Справа № 2а-8425/10/2670
Суддя: Василенко Я.М
Дата ухвалення: 2011-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а-8425/10/2670 Головуючий у 1-й інстанції: Блажівська Н.Є.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1М
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" лютого 2011 р. м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого Василенка Я.М.,

суддів Кузьменка В.В., Умнової О.В.,

при секретарі Ковризі М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Бориспільської міжрайонної прокуратури Київської області на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.10.2010 у справі за позовом ОСОБА_2 до прокурора Бориспільської міжрайонної прокуратури Київської області, Головного управління земельних ресурсів у Київській області про скасування протесту та наказу, -

В С Т А Н О В И В:

01.06.2010 ОСОБА_2 звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва із позовом, в якому з урахуванням подальших уточнень просила визнати протиправними дії прокурора Бориспільської міжрайонної прокуратури Київської області ОСОБА_3, які полягають у внесенні протесту на висновок державної експертизи землевпорядної документації № 4-278е від 17 квітня 2008 року про погодження проекту землеустрою щодо відведення ОСОБА_2 земельної ділянки у власність для ведення індивідуального садівництва за межами села Гнідин, Бориспільського району Київської області; скасувати протест прокурора Бориспільської міжрайонної прокуратури Київської області ОСОБА_3 від 1 квітня 2010 року до Головного управління земельних ресурсів у Київській області про скасування висновку державної експертизи землевпорядної документації № 4-278е від 17 квітня 2008 року про погодження проекту землеустрою щодо відведення позивачу земельної ділянки у власність для ведення індивідуального садівництва за межами села Гнідин Бориспільського району Київської області; визнати протиправними дії виконуючого обовязки начальника Головного управління земельних ресурсів у Київській області ОСОБА_4, які полягають у виданні наказу № 66 від 29 квітня 2010 року про скасування висновку державної експертизи землевпорядної документації № 4-278е від 17 квітня 2008 року про погодження проекту землеустрою щодо відведення позивачу земельної ділянки у власність для ведення індивідуального садівництва за межами села Гнідин, Бориспільського району Київської області; скасувати наказ № 66 від 29 квітня 2010 року, виданий виконуючим обовязки начальника Головного управління земельних ресурсів у Київській області ОСОБА_4 про скасування висновку державної експертизи землевпорядної документації № 4-278е від 17 квітня 2008 року про погодження проекту землеустрою щодо відведення позивачу земельної ділянки у власність для ведення індивідуального садівництва за межами села Гнідин, Бориспільського району Київської області.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.10.2010 позов задовольнити частково:

- визнано протиправним та скасовано протест Бориспільської міжрайонної прокуратури Київської області на висновок державної експертизи землевпорядної документації № 4-278е від 17 квітня 2008 року від 1 квітня 2010 року № 2342 вих.;

- визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління земельних ресурсів у Київській області № 66 від 29 квітня 2010 року про скасування висновку державної експертизи землевпорядної документації № 4-278е від 17 квітня 2008 року;

- в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, прокурор Бориспільської міжрайонної прокуратури Київської області звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану постанову, як таку, що винесена із порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши в засіданні суду апеляційної інстанції суддю-доповідача, пояснення учасників судового процесу, які зявились у судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 19 Закону України «Про прокуратуру»перевірка виконання законів проводиться за заявами та іншими повідомленнями про порушення законності, що вимагають прокурорського реагування, а за наявності приводів - також з власної ініціативи прокурора.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 20 Закону України «Про прокуратуру»при здійсненні прокурорського нагляду за додержанням і застосуванням законів прокурор має право, зокрема, вимагати подання в прокуратуру для перевірки документів та матеріалів, вимагати від керівників та колегіальних органів проведення перевірок, а також виділення спеціалістів для проведення перевірок.

Так, 03.12.09 до Бориспільської міжрайонної прокуратури надійшла заява від голови Садівничого товариства «Святище»ОСОБА_5 із проханням перевірити законність виділення земельної ділянки та видачі державного акту на право власності на землю ОСОБА_2 за рахунок земель цього садівничого товариства та земель водоохоронної зони водорегулюючого каналу.

На виконання вимог ст. 121 Конституції України та ст.ст. 1, 4, 19 Закону України «Про прокуратуру»в межах наданих повноважень Бориспільською міжрайонною прокуратурою за зверненням голови СТ «Святище»ОСОБА_5Д була проведена перевірка додержання вимог законів України при передачі у власність ОСОБА_2 земельної ділянки для ведення садівництва, якою встановлено наступне.

