Справа № 820/7333/14
Суддя: Головчук С.В.
Дата ухвалення: 2015-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" вересня 2015 р. м. Київ К/800/50307/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головчук С.В. (суддя-доповідач),
Ліпського Д.В.,
Стародуба О.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області

на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 16 липня 2014 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 02 вересня 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_4 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області, третя особа - начальник Головного управління Міністерства внутрішніх справ (далі - ГУ МВС) України в Харківській області, про скасування наказу,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду із вказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначав, що проходить службу в органах внутрішніх справ на посаді старшого оперуповноваженого відділу боротьби зі злочинами пов'язаними з торгівлею людьми (далі - ВБЗПТЛ) Харківського міського управління ГУ МВС України в Харківській області та має звання майора міліції. Наказом ГУ МВС України в Харківській області від 06 лютого 2014 року № 89 його притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді попередження про неповну посадову відповідність. Вважаючи таке рішення протиправними, просив суд його скасувати.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 16 липня 2014 року, яку залишено без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 02 вересня 2014 року, позов задоволено. Скасовано наказ ГУ МВС України в Харківській області від 06 лютого 2014 року № 89 «Про покарання старшого оперуповноваженого ВБЗПТЛ Харківського міського управління ГУ МВС України в Харківській області майора міліції ОСОБА_4.».

У касаційній скарзі ГУ МВС України в Харківській області порушує питання про скасування рішень судів першої та апеляційної інстанцій і ухвалення нового - про відмову у задоволенні позовних вимог. Посилається на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права.

В запереченнях на скаргу ОСОБА_4 просить залишити її без задоволення, а рішення судів - без змін.

Перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, правильність застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судами встановлено, що ОСОБА_4 проходить службу в органах внутрішніх справ на посаді старшого оперуповноваженого ВБЗПТЛ Харківського міського управління ГУ МВС України в Харківській області та має звання майора міліції.

Наказом ГУ МВС України в Харківській області від 06 лютого 2014 року № 89 на позивача накладено дисциплінарне стягнення у вигляді попередження про неповну посадову відповідність.

Підставою для прийняття оскарженого наказу стали результати проведення службового розслідування, яким встановлений факт порушення службової дисципліни старшим оперуповноваженим ВБЗПТЛ Харківського міського управління ГУ МВС України в Харківській області майором міліції ОСОБА_4, що виразилось в особистій недисциплінованості, порушенні вимог частин 4, 5 статті 12 Закону України «Про міліцію», пункту 2.2 розділу ІV та пункту 1.3 розділу V Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України, пункту 12.2 Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими та аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів» та пункту 3.3 Порядку оформлення, виготовлення, обліку, знищення службових посвідчень для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів МВС України.

Службове розслідування проведено у зв'язку з тим, що 02 січня 2014 року до ГУ МВС України в Харківській області надійшла інформація про внесення Прокуратурою Харківської області відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000001 за частиною 2 статті 365 Кримінального кодексу України за фактом перевищення влади при застосуванні 31 грудня 2013 року спеціального засобу - пристрою для відстрілу гумових куль «Safari-820G», виданого Управлінням адміністративної служби міліції МВС України 28 квітня 2009 року старшим оперуповноваженим ВБЗПТЛ Харківського міського управління ГУМВС України в Харківській області майором міліції ОСОБА_4 у відношенні ОСОБА_5 на подвір'ї будинку АДРЕСА_1.

Начальником ГУ МВС України у Харківській області 05 лютого 2014 року затверджено висновок службового розслідування за фактом внесення відомостей до ЄРДР про вчинення старшим оперуповноваженим ВБЗПТЛ Харківського міського управління ГУМВС України в Харківській області майором міліції ОСОБА_4 кримінального правопорушення, яким встановлено, що 31 грудня 2013 року приблизно о 22 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_1 відбувся конфлікт між старшим оперуповноваженим ВБЗПТЛ Харківського міського управління ГУМВС України в Харківській області майором міліції ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, з одного боку, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 з іншого боку. Під час конфлікту ОСОБА_4 зі свого револьверу здійснив постріл в ОСОБА_5, внаслідок чого останній отримав поранення та був доставлений до Харківської міської клінічної лікарні швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. А.І. Малишева. Першим слідчим відділом слідчого управління Прокуратури Харківської області розпочато досудове розслідування у кримінальному провадження № 0000001 від 01 січня 2014 року за фактом перевищення влади старшим оперуповноваженим ВБЗПТЛ Харківського міського управління ГУ МВС України в Харківській області майором міліції ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 365 Кримінального кодексу України.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що підстав для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності не було, оскільки у постанові про закриття кримінального провадження не встановлено, що дії ОСОБА_4 були якимось чином спрямовані на спричинення легких тілесних ушкоджень з перевищенням влади, отже він не скоював яких-небудь протиправних діянь. Крім того, службове розслідування відносно позивача проводилось за фактом внесення Прокуратурою Харківської області відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення ним кримінального правопорушення.

