Справа № 363/609/15-а
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2015-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" вересня 2015 р. м. Київ К/800/31141/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючого - Смоковича М. І.,

суддів: Сороки М. О., Чумаченко Т. А.,

розглянувши у письмовому провадженні у касаційній інстанції адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 до Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, касаційне провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області на постанову Вишгородського районного суду Київської області від 26 березня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 16 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У лютому 2015 року ОСОБА_1 звернувсь до суду з адміністративним позовом до Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області (далі - Новопетрівська сільська рада), в якому просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо порушення процедури розгляду заяв (клопотань) від 27 жовтня 2014 року № 920-949 та від 11 листопада 2014 року № 985-1012;

- визнати протиправними дії відповідача щодо ненадання запитуваної інформації/документів по суті поставленого питання в інформаційному запиті від 02 грудня 2014 року № 799;

- зобов'язати Новопетрівську сільську раду розглянути заяви (клопотання) від 27 жовтня 2014 року № 920-949 та від 11 листопада 2014 року № 985-1012;

- зобов'язати Новопетрівську сільську раду надати інформацію/документи запитувані в інформаційному запиті від 02 грудня 2014 року № 799.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що у відповідності до частини шостої статті 118 Земельного кодексу України з метою реалізації свого конституційного права на отримання безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, ОСОБА_1 звернувсь до відповідача з відповідними клопотаннями та доданими до них графічними матеріалами.

Разом з цим, ОСОБА_1 вказує, що звернувсь до Новопетрівської сільської ради з інформаційним запитом щодо надання в письмовому вигляді завірених належним чином копій позитивних рішень стосовно відведення та/або передачу у власність земельних ділянок, відображених у графічних матеріалах разом з відповідним співставленням графічних матеріалів, які подані позивачем.

Однак, органом виконавчої влади всупереч вимог чинного законодавства не було надано копії позитивних рішень із відображенням у графічних матеріалах земельних ділянок, які передано у приватну власність.

Позивач вважає, що дії суб'єкта владних повноважень є незаконними та такими, що порушують його законні права та інтереси, оскільки орган виконавчої влади відповідно до своїх повноважень, визначених статтею 122 Земельного кодексу України, зобов'язаний розглянути клопотання у місячний строк та надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

У зв'язку з цим, ОСОБА_1 звернувсь до суду з вимогою про визнання дій протиправними та зобов'язання розглянути подані ним до Новопетрівської сільської ради заяви.

Постановою Вишгородського районного суду Київської області від 26 березня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 16 червня 2015 року, позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправними дії Новопетрівської сільської ради по розгляду заяв ОСОБА_1 від 27 жовтня 2014 року № 920-949 та від 11 листопада 2014 року № 985-1012.

Зобов'язано розглянути заяви ОСОБА_1 від 27 жовтня 2014 року № 920-949 та від 11 листопада 2014 року № 985-1012 на сесії Новопетрівської сільської ради.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

У своїй касаційній скарзі представник Новопетрівської сільської ради, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати їх рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Касаційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що з метою реалізації свого конституційного права на одержання безоплатно у власність земельної ділянки, площею 0,25 га, в межах с. Нові Петрівці Вишгородського району Київської області для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, 27 жовтня 2014 року ОСОБА_1 звернувсь до відповідача із 30-ма однаковими відповідними клопотаннями № № 920-949 та доданими до них графічними зображеннями різних земельних ділянок, за результатами розгляду яких суб'єктом владних повноважень роз'яснено позивачу, зокрема листом від 21 листопада 2014 року № 1270, право на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, яке кореспондується з частини сьомої статті 118 Земельного кодексу України.

Розглядаючи чергове звернення позивача із заявами від 11 листопада 2014 року № № 985-1012 з приводу виділення земельної ділянки, листом Новопетрівської сільської ради від 08 грудня 2014 року № 1358 надано аналогічне роз'яснення.

