Справа № 496/1563/15-а
Суддя: Галич О. П.
Дата ухвалення: 2015-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа №496/1563/15-а
провадження №2-а/496/36/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2015 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Галич О.П.,

при секретарі Горлевому Д.І.,

за участю:

представник позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Біляївка Одеської області справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Одесарибгосп» до Яськівської сільської ради Біляївського району Одеської області (третя особа - ОСОБА_3) про визнання нечинним рішення органу місцевого самоврядування, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Одесарибгосп» (далі ТОВ «Одесарибгосп») звернулось до суду з вказаним позовом, у якому просить суд визнати нечинним рішення №600/VI від 28 січня 2015 року Яськівської сільської ради Біляївського району Одеської області «Про скасування рішення сесії Яськівської сільської ради №2 від 10.02.1995 року та визнати недійсним Державний акт серії ОД - 06-5023 від 14.06.1996 року виданий Одеському обласному виробничому комбінату на право постійного користування землею для підсобного сільського господарства». В обґрунтування своїх вимог, позивач стверджує, що у 1998 році Одеський обласний виробничий комбінат був перетворений у ВАТ «Одесарибгосп». У 1999 році ВАТ «Одесарибгосп» було перетворено у ЗАТ «Одесарибгосп». 27 березня 2009 року ЗАТ Одесарибгосп» було реорганізовано у ТОВ «Одесрибгосп». За даними Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців ТОВ «Одесрибгосп» було припинено 09 вересня 2011 року. Згідно статуту ТОВ «Одесарибгосп», ТОВ «Одесрибгосп» засновано шляхом виділу з ТОВ «Одесрибгосп». У п. 2.3 статуту ТОВ «Одесарибгосп» зазначено, що ТОВ «Одесарибгосп» є частковим правонаступником ТОВ «Одесрибгосп», а саме прав та обовязків, які перейшли на підставі розподільчого балансу, зокрема, є правонаступником на державний акт на право постійного користування землею площею 10,7 га, виданий Одеському обласному виробничому рибокомбінату Біляївською районною радою народних депутатів Біляївського району Одеської області 06 липня 1994 року. 28 січня 2015 року Яськівська сільська рада прийняла рішення №600/VI «Про скасування рішення сесії Яськівської сільської ради №2 від 10 лютого 1995 року та визнати недійсним Державного акту серії ОД-065023 від 14 червня 1996 року виданий Одеському обласному виробничому комбінату на право постійного користування землею для підсобного сільського господарства». Вказане рішення порушує права та інтереси ТОВ «Одесарибгосп», що змусило позивача звернутись до суду з вказаним адміністративним позовом.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, та просив суд визнати нечинним рішення Яськівської сільської ради. Також зазначив, що у адміністративному позові допущена описка, зазначено помилково „державний акт на право постійного користування землею площею 10,7 га, виданий Одеському обласному виробничому рибокомбінату Біляївською районною радою народних депутатів Біляївського району Одеської області 06 липня 1994 року

Представник відповідача у судовому засідання заперечувала щодо задоволення позовних вимог, але обґрунтувати свої заперечення не змогла, пояснивши, що незгода з позовними вимогами, але не може пояснити саме з яких підстав.

Третя особа у судовому засіданні заперечував щодо задоволення позовних вимог у повному обсязі, пояснивши, що так як позивачем порушується цільове використання виділеної земельної ділянки, сільська рада скасувала вказане рішення.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

У адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок доказування щодо правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до Конституції України, земля є об'єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу право власності здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією.

Згідно ст.ст. 142-145 Конституції України, до матеріальної основи органів місцевого самоврядування, крім інших об'єктів, належить земля, управління якою здійснюють територіальні громади через органи самоврядування в межах їх повноважень шляхом прийняття рішень.

Систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначає Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Пунктом 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Закріплені у ст. 144 Конституції України та ст.ст.25,26,59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», норми про акти органів місцевого самоврядування, крім юридичної форми реалізації завдань і функцій, визначають порядок прийняття і перевірки рішень органів місцевого самоврядування, з визначенням права місцевої ради здійснювати юрисдикційну діяльність щодо актів лише підконтрольних їм органів місцевого самоврядування. Органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами. Таким чином, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних субєктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правові/відносин заперечують проти їх зміни чи припинення.

Судом встановлено, що у 1998 році Одеський обласний виробничий комбінат був перетворений у ВАТ «Одесарибгосп». У 1999 році ВАТ «Одесарибгосп» було перетворено у ЗАТ «Одесарибгосп». 27 березня 2009 року ЗАТ Одесарибгосп» було реорганізовано у ТОВ «Одесрибгосп». Згідно статуту ТОВ «Одесарибгосп», ТОВ «Одесрибгосп» засновано шляхом виділу з ТОВ «Одесрибгосп» (а.с. 9-16).