Проте, з таким висновком судів погодитись не можливо.

Згідно із статтею 2 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» (далі - Дисциплінарний статут ОВС) дисциплінарним проступком є невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Статтею 12 Дисциплінарного статуту ОВС передбачені різні види дисциплінарних стягнень за порушення службової дисципліни, зокрема: усне зауваження, зауваження, догана, сувора догана, попередження про неповну посадову відповідність, звільнення з посади, пониження в спеціальному званні на один ступінь, звільнення з органів внутрішніх справ.

Відповідно до положень статті 14 Дисциплінарного статуту ОВС у разі притягнення до дисциплінарної відповідальності осіб рядового і начальницького складу, які мають дисциплінарне стягнення і знову допустили порушення службової дисципліни, дисциплінарне стягнення, що накладається, має бути більш суворим, ніж попереднє. При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо. Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Як видно із змісту наказу від 06 лютого 2014 року № 89 про покарання ОСОБА_4 притягнутий до дисциплінарної відповідальності за грубі порушення, які виразились: в особистій недисциплінованості, порушенні вимог частин 4, 5 статті 12 Закону України «Про міліцію», пункту 2.2 розділу ІV та пункту 1.3 розділу V Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України, пункту 12.2 Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими та аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів» та пункту 3.3 Порядку оформлення, виготовлення, обліку, знищення службових посвідчень для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів МВС України.

Згідно із частинами 4, 5 статті 12 Закону України «Про міліцію» у разі неможливості уникнути застосування сили вона не повинна перевищувати міри, необхідної для виконання покладених на міліцію обов'язків і має зводитись до мінімуму можливості завдання шкоди здоров'ю правопорушників та інших громадян. При завданні шкоди міліція забезпечує подання необхідної допомоги потерпілим в найкоротший строк. Про застосування заходів фізичного впливу, спеціальних засобів, вогнепальної зброї, а також про будь-які ушкодження або смерть, які спричинені особі внаслідок застосування працівником міліції заходів фізичного впливу, спеціальних засобів, вогнепальної зброї, працівник міліції негайно та письмово доводить до відома безпосереднього начальника для сповіщення прокуророві.

Відповідно до пункту 2.2 розділу IV Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 22 лютого 2012 року № 155, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25 квітня 2012 року за № 628/20941, при виявленні протиправних дій та їх припиненні працівник зобов'язаний: пояснити правопорушнику, якщо дозволяє обстановка, у тактовній і переконливій формі причину його затримання; висловлювати думки коротко і ясно, виключаючи можливість помилкового або двозначного їх розуміння громадянами, яких вони стосуються; зберігати витримку і гідність, контролювати свій емоційний стан, своїм виглядом і діями демонструвати впевненість і спокій; виявляти емоційно-психологічну стійкість при провокації правопорушниками конфліктної ситуації, не дозволяти втягнути себе в конфлікт, уживати всіх можливих заходів до його мирного вирішення і припинення; уживати всіх можливих заходів для встановлення психологічного контакту з очевидцями та свідками, залишаючись водночас принциповим, рішучим та авторитетним представником державної влади; давати роз'яснення правопорушнику про неправомірність його дій доброзичливо, переконливо і ясно, посилаючись на відповідні вимоги нормативно-правових актів.

Разом з тим, вирішуючи спір, суд першої інстанції не дав належної оцінки діям ОСОБА_4, який не забезпечив надання необхідної допомоги потерпілому, виявив емоційно-психологічну нестійкість, дозволив втягнути себе в конфлікт та не вжив всіх можливих заходів для його мирного вирішення і припинення.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд не дав оцінку обґрунтуванню підстав застосування дисциплінарного стягнення за вчинений проступок, наведеному у наказі ГУ МВС України в Харківській області від 06 лютого 2014 року № 89.

Відповідно до статті 159 КАС України судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із частиною 1 статті 220 КАС України суд касаційної інстанції не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні.

Підставою для скасування судового рішення суду апеляційної інстанції і направлення справи на новий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи (частина 2 статті 227 КАС України).

Враховуючи наведене, постанова суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню з направленням справи до суду апеляційної інстанції на новий розгляд.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 227, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну скаргу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області задовольнити частково.

Ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 02 вересня 2014 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та оскарженню не підлягає.

Судді С.В. Головчук
Д.В. Ліпський
О.П. Стародуб