Справа № 345/274/15-а
Суддя: Яворський Іван Олександрович
Дата ухвалення: 2015-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2015 року Справа № 876/4192/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_1

суддів: Кухтея Р.В., Носа С.П.

за участі секретаря судового засідання Сідельник Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області на постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 19 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в м. Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області про визнання неправомірними дій щодо невиконання рішення суду від 28.04.2014 року та безпідставне зменшення пенсії неправомірними, скасування розпорядження №115057 від 26.04.2011 року у частині зменшення розміру пенсії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, в січні 2015 року звернулася з позовом в суд до відповідача та просила визнати дії по не виконанню рішення суду від 28.04.2014 року по справі №345/1289/14а та безпідставне зменшення пенсії з 01.08.2014 року неправомірними; скасувати розпорядження №115057 від 26.11.2014 року у частині зменшення розміру пенсії з 8 370,18 грн. з 01.08.2014 року до 2 419,95 грн.; зобовязати відповідача проводити виплату пенсії ОСОБА_2 з 01.08.2014 року згідно постанови суду від 28.04.2014 року.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказує, що відсутність фінансових можливостей бюджетних асигнувань не є виправданим та вважає, що рішення суду безпідставно не виконується.

Постановою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 19 березня 2015 року в справі №345/274/15а адміністративний позов було задоволено частково. Скасовано розпорядження управління Пенсійного фонду України в м. Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області №115057 від 26.11.2014 року. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити. В обґрунтування своїх апеляційних вимог відповідач покликається на те, що рішення суду про невиконання якого заявляє позивачка було повністю виконане, а зменшення з 03.08.2014 року розміру пенсії відбулося не у звязку зі зменшенням розміру пенсії, а у звязку зі встановленими законодавством обмеженнями у її виплатах, вони не є наслідком невиконання чи неналежного виконання рішення суду.

Сторони по справі в судове засідання не зявились, а тому згідно ч.1 ст.41 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційних скарг, судова колегія приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог. При цьому колегія суддів виходить з наступних міркувань.

Відповідно до частини 9 статті 267 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено постанову суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду.

З цього нормативного положення слідує, що дії, бездіяльність з приводу невиконання рішення суду можуть бути оскаржені в порядку цієї окремо передбаченої в КАС статті, проте зовсім не заявлення цих вимог в позові.

Стаття 267 КАС України встановлює інститут судового контролю за виконанням судового рішення. Також порядок виконання судового рішення врегулюваний Законом України «Про виконавче провадження», який передбачає примусове виконання судового рішення у разі, якщо воно не виконується в добровільному порядку.

В порядку статті 267 КАС України позивачка вже зверталась до суду з відповідною заявою, однак ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 02.02.2015 року, залишеною в силі ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 31 березня 2015 року в задоволенні цієї заяви було відмовлено.

Таким чином, заявлені позовні вимоги, які повязані з невиконанням судового рішення є безпідставними, а тому підлягають залишенню без задоволення.

Щодо позовної вимоги про скасування розпорядження управління Пенсійного фонду України в м. Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області, то колегія суддів зазначає наступне.

Кабінету Міністрів України надавалось право встановлювати порядок та розмір пенсійних виплат, передбачених ст. 50, 54 Закону України №796-XII протягом 2011-2013 років, виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України, відповідно до положень Законів України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» від 23.12.2010р. № 2857-VI, «Про Державний бюджет України на 2012 рік» від 22.12.2011р. № 4282-VI, «Про Державний бюджет України на 2013 рік» від 06.12.2012р. № 5515-VI відповідно. Рішенням Конституційного Суду України № 20-рп/2011 від 26 грудня 2011 року таку законодавчу практику визнано такою, що відповідає Конституції України.

Однак, Законом України «Про Державний бюджет на 2014 рік» від 16.01.2014р. №719-VII такої норми не передбачено.

Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» від 31.07.2014р. № 1622-VII Прикінцеві положення Закону України №719-VII доповнено п.67, яким встановлено, зокрема, що норми і положення статей 50 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік. ОСОБА_3 України набирав чинності з дня, наступного за днем його опублікування, тобто з 03.08.2014р.

Таким чином, в період з 01.01.2014р. по 02.08.2014р. при нарахуванні та виплаті підвищення до пенсії та додаткової пенсії у відповідності до ст.50 та ст.54 Закону №796-XII застосуванню підлягають положення вказаних статей, а не підзаконні нормативно-правові акти, якими керувалось Управління.

03 серпня 2014 року відповідач зменшив ОСОБА_2 розмір виплат призначеної пенсії у звязку з набранням чинності Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» від 31.07.2014р. № 1622-VII.

Зменшення розміру виплат пенсії відбулося не у звязку зі зменшенням розміру пенсії, а у звязку зі встановленими законодавством обмеженнями у її виплатах, вони не є наслідком невиконання чи неналежного виконання рішення суду.

Оскільки підставою для зменшення розміру виплат пенсії є ОСОБА_3 № 1622-VII, то і прийняте відповідачем розпорядження є законним.

Схожу правову позицію було висловлено і Верховним Судом України в постанові від 03 листопада 2014 року (№21-271а14).

З огляду на наведене апеляційні вимоги необхідно задовольнити.

Керуючись ч.3 ст. 160, ст.195, ст.196, п.3 ч.1 ст.198, ст.202, ч.2 ст.205, ст.207, ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області задовольнити, постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 19 березня 2015 року в справі №345/274/15а скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили, а у разі складення постанови в повному обсязі, відповідно до ч.3 ст. 160 КАС України з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя-доповідач ОСОБА_1

Судді Р.В. Кухтей

ОСОБА_4

Повний текст виготовлено 22.09.2015 року