Крім цього, керуючись Законом України "Про доступ до публічної інформації", ОСОБА_1 подав до відповідача інформаційний запит № 799 від 02 грудня 2014 року стосовно надання в письмовому вигляді завірених належним чином копій позитивних рішень стосовно відведення та/або передачу у власність земельних ділянок, відображених на графічних матеріалах та відповідним співставленням з графічними матеріалами, які подані позивачем разом із заявами від 27 жовтня 2014 року № № 920-949 та від 11 листопада 2014 року № № 985-1012.

Розглянувши вищевказаний інформаційний запит, суб'єкт владних повноважень листом від 08 грудня 2014 року № 1359 повідомив, що позитивні рішення приймались у період 1991-2004 роки, у зв'язку з чим передані до Архівного відділу Вишгородської районної державної адміністрації Київської області для їх подальшого зберігання.

Разом з цим, відповідачем повідомлено, що інформаційний запит ОСОБА_1 буде направлено належному розпоряднику для подальшого його розгляду.

Так, 16 грудня 2014 року отримано відповідь від Архівного відділу Вишгородської районної державної адміністрації Київської області, в якому вказано, що задовольнити інформаційний запит ОСОБА_1 немає можливості, оскільки ідентифікувати запитувані рішення у відповідності до поданих графічних матеріалів працівники архіву не можуть.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що заяви позивача від 27 жовтня 2014 року № № 920-949 та від 11 листопада 2014 року № № 985-1012 про надання дозволів на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, орієнтованою площею 0,25 га, у межах с. Нові Петрівці Вишгородського району Київської області відповідно до доданих графічних матеріалів не були розглянуті сесією Новопетрівської сільської ради.

Таку позицію Вишгородського районного суду Київської області підтримав і Київський апеляційний адміністративний суд, який здійснив перегляд цієї справи.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України не погоджується із зазначеними висновками судів попередніх інстанцій з таких підстав.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території. Рішення органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції чи законам України зупиняються у встановленому законом порядку з одночасним зверненням до суду.

Аналогічне положення міститься в частині десятій статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Статтею 13 Конституції України встановлено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Відповідно до статей 11, 12 Земельного кодексу України повноваження районних у містах рад у галузі земельних відносин визначаються міськими радами.

До повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; викуп земельних ділянок для суспільних потреб відповідних територіальних громад сіл, селищ, міст; організація землеустрою; координація діяльності місцевих органів земельних ресурсів; здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства; обмеження, тимчасова заборона (зупинення) використання земель громадянами і юридичними особами у разі порушення ними вимог земельного законодавства; підготовка висновків щодо вилучення (викупу) та надання земельних ділянок відповідно до цього Кодексу; встановлення та зміна меж районів у містах з районним поділом; інформування населення щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок; внесення пропозицій до районної ради щодо встановлення і зміни меж сіл, селищ, міст; вирішення земельних спорів; вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Підстави набуття права власності на земельні ділянки державної та комунальної власності визначені статтею 116 Земельного кодексу України.

Так, безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться один раз по кожному виду використання у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Положеннями статті 121 Земельного кодексу України визначено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара.

Згідно із частиною шостою статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Частиною сьомою статті 118 Земельного кодексу України встановлено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування розглядає клопотання щодо відведення земельної ділянки та як наслідок приймає відповідне рішення. Підставою відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Як вбачається з матеріалів справи, 27 жовтня 2014 року та 11 листопада 2014 року ОСОБА_1 звернувсь до Новопетрівської міської ради з клопотаннями № № 920-949 та № № 985-1012 про отримання безоплатно у власність земельну ділянку, орієнтованою площею 0,25 га, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд у межах с. Нові Петрівці Вишгородського району Київської області.

У додатку до кожного клопотання в якості графічного матеріалу позивач зазначив роздруковану з мережі Інтернет карту з виділеним бажаним місцем розташуванням земельної ділянки, з якої неможливо ідентифікувати населений пункт та назву вулиці, на якій розташована бажана земельна ділянка.