Так, листом Бориспільської РДА № 1118450.2 від 21.02.07 «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення індивідуального садівництва за межами с. Гнідин Бориспільського району»надано дозвіл ОСОБА_2 на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, загальною площею 0,12 га, у власність для ведення індивідуального садівництва за межами с. Гнідин Бориспільського району Київської області.

Складеним Головним управлінням земельних ресурсів у Київській області висновком державної експертизи землевпорядної документації № 4-278е від 17.04.08 щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_2, поданий на державну експертизу проект землеустрою визнаний таким, що відповідає вимогам чинного законодавства України, встановленим нормам і правилам.

20.07.09 ОСОБА_2 на підставі розпорядження Бориспільської районної державної адміністрації № 4370 від 24.06.08, видано Державний акт на право власності на земельну ділянку, площею 0,12 га, для ведення садівництва на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області.

Під час проведення вказаної перевірки Бориспільською міжрайонною прокуратурою на підставі ст. 8, ч. 1 ст. 20 Закону України «Про прокуратуру»до вказаної перевірки було залучено державні органи контролю, а саме Державну інспекцію з контролю за використанням та охороною земель у Київській області та Дніпровське басейнове управління водних ресурсів, яким прокурором були надані відповідні вимоги про проведення перевірок згідно повноважень останніх.

Згідно ст. 9 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель»державний контроль за використанням та охороною земель у системі центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів здійснює Державна інспекція з контролю за використанням та охороною земель і її територіальні органи, яким на території Київської області є Державна інспекція з контролю за використанням та охороною земель у Київській області.

Згідно ч. 1 ст. 13 Водного кодексу України, державне управління в галузі використання і охорони вод та відтворення водних ресурсів здійснюється за басейновим принципом на основі державних, цільових, міждержавних та регіональних програм використання і охорони вод та відтворення водних ресурсів.

Відповідно до вимог Положення про Дніпровське басейнове управління водних ресурсів, затвердженого наказом Державного комітету України по водному господарству № 194 від 15.09.08, державне управління в галузі водного господарства на водних об'єктах загальнодержавного значення в басейні річки Дніпро покладено на Дніпровське басейнове управління водних ресурсів.

Згідно висновків вищевказаних контролюючих органів (лист Державної інспекції з контролю за використанням і охороною земель у Київській області № 010315/1000 від 12.02.10, акт перевірки стану дотримання вимог водного законодавства від 25.12.09 Дніпровського басейнового управління водних ресурсів) земельна ділянка, яка надана у власність ОСОБА_2 для садівництва, знаходиться на відстані 12 метрів від дренажного каналу, на землях водного фонду, а тому передана у власність з порушенням вимог ст.ст. 35, 58, 59, 63 Земельного кодексу України та ст.ст. 88, 91 Водного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 ЗК України, віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.

В даному випадку спірна земельна ділянка передана у власність ОСОБА_2 вперше, тобто, до цього моменту жодним органом державної влади або органом місцевого самоврядування категорія спірної земельної ділянки не визначалась. В такому разі, віднесення спірної земельної ділянки до земель водного фонду обумовлюється розташуванням на цих землях водних об'єктів.

Згідно ст. 58 Земельного кодексу України, ст. 4 Водного кодексу України, землі, зайняті морями, річками, озерами, водосховищами, іншими водоймами, болотами, а також островами, прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм, гідротехнічними, іншими водогосподарськими спорудами та каналами, а також землі, виділені під смуги відведення для них, береговими смугами водних шляхів, належать до земель водного фонду.

При цьому, для віднесення водних об'єктів до водного фонду, згідно ст. 3 Водного кодексу України, не має різниці чи є водний об'єкт природнім або штучним, як помилково вважав позивач та суд першої інстанції.

Відповідно до вимог ст. 91 Водного кодексу України та ст. 63 Земельного кодексу України, для потреб експлуатації та захисту від забруднення, пошкодження і руйнування магістральних, міжгосподарських та інших каналів на зрошувальних і осушувальних системах, гідротехнічних та гідрометричних споруд, а також водойм і гребель на річках встановлюються смуги відведення з особливим режимом користування.

Земельні ділянки в межах смуг відведення надаються органам водного господарства та іншим організаціям для спеціальних потреб і можуть використовуватися ними для створення водоохоронних лісонасаджень, берегоукріплювальних та протиерозійних гідротехнічних споруд, будівництва переправ, виробничих приміщень.

