірах ним визначених.

Статтею 19 Закону України «Про державні соціальні стандарти та соціальні гарантії» передбачено, що виключно законами України визначається мінімальний розмір пенсії за віком. Так як будь-яким іншим законом, крім закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії не визначений, суд вважає за можливе на підставі ст.9 КАС України застосувати дане в цьому законі визначення щодо мінімального розміру пенсії за віком для розрахунку розміру підвищення пенсії дітям війни за аналогією закону.

Відповідно п.п.6 п.2.2 ч.2 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.04.2002 року № 8-2, управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, призначає і виплачує пенсії відповідно до чинного законодавства.

Отже, УПФУ в Черняхівському районі є єдиним належним відповідачем у справі, оскільки саме він наділений компетенцією призначати і виплачувати підвищення згідно Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Судом встановлено, що всупереч наведеним вище положенням законодавства, УПФУ в Черняхівському районі вказані надбавки позивачці у 2010 році виплачувало в меншому розмірі (а.с.5), а тому позовні вимоги слід задовольнити.

З огляду на положення статей 21, 105, 162 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може містити вимоги щодо визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльності відповідача, зобов'язання його вчинити певні дії, відшкодувати шкоду, заподіяну незаконним рішенням, дією чи бездіяльністю.

З цих підстав суд визнає дії відповідача неправомірними (незаконними) та зобов'язує провести нарахування та виплатити належні суми відповідно до закону, а не ухвалює рішення про стягнення конкретних сум.

За таких обставин суд визнає дії відповідача неправомірними та зобов'язує перерахувати та виплатити| недоплачену соціальну допомогу за період з червня 2010 року по листопад 2010 року включно.

Від сплати судових витрат відповідач УПФУ в Черняхівському районі звільнений.

На підставі норм законодавства, наведених в мотивувальній частині постанови, керуючись ст.ст.2, 71, 94, 158, 161-163, 181, 1832, 186 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 ОСОБА_1 Федорівни18 червня ІНФОРМАЦІЯ_1, прож. ІНФОРМАЦІЯ_2, «А», кв. 11, іден. код. НОМЕР_1 до Управління Пенсійного фонду України в Черняхівському районі про визнання дій неправомірними та зобов'язання перерахувати та виплатити недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу як дитині війни за період з червня по листопад 2010 року включно задовольнити.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Черняхівському районі щодо виплати ОСОБА_1 соціальної допомоги як дитині війни за період з червня 2010 року по листопад 2010 року включно.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Черняхівському районі провести нарахування та виплатити на користь ОСОБА_1 недоплачену соціальну допомогу як дитині війни у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період з червня 2010 року по листопад 2010 року включно з урахуванням проведених виплат.

Копію постанови надіслати позивачці, а відповідача повідомити згідно ч.4 ст.167 КАС України про і можливість отримання її копії безпосередньо в суді.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного адміністративного суду через Черняхівський районний суд Житомирської області протягом 10-ти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови в письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодеку, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя: С.Ф. Васильчук