У зв'язку з тим, що роздрукована карта не є графічними матеріалами у розумінні частини шостої статті 118 Земельного кодексу України, оскільки не дозволяє органу місцевого самоврядування встановити просторове розміщення ділянки, яку бажає отримати позивач, Новопетрівською сільською радою запропоновано ОСОБА_1 розробити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що повідомити відповідача, додавши до повідомлення договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Зазначена обставина не порушує права позивача, оскільки здійснення замовлення на виготовлення проектної документації можливе без отримання дозволу на її виготовлення та не перешкоджає процесу відведення земельної ділянки, що прямо зазначено у пункті 3 частини сьомої статті 118 Земельного кодексу України.

Разом з цим, відповідачем повідомлено, що причинами нерозгляду клопотань ОСОБА_1 слугувала відсутність скликання сесії Новопетрівської сільської ради у період з 27 жовтня 2014 року по 11 грудня 2014 року.

Проте, судами попередніх інстанцій не перевірено вищенаведену причину.

Крім цього, слід зазначити, що органом виконавчої влади у місячний термін розглянуто звернення та надано відповідь позивачу.

Отже, визнавши протиправними дії Новопетрівської сільської ради стосовно порушення процедури розгляду клопотань, суди попередніх інстанцій дійшли передчасного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 подав до відповідача інформаційний запит від 02 грудня 2014 року № 799 стосовно надання в письмовому вигляді завірених належним чином копій позитивних рішень стосовно відведення та/або передачу у власність земельних ділянок, відображених на графічних матеріалах та відповідним співставленням з графічними матеріалами, які подані позивачем разом із заявами від 27 жовтня 2014 року № № 920-949 та від 11 листопада 2014 року № № 985-1012.

Відповідно до частини 3 статті 22 Закону України "Про доступ до публічної інформації" розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов`язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача. У такому разі відлік строку розгляду запиту на інформацію починається з дня отримання запиту належним розпорядником.

Вищевказана норма слугувала підставою для направлення інформаційного запиту до Архівного відділу Вишгородської районної державної адміністрації Київської області у зв'язку з тим, що позитивні рішення Новопетрівською сільською радою стосовно відведення та/або передачу у власність земельних ділянок приймались у період 1991-2004 роки, про що невідкладно повідомлено позивача.

Відповідно до статті 15 Закону України "Про звернення громадян" органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки.

Так, перевіривши об'єкт (земельну ділянку) на відповідність вимог, визначеними статтею 118 Земельного кодексу України, відсутність належних графічних матеріалів позбавляє можливість органу виконавчої влади ідентифікувати об'єкт і тим самим прийняти обґрунтоване рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або про відмову у його наданні.

Однак, судами попередніх інстанцій не враховано вищезазначене.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України звертає увагу на те, що законодавством не передбачено обов'язку органу місцевого самоврядування здійснювати пошук земельної ділянки серед наявних в запасі вільних місць з урахуванням побажань заявника.

З урахуванням наведеного, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що суди попередніх інстанцій передчасно прийшли до висновку про задоволення адміністративного позову.

Враховуючи викладене, судами першої та апеляційної інстанцій не з'ясовано обставини справи, що мають значення для правильного її вирішення, що є порушенням статей 159, 195 КАС України.

При встановленні наведених фактів судами першої та апеляційної інстанцій порушені норми матеріального та процесуального права, які призвели до прийняття необґрунтованого судового рішення і не можуть бути перевірені та усунуті судом касаційної інстанції.

За встановленим частиною другою статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України правилом, підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оскільки для вирішення цього спору необхідно встановлювати нові обставини, чого відповідно до частини першої статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України не може робити суд касаційної інстанції, справу необхідно направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 159, 221, 223, 227, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області задовольнити частково.

Постанову Вишгородського районного суду Київської області від 26 березня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 16 червня 2015 року скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий М. І. Смокович

Судді М. О. Сорока

Т. А. Чумаченко