Згідно ч. 3 ст. 22 Земельного кодексу України, для ведення садівництва надаються у користування виключно землі сільськогосподарського призначення.

Дніпровське басейнове управління водних ресурсів листом № ІС/5-319 від 12.03.10 повідомило, що з урахуванням вимог ст.ст. 88, 91 Водного кодексу України, смуга відведення вищевказаного дренажного каналу повинна складати 25 метрів від урізу води в меженний період (а. с. 43).

Також, під час проведення перевірки, керуючись вимогами ст. 8, ч. 1 ст. 20 Закону України «Про прокуратуру»26.02.10 Бориспільською міжрайонною прокуратурою була направлена вимога № 1297 вих. про проведення перевірки організації, яка має ліцензію на здійснення землевпорядних робіт (ТОВ «Горизонталь-2006») з метою нанесення меж земельної ділянки ОСОБА_2 (згідно проекту відведення земельної ділянки, який отриманий на вимогу прокуратури № 8221 вих. від 25.12.09 у його розробника ТОВ «Регіон-Консалтинг») на викопіювання з топографічної карти території Гнідинської сільської ради Бориспільського району (яке отримано на вимогу прокуратури № 8224 від 25.12.09 від Державної служби геодезії, картографії та кадастру Міністерства охорони навколишнього природного середовища України).

Згідно інформації ТОВ «Горизонталь-2006»№ 12 від 09.03.10, відповідно до доданого проекту відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_2 для ведення індивідуального садівництва за межами с. Гнідин Бориспільського району були нанесені координати на топографічний план Гнідинської сільської ради. В результаті проведення роботи виявлено, що дана земельна ділянка знаходиться як найменше 15,65 м. та найбільше 20,54 м. від бровки скидного каналу.

Колегія суддів звертає увагу на те, що з урахуванням отриманих даних, які зафіксовані у всіх вищезазначених документах, вбачається, що земельна ділянка, яка передана у власність ОСОБА_2 знаходиться в межах 25-метрової смуги відведення дренажного каналу, яка відповідно до вимог ст. 4 Водного кодексу України та ст. 58 Земельного кодексу України належить до земель водного фонду України.

Пунктом «д»ч. 4 ст. 84 ЗК України встановлено, що землі водного фонду належать до земель державної власності, які не можуть передаватися у приватну власність, крім випадків, визначених цим кодексом.

Крім цього, відповідно до вимог п. «а»ст. 22 Закону України «Про землеустрій»землеустрій здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо проведення робіт із землеустрою.

Згідно ст. 6 Закону України «Про місцеві державні адміністрації»на виконання Конституції України, актів Президента України, Кабінету Міністрів України, міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, власних та делегованих повноважень голова місцевої державної адміністрації в межах своїх повноважень видає розпорядження, а керівники управлінь та інших структурних підрозділів - накази.

Отже, лист Бориспільської РДА № 111 8450.2 від 21.02.07, згідно вимог ст. 22 Закону України «Про землеустрій»та ст. 6 Закону України «Про місцеві державні адміністрації»не міг бути підставою для розроблення проекту землеустрою, що не було враховано судом першої інстанції.

У відповідності до вимог ст. 21 Земельного кодексу України, порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для визнання недійсними рішень органів державної влади та місцевого самоврядування про надання (передачу) земельних ділянок громадянам та юридичним особам.

Таким чином, висновок державної експертизи землевпорядної документації є незаконним, оскільки проект землеустрою щодо відведення у власність ОСОБА_2 вищевказаної земельної ділянки був розроблений з порушенням вимог ст. 22 Закону України «Про землеустрій», ст. 6 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», ст.ст. 22, 58, 59, 60, 61, 63, 84 Земельного кодексу України та ст.ст. 4, 85, 88, 89, 91 Водного кодексу України та не був погоджений з органами Держводгоспу України.

Згідно ч. 5 ст. 37 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації»висновки державної експертизи можуть бути скасовані органом, який їх видав, у разі виявлення обставин, що могли вплинути на об'єктивність оцінки висновку.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 20, ст. 21 Закону України «Про прокуратуру»при виявленні порушень закону прокурор або його заступник у межах своєї компетенції мають право опротестувати акти Прем'єр-міністра України, Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, виконавчих органів місцевих Рад, підприємств, установ, організацій, громадських об'єднань, а також рішення і дії посадових осіб.

