Справа № 826/8407/15
Суддя: Ключкович В.Ю.
Дата ухвалення: 2015-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/8407/15 Головуючий у 1-й інстанції: Нагорянський С.І. Суддя-доповідач: Ключкович В.Ю.
У Х В А Л А

Іменем України

07 жовтня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ключковича В.Ю.,

суддів Борисюк Л.П.,

Петрика І.Й.,

за участю секретаря Шевчук К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 липня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Пенсійного фонду України, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернулась до Окружного адміністративного суду м. Києва звернулась з адміністративним позовом до Пенсійного фонду України (далі - відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - відповідач 2) про:

1) визнання бездіяльності відповідача - Правління Пенсійного фонду України щодо виконання зобов'язань по внесенню змін в основний документ діяльності Пенсійного Фонду України - "Порядок подачі та оформлення документів для призначення пенсії" у відповідності до Рішення Конституційного Суду України №25-рп/2009 від 07 жовтня 2009 року - актом порушення матеріальних прав позивача;

2) зобов'язання відповідача негайно внести та затвердити зміни в "Порядок подачі та оформлення документів для призначення пенсії", що забезпечують документальне виконання та реальну виплату пенсій всім українським пенсіонерам, які проживають за межами України, у відповідності з Рішенням Конституційного Суду України №25-рп/2009 від 07 жовтня 2009 року;

3) зобов'язання Правління Пенсійного фонду України та Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області визначити уповноважене територіальне управління Пенсійного Фонду України (бажано за місцем проживання позивача перед виїздом з України) і дати йому вказівку: відновити виплату позивачу наукової пенсії з 07 жовтня 2009 року (дати прийняття рішення Конституційного Суду України №25-рп/2009) за межами України, у відповідності до Конституції України та діючого пенсійного законодавства України.

В обґрунтування адміністративного позову ОСОБА_3 зазначила, що з 01 вересня 1958 року по 15 жовтня 2002 року вона навчалась та працювала в Україні. Загальний трудовий стаж - 44 роки. З 22 грудня 1996 року до від'їзду з України позивач отримувала пенсію за віком. На сьогоднішній день позивач проживає в Ізраїлі.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 липня 2015 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, що полягає у невжитті заходів по передачі Управлінню Пенсійного фонду України в Жовтневому районі міста Дніпропетровська заяви ОСОБА_3 від 25 листопада 2014 року (б/н) про поновлення виплати позивачеві пенсії за віком. Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпропетровськ, 49123, ) направити до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі міста Дніпропетровська заяву ОСОБА_3 від 25 листопада 2014 року (б/н) про поновлення виплати позивачеві пенсії за віком для розгляду по суті та прийняття рішення в порядку ч. 2 ст. 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням права позивача на поновлення виплати пенсії з дня прийняття її заяви Пенсійним фондом України. В іншій частині адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 липня 2015 скасувати та прийняти нове судове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, апелянт вказує на допущення судом першої інстанції неправильного застосування норм матеріального та процесуального права. Зокрема апелянт зазначає, що рішення суду першої інстанції не призведе до дій, пов'язаних з поновленням виплати пенсії позивачу.

Заслухавши суддю-доповідача, думку учасників процесу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Перевіряючи правомірність оскаржуваного судового рішення колегія суддів виходить з положень ч. 1 ст. 195 КАС України, згідно з яким суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Оскільки постанова Окружного адміністративного суду м. Києва від 03 липня 2015 року позивачем в частині відмови в задоволенні позову не оскаржується, колегія суддів суду апеляційної інстанції не знаходить підстав для перегляду зазначеного судового рішення в частині, яка не оскаржується апелянтом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 та ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що на підставі рішення Конституційного Суду України № 25-рп/2009 від 07 жовтня 2009 року та у відповідності до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ОСОБА_3 звернулась до Правління Пенсійного Фонду України із заявою про поновлення та виплату пенсії, яку позивач отримувала в Україні, через територіальний орган Пенсійного фонду України.

Листом від 17 грудня 2014 року № 1305/Л11 Пенсійний Фонд України повідомив позивача, що оскільки угода між Україною та Державною Ізраїль про соціальне забезпечення на сьогодні не ратифікована Верховною Радою України, виплата пенсії під час проживання за кордоном неможлива. Крім того, заяву позивача було направлено до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, за результатами розгляду якої позивач було відповідь аналогічного змісту.

Разом з тим, всупереч положенням ч. 1 ст. 44 Закону № 1058-IV та приписам ч. 3 ст. 7 Закону України "Про звернення громадян", Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не направило заяву позивача до районного управління за останнім місцем проживання позивача в Україні - Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі міста Дніпропетровська для розгляду та прийняття рішення, в порядку ч. 2 ст. 49 № 1058-IV.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано вийшов за межі позовних вимога визнав протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, яка полягає у не направленні заяви позивача до відповідного територіального управління Пенсійного фонду України для розгляду по суті та прийняття рішення та правильно зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області направити до управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі міста Дніпропетровська заяву ОСОБА_3 від 25 листопада 2014 року (б/н) про поновлення виплати позивачеві пенсії за віком для розгляду по суті та прийняття рішення в порядку ч. 2 ст. 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

За правилами частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, який відповідачем Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в даному випадку не виконано.

Згідно зі ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, що на думку колегії апеляційного адміністративного суду, дотримано судом першої інстанції.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального та матеріального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, у зв'язку з чим підстав для скасування постанови суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст.ст. 160,198,200, 205,206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 липня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали складено та підписано 07.10.2015.

Головуючий суддя: В.Ю. Ключкович

Судді: Л.П. Борисюк

І.Й. Петрик

.

Головуючий суддя Ключкович В.Ю.

Судді: Петрик І.Й.

Борисюк Л.П.