Справа № 200/22830/14-а(2-а/200/19/15)
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2015-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

30 вересня 2015 рокусправа № 200/22830/14-а(2-а/200/19/15)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чепурнова Д.В.

суддів: Поплавського В.Ю. Чередниченко В.Є.

за участю секретаря судового засідання: Олійник Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до інспектора відділу адміністративно-штрафної практики відділу ДАІ Дніпропетровського МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області капітана міліції Мандрика В.М. про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

18 грудня 2014 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора відділу адміністративно-штрафної практики відділу ДАІ Дніпропетровського МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області капітана міліції Мандрика В.М. (далі - відповідач), в якому просив постанову інспектора АШП відділення ДАІ з обслуговування м. Дніпропетровська ГУМВС України в Дніпропетровській області капітана міліції Мандрика В.М., від 29 жовтня 2014 року серії ПС2 №008732, про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладення штрафу у розмірі 510 (п'ятсот десять) гривень - скасувати.

Позов обґрунтовано тим, що постанова у справі про адміністративне правопорушення є необґрунтованою, та не містить жодних законодавчо визначених доказів здійснення адміністративного правопорушення позивачем, підстави для притягнення до адміністративної відповідальності у відповідача відсутні.

Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 травня 2015 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що позивачем не було надано належних та допустимих доказів, які свідчили б про неправомірність винесеної інспектором відділу адміністративно-штрафної практики відділу ДАІ Дніпропетровського МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області капітаном міліції Мандрикою В.М., а тому підстави для скасування постанови від 29 жовтня 2014 року серії ПС2 №008732 про вчинення адміністративного правопорушення відсутні.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги.

В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги апеляційної скарги з підстав, викладених у ній, інші сторони до суду не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 11 вересня 2014 року о 07 годині 43 хвилини, ОСОБА_1 рухався на автомобілі TOYOTA HIGHLENDER, реєстраційний номер НОМЕР_1, в районі 109 км. автодороги Дніпропетровськ- Царичанка - Решетіловка, що розташований на території Полтавської області, рухався зі швидкістю більше 112 км/год., перевищив швидкість на 42 км/год., чим порушив п. 12.10-6 «В» ПДР України. За вказане правопорушення передбачена відповідальність згідно ч. 3 ст. 122 КУпАП України.

За наслідками вказаного порушення інспектором ДПС ДАІ УМВС України в Полтавській області Токар О.П. було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ПС2 №008732 від 11 вересня 2014 року.

На підставі вказаного протоколу було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення від 29 жовтня 2014 року серії ПС2 №008732, відповідно до якого, до позивача було застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень.

Зі змісту постанови про адміністративне правопорушення вбачається, що в даному випадку використовувався лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів "TruCam" №000557.

Суд апеляційної інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при винесенні оскарженої постанови, виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 122 КУпАП перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п'ятдесят кілометрів на годину, тягне за собою накладення штрафу від тридцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За приписами ч.ч.1, 2 ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що норма ч.2 ст.254 КУпАП не зобов'язує надавати особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, саме оригінал протоколу про адміністративне правопорушення.

За визначенням, наведеним у статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 1 статті 69 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно ч.ч.1, 4 ст.70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

З вищевикладених норм вбачається, що належним доказом порушення водієм Правил дорожнього руху є, зокрема, протокол про адміністративне правопорушення який був наданий відповідачем до суду і якими зафіксовано порушення позивачем Правил дорожнього руху.

Як вбачається з матеріалів справи протокол про адміністративне правопорушення серії АП1 № 090035, складений з дотриманням Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України від 04.10.2013 р. № 950 правомочною посадовою особою - старшим інспектором ДПС ДАІ УМВС України в Полтавській області Токар О.П., зміст протоколу відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

Колегія суддів також зазначає, що Кодекс адміністративного судочинства України передбачає не лише обов'язок суб'єкта владних повноважень (відповідача у справі) щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності (ч.2 ст.71 КАС України), але й обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч.1 ст.71 КАС України).

Позивач, заперечуючи перевищення швидкості, посилається на те, що у момент фіксації правопорушення на лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів "TruCam", рухалося декілька автомобілів, серед яких був і автомобіль позивача.

Проте, всупереч ч.1 ст.71 КАС України позивачем не надано суду доказів на підтвердження вказаних обставин.

В той же час, зазначаючи в протоколі про адміністративне правопорушення від 11 вересня 2014 про свою незгоду з протоколом, позивач, разом з тим не вказав про ненадання старшим інспектором ДПС ДАІ УМВС України в Полтавській області Токар О.П. відповідної документації на лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів "TruCam", не вказано про те, що в момент фіксації правопорушення рухалося декілька автомобілів, у зв'язку з чим, можлива похибка в показаннях вказаного приладу.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції зробив висновок про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду першої інстанції з прийняттям нового рішення у справі.

Керуючись: пунктом 3 частини 1 статті 198, статтями 205, 207 КАС України, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 травня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: Д.В. Чепурнов

Суддя: В.Ю. Поплавський

Суддя: В.Є. Чередниченко