Згідно державного акта на право постійного користування землею серії ОД-065023, встановлено, що державний акт видано Одеському обласному виробничому рибкомбінату, Яськівською сільською радою народних депутатів Біляївського району Одеської області, землю надано для постійного користування для підсобного сільського господарства відповідно до рішення Яськівської сільської ради народних депутатів №2 від 03 лютого 1995 року (а.с.6-8).

У п. 2.3 статуту ТОВ «Одесарибгосп» зазначено, що ТОВ «Одесарибгосп» є частковим правонаступником ТОВ «Одесрибгосп», а саме прав та обовязків, які перейшли на підставі розподільчого балансу, зокрема, є правонаступником на державний акт на право постійного користування землею площею 10,7 га, виданий Одеському обласному виробничому робокомбінату Біляївською районною радою народних депутатів Біляївського району Одеської області 06 липня 1994 року (а.с. 9-16).

28 січня 2015 року Яськівська сільська рада прийняла рішення №600/VI «Про скасування рішення сесії Яськівської сільської ради №2 від 10 лютого 1995 року та визнати недійсним Державного акту серії ОД-065023 від 14 червня 1996 року виданий Одеському обласному виробничому комбінату на право постійного користування землею для підсобного сільського господарства» (а.с. 5).

При вирішення спору суд враховує, що рішення сільської ради є індивідуальними правовими актами органу місцевого самоврядування, що визначають права і законні інтереси позивача, є юридичними фактами, на підставі якого у останнього виникають, змінюються або припиняються конкретні права, обов'язки. Рішення органу місцевого самоврядування, державні акти не можуть бути скасовані в односторонньому порядку самим органом місцевого самоврядування оскільки цей орган не наділений, відповідно до Конституції України та діючими, на момент принесення протесту прокурора, законів України, юрисдикційними повноваженнями стосовно таких актів. Окрім того, це порушує конституційне право позивача на розгляд спору, що стало підставою для визнання акту таким, що втратив чинність, відповідно до встановленої Конституцією України і законами України процедури, і субєкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни та припинення.

Відповідно змісту ч.2 ст.19 Конституції України, ч.3 ст.24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи, зокрема, місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, та керуються у своїй у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, кабінету Міністрів України.

Згідно з ч.3 ст.140 Конституції України органами місцевого самоврядування є сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.

Відповідно до ст.146 Конституції України певні питання організації місцевого самоврядування, формування, діяльності та відповідальності органів місцевого самоврядування визначаються законом.

Згідно преамбули Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» цей Закон «відповідно до Конституції України визначає систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування».

Відповідно змісту ст.10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами; представницькі органи місцевого самоврядування, сільські, селищні, міські голови, виконавчі органи місцевого самоврядування діють за принципом розподілу повноважень у порядку і межах, визначених цим та іншими законами.

Згідно з п.34 ч.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях, зокрема, міської ради вирішуються відповідно до закону питання питань регулювання земельних відносин.

Відповідно до ч.1 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 16 квітня 2009 року № 7- рп/2009 (у справі за конституційним поданням Харківської міської ради) щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 19, статті 144 Конституції України, статті 25, частини чотирнадцятої статті 46, частин першої, десятої Статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»(справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) вказано, що органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є «гарантією стабільності суспільних відносин» між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення. Тому, на думку Конституційного Суду України, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Ненормативні правові акти місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вони вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, а тому не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

Відповідно до ст. 162 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень; зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

Оскільки порушені права позивача підлягають захисту, відповідач в судовому засіданні не надав доказів щодо правомірності оскаржуваного рішення, оскільки заперечував проти позову, враховуючи, що відбулась перетворення підприємства, а не припинення, тому суд вважає обґрунтованими доводи позову щодо визнання нечинним рішення №600/VI від 28 січня 2015 року Яськівської сільської ради Біляївського району Одеської області «Про скасування рішення сесії Яськівської сільської ради №2 від 10.02.1995 року та визнати недійсним Державний акт серії ОД - 06-5023 від 14.06.1996 року виданий Одеському обласному виробничому комбінату на право постійного користування землею для підсобного сільського господарства».

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.158-163, 167, 186, 254 КАС України, Рішенням Конституційного Суду України № 7-рп/2009 від 16 квітня 2009 року суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю „Одесарибгосп до Яськівської сільської ради Біляївського району Одеської області (третя особа - ОСОБА_3) про визнання нечинним рішення органу місцевого самоврядування, задовольнити.

Визнати нечинним рішення №600/VI від 28 січня 2015 року Яськівської сільської ради Біляївського району Одеської області „Про скасування рішення сесії Яськівської сільської ради №2 від 10.02.1995 року та визнання недійсним Державний акт серії ОД-065023 від 14.06.1996 року виданий Одеському обласному виробничому комбінату на право постійного користування землею для підсобного сільського господарства.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Галич О.П.

07.07.2015