Справа № 2-330/10
Суддя: Старунський Д.М.
Дата ухвалення: 2012-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2012 р. Справа № 18214/11

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Багрія В.М., Кушнерика М.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Корецькому районі Рівненської області на рішення Корецького районного суду Рівненської області від 15 листопада 2010 року у справі за позовом прокурора Корецького району Рівненської області в інтересах ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Корецькому районі Рівненської області про перерахунок пенсії по інвалідності та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю,

в с т а н о в и в:

Прокурор Корецького району Рівненської області в інтересах ОСОБА_1 22.04.2010 року звернувся в суд з адміністративним позовом в якому просить зобовязати відповідача нарахувати та виплатити недоплачену пенсію по інвалідності та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю передбачені ст.ст.54, 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за 2008-2009 роки.

Рішенням Корецького районного суду Рівненської області від 15 листопада 2010 року позов задоволено. Зобовязано відповідача нараховувати та виплачувати позивачу пенсію по інвалідності в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю в розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком за 2008-2009 роки у відповідності до ст.54, 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з врахуванням виплачених сум.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить постанову суду першої інстанції скасувати і прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити. Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що судом першої інстанції були недостатньо досліджені докази та обставини справи, рішення постановлено з порушенням норм матеріального права. Зазначає, що порядок обчислення пенсії по інвалідності та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю визначається Кабінетом Міністрів України. Твердження щодо застосування як базової величини для перерахунку пенсії відповідно до ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» мінімальної пенсії за віком ґрунтується на помилковому твердженні норм матеріального права, якими врегульовані спірні правовідносини. Вказує, що згідно ч.4 ст.54 Закону порядок обчислення пенсії за даною нормою визначається КМУ. Питання обчислення розміру пенсії по інвалідності та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, у відповідності до Закону, регулюється постановами уряду, в яких відсутнє посилання на визначення мінімального розміру пенсії відповідно до положень закону України про Державний бюджет України. Також при застосуванні мінімального розміру пенсії, судом першої інстанції неправильно застосовано положення ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Сторони в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду були повідомлені належним чином, тому колегія суддів, у відповідності до п.2 ч.1 ст.197 КАС України, вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні в справі матеріали та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, на основі наявних у справі доказів, колегія суддів приходить до переконання, що подану апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції скасувати з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи першої категорії, згідно копії довідки /а.с.12/ інвалідом другої групи.

18 лютого 2010 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо юрисдикції справ, повязаних із соціальними виплатами», який набрав чинності 10 березня 2010 року.

Цим Законом було встановлено, що справи щодо спорів з приводу призначення, обчислення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообовязковим державним соціальним страхуванням та інших соціальних виплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг, речового майна, пайків або грошової компенсації замість них суди розглядають у порядку цивільного судочинства, а п.3 ч.1 ст.18 КАС України виключено.

Однак, Рішенням Конституційного Суду України №19-рп/2010 від 09.09.2010 року у справі щодо підвідомчості справ, повязаних із соціальними виплатами, норми Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо юрисдикції справ, повязаних із соціальними виплатами» від 18.02.2010 року та ЦПК України, відповідно до яких справи, повязані із соціальними виплатами, що підлягають розгляду адміністративними судами, було передано місцевим загальним судам для розгляду в порядку цивільного судочинства (пункти 1, 2 резолютивної частини зазначеного Рішення), визнано такими, що не відповідають Конституції України, а отже справу слід розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом (ч.1 ст.46 Конституції України).

Відповідно до ст.49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді:

а) державної пенсії;

б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Згідно п.1 ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими, по другій групі інвалідності - восьми мінімальних пенсій за віком.

Особам, віднесеним до категорії 1, відповідно до ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю інвалідам другої групи - 75 процентів мінімальної пенсії за віком.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року №10-рп/2008 підпункти 12, 15 пункту 28 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», якими статті 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» викладено в новій редакції, визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші правові акти або їх положення, що визнані неконституційними втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Згідно п.п.5, 6 резолютивної частини вищенаведеного рішення, воно має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними та є обов'язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

Таким чином нарахування та виплата пенсії по інвалідності та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю передбачені ст.ст.54, 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», повинно проводитись в 2008 році з 22 травня.

Дія норм ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» на 2009 рік не була зупинена чи обмежена іншими нормативними актами. Таким чином, нарахування та виплата у 2009 році пенсії по інвалідності та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, повинні здійснюватися відповідно до норм Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідач відповідно до ч.1 ст.100 КАС України (в редакції до 07.07.2010 року) на застосуванні строку звернення до адміністративного суду встановленого ст.99 ч.1 КАС України (в редакції до 07.07.2010 року), що є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову не наполягав.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч.2 ст.11 КАС України cуд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу.

На підставі наведеного, колегія суддів прийшла до висновку, що позов слід задовольнити частково, зобовязавши відповідача нарахувати та виплатити позивачу пенсію по інвалідності в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю в розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком за період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2009 року включно у відповідності до ст.54, 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з врахуванням виплачених сум.

Відносно заперечень відповідача щодо неправильного застосування положень ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», колегія суддів, зазначає, що відповідно до ч.1 ст.28 наведеного Закону мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Положення ч.3 ст.28 вищевказаного Закону не є перешкодою для застосування мінімального розміру пенсії за віком до обрахування інших пенсій чи доплат повязаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого крім передбаченого ч.1 цієї статті мінімального розміру пенсії за віком.

Прожитковий мінімум на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік. Прожитковий мінімум публікується в офіційних виданнях загальнодержавної сфери розповсюдження (ч.3 ст.4 Закону України «Про прожитковий мінімум»). Відповідно до п.3 ст.67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до ст.54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4, розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Колегія суддів також, вважає за потрібне наголосити, що покликання відповідача на те, що фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, тому виплата пенсії по інвалідності, додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю у збільшених розмірах буде можливою тільки після виділення відповідних коштів з Державного бюджету України є безпідставними, оскільки відсутність бюджетних асигнувань для задоволення вимог до уваги взяти не можна, так як невиконання чи неналежне виконання законів про виплати через відсутність бюджетних коштів не є підставою для виправдання недоплати наведених вище виплат.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи.

Відповідно до п.1 ст.202 КАС України підставою для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198 п.3, 202 п.1, 205 ч.2, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Корецькому районі Рівненської області задовольнити частково.

Рішення Корецького районного суду Рівненської області від 15 листопада 2010 року у справі №2-330/10 скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов прокурора Корецького району Рівненської області в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати дії управління Пенсійного фонду України в Корецькому районі Рівненської області щодо ненарахування і невиплати в користь ОСОБА_1 згідно ст.ст.54, 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії по інвалідності в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю в розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком, встановленої ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» за період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2009 року, неправомірними.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Корецькому районі Рівненської області нарахувати і виплатити в користь ОСОБА_1 згідно ст.ст.54, 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсію по інвалідності в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю в розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком, встановленої ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» за період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2009 року, з врахуванням виплачених сум

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

На постанову може бути подано касаційну скаргу безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя Д.М. Старунський

Судді В.М. Багрій

ОСОБА_2