В зв'язку із виявленими порушеннями на підставі ст.ст. 20, 21 Закону України «Про прокуратуру»01.04.10 Бориспільською міжрайонною прокуратурою в межах наданих ст. 121 Конституцією України повноважень було внесено протест до Головного управління Держкомзему у Київській області на висновок державної експертизи землевпорядної документації № 4-278е від 17.04.08 із вимогою про його скасування, оскільки проект землеустрою був розроблений з порушенням вимог ст. 22 Закону України «Про землеустрій», ст. 6 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», ст.ст. 22, 58, 59, 60, 61, 63, 84 Земельного кодексу України та ст.ст. 4, 85, 88, 89, 91 Водного кодексу України, про що було зазначено у протесті прокурора.

Головне управління Держкомзему у Київській області, керуючись ч. 5 ст. 37 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації»скасувало висновок державної землевпорядної експертизи від 17.04.08 № 4-278е по проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_2 для ведення індивідуального садівництва за межами с. Гнідин Бориспільського району Київської області.

При цьому, згідно викопіювань з топографічних карт з встановленням відстані земельної ділянки до урізу води дренажного каналу (викопіювання з топографічної карти Гнідинської сільської ради Бориспільського району, на якому містяться координати земельної ділянки та відстань до дренажного каналу) вбачається, що земельна ділянка позивача відноситься до земель водного фонду, що спростовує висновки суду першої інстанції про зворотнє.

При цьому, безпідставними є посилання суду першої інстанції на те, що у листі Державного комітету України по водному господарству від 30.03.10 № 1703 зазначено, що канал який сполучається із озером Святище та межує із садовим товариством «Святище»на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області, не знаходиться на балансі Державного комітету України по водному господарству та посилання на те, що згідно з листом Дніпровського басейнового управління водних ресурсів № ІС/5-319 від 12.03.10, канал, який межує із садовим товариством «Святище»був штучно утворений в період будівництва масиву садових товариств «Осокорки», та виконує функції забору та транспортування води із території захисного масиву розміщеного вище по його течії, а також посилання на те, що даний канал не знаходиться на балансі управління, а проект землеустрою щодо встановлення смуг відведення дренажного каналу, який межує з СТ «Святище»в Управлінні відсутній, з огляду на таке.

Так, судом першої інстанції не було враховано, що ні Водний кодекс України, зокрема у ст.ст. 1, 3, 4, ні Земельний кодекс України, зокрема у ст. 58, 59 Земельного кодексу України, ні будь-який інший нормативно-правовий акт не ставить віднесення водного об'єкту до водного фонду України в залежність від перебування його на балансі будь-якого підприємства, установи чи організації або складання документації із землеустрою.

Крім того, для віднесення водних об'єктів до водного фонду, згідно ст. 3 Водного кодексу України, не має різниці чи є водний об'єкт природнім або створений штучно.

Відсутність розробленого проекту землеустрою щодо встановлення смуг відведення дренажного каналу не тягне за собою ігнорування норм ст. 63 Земельного кодексу України та ст. 91 Водного кодексу України про необхідність існування вказаних смуг з метою забезпечення експлуатації каналу та захисту його від забруднення, пошкодження і руйнування.

Також, безпідставними є посилання суду першої інстанції на лист відділу містобудування та архітектури Бориспільської райдержадміністрації № 686 від 16.03.10 та лист Державного закладу «Бориспільська районна санітарно-епідеміологічна станція»МОЗ України № 03/01-04-1535 від 08.07.10 про те, що ділянка ОСОБА_2 не знаходиться в водоохоронній зоні дренажного каналу, яка ніби-то зазвичай становить 5-10 метрів, з огляду на наступне.

Так, ні відділ містобудування та архітектури Бориспільської райдержадміністрації ні Державний заклад «Бориспільська районна санітарно-епідеміологічна станція»у вищевказаних листах не посилаються на жодну норму Закону України або будь-якого іншого нормативно-правового акту, на підставі яких ними зроблені вказані висновки. При тому, що ні перший ні другий органи не є спеціально уповноваженими органами центральної виконавчої влади в сфері контролю за охороною та використанням земельних та водних ресурсів, на відміну від Державної інспекції з контролю за використанням та охороною земель у Київській області та Дніпровського басейнового управління водних ресурсів, якими були надані висновки щодо незаконності передачі у власність спірної земельної ділянки.

Більш того, посилання суду першої інстанції на лист ТОВ «Горизонталь-2006»№ 12 від 09.03.10 та викопіювання з топографічної карти Гнідинської сільської ради Бориспільського району, на яку ТОВ «Горизонталь-2006»були нанесені координати земельної ділянки ОСОБА_2 та відстань від урізу води дренажного каналу, яка в різних місцях становить 20,54 м, 15,65 м, 19,62 м та 18,28 м, лише доводить знаходження цієї земельної ділянки в 25-ти метровій смузі відведення водного об'єкту.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що Бориспільська міжрайонна прокуратура, вносячи оскаржуваний позивачем протест до Управління Держкомзему у Київській області діяла у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України, обґрунтовано, безсторонньо, добросовісно та розсудливо використовуючи повноваження з метою, з якою ці повноваження надано.

Також, посилання суду першої інстанції на застосування принципу права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини та на те, що позивач ОСОБА_2, як правонабувач, діяла добросовісно і самі по собі допущені органами публічної влади порушення закону при визначенні умов та порядку надання земельної ділянки у власність не можуть бути підставою для скасування погодженого висновку державної експертизи землевпорядної документації, є безпідставними оскільки, ОСОБА_2 умисно звертаючись до Бориспільської РДА із відповідною заявою про передачу вказаної земельної ділянки у власність, розуміючи, що ця ділянка знаходиться біля дренажного каналу, поруч із нею іншим особам земельні ділянки у власність в цьому місці не відводяться тому, що ці землі відносяться до земель водного фонду, які не можуть бути передані у власність.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

При цьому, позивачем не вказано обставин та не надано доказів, які б свідчили про правомірність позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління земельних ресурсів у Київській області № 66 від 29 квітня 2010 року про скасування висновку державної експертизи землевпорядної документації № 4-278е від 17 квітня 2008 року, що не було враховано судом першої інстанції.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В свою чергу, дійшовши висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги лише частково, колегія суддів виходить з того, що даний спір в частині позовних вимог про визнання протиправними дій прокурора Бориспільської міжрайонної прокуратури Київської області ОСОБА_3, які полягають у внесенні протесту на висновок державної експертизи землевпорядної документації № 4-278е від 17 квітня 2008 року про погодження проекту землеустрою щодо відведення ОСОБА_2 земельної ділянки у власність для ведення індивідуального садівництва за межами села Гнідин, Бориспільського району Київської області, а також в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування протесту Бориспільської міжрайонної прокуратури Київської області на висновок державної експертизи землевпорядної документації № 4-278е від 17 квітня 2008 року від 1 квітня 2010 року № 2342 вих. не відноситься до компетенції адміністративних судів, визначеної положеннями статті 17 КАС України, оскільки протест прокурора, не являється нормативно-правовим актом чи актом індивідуальної дії, який може бути оскаржений в порядку адміністративного судочинства, так як не тягне за собою правових наслідків і не створює жодних обов'язків для позивача, як і дії прокурора, які полягають у винесенні цього протесту, що не було враховано як позивачем, так і судом першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 КАС України постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись ст.ст. 157, 160, 195, 196, 198, 202, 203, 205, 207 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора Бориспільської міжрайонної прокуратури Київської області на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.10.2010 задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.10.2010 скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання протиправними дій прокурора Бориспільської міжрайонної прокуратури Київської області ОСОБА_3, які полягають у внесенні протесту на висновок державної експертизи землевпорядної документації № 4-278е від 17 квітня 2008 року про погодження проекту землеустрою щодо відведення ОСОБА_2 земельної ділянки у власність для ведення індивідуального садівництва за межами села Гнідин, Бориспільського району Київської області, а також в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування протесту Бориспільської міжрайонної прокуратури Київської області на висновок державної експертизи землевпорядної документації № 4-278е від 17 квітня 2008 року від 1 квітня 2010 року № 2342 вих. та провадження у цій частині позовних вимог закрити.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.10.2010 скасувати в частині задоволених позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління земельних ресурсів у Київській області № 66 від 29 квітня 2010 року про скасування висновку державної експертизи землевпорядної документації № 4-278е від 17 квітня 2008 року та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні даних позовних вимог відмовити.

В іншій частині постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.10.2010 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, встановлені статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий:

Судді:

Повний текст постанови виготовлено 07.02.2011.