Справа № 818/1507/15
Суддя: Кононенко З.О.
Дата ухвалення: 2015-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2015 р.Справа № 818/1507/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Кононенко З.О.

Суддів: Бондара В.О. , Калитки О. М.

за участю секретаря судового засідання Вовченко І.В

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління Державної фіскальної служби України у Сумській області на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 15.06.2015р. по справі № 818/1507/15

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління Державної фіскальної служби України у Сумській області

про скасування податкових повідомлень-рішень та вимоги про сплату боргу,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення № /13559 про збільшення зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб; № /13561, про застосування штрафних (фінансових) санкцій; рішення № /13563 про застосування штрафних (фінансових) санкцій з єдиного внеску; вимогу про сплату боргу (недоїмки) № /13562 з єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 15.06.2015р. позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкові повідомлення-рішення від 17 квітня 2015 року № /13559, яким збільшено зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на 70255 грн. 07 коп., застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 17563 грн. 77 коп.; № /13561, про застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 510 грн.; рішення № /13563 про застосування штрафних (фінансових) санкцій з з єдиного внеску в сумі 17712 грн. 90 коп.; вимогу про сплату боргу (недоїмки) № /13562 про сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 140549 грн. 65 коп.

В апеляційній скарзі відповідач, ДПІ у м. Сумах Головного управління Державної фіскальної служби України у Сумській області, зазначає, що оскаржувана постанова прийнята без повного та всебічного з'ясування всіх обставин справи, в порушення норм матеріального та процесуального права, є необґрунтованою та підлягає скасуванню.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах апеляційної скарги у відповідності до ч.1 ст. 195 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що наказом № 240 від 16 лютого 2015 року відповідачем призначено документальну позапланову виїзну перевірку ОСОБА_1 з питань наявності ліцензій, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 року по 31.12.2013 року. Наказ та направлення на перевірку на ім'я ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вручено 16 лютого 2015 року представнику позивача в приміщенні ДПІ в м. Сумах ГУ ДФС у Сумській області. Ці обставини сторонами не оспорюються.

27 лютого 2015 року відповідачем складено акт про результати перевірки № 57/18-19-01-17//40 з якого вбачається, що відповідач вважає непідтвердженими задекларовані позивачем у вказаних періодах витрати, пов'язані з отриманням доходу в зв'язку з неподанням на перевірку документів, якими такі витрати мають підтверджуватися (а.с. 9-28). На розмір задекларованих позивачем витрат збільшено його оподатковуваний дохід, в зв'язку з чим 17 квітня 2015 року відповідачем винесено податкові повідомлення-рішення № /13559, яким збільшено зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб на 70255 грн. 07 коп., застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 17563 грн. 77 коп.; № /13561, про застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 510 грн. за неподання документів на перевірку; рішення № /13563 про застосування штрафних (фінансових) санкцій з єдиного внеску в сумі 17712 грн. 90 коп.; вимогу про сплату боргу (недоїмки) № /13562 з єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 140549 грн. 65 коп. (а.с. 29-34).

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що винесені відповідачем 17 квітня 2015 року податкові повідомлення-рішення № /13559 та № /13561, рішення № /13563 про застосування штрафних (фінансових) санкцій з єдиного внеску, вимога про сплату боргу (недоїмки) № /13562 з єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування є протиправними та підлягають скасуванню.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 75 п. 75.1 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

З акту перевірки вбачається, що позивач зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності за адресою: АДРЕСА_1. Крім зазначеного приміщення має у власності ряд об'єктів нерухомого майна в м. Суми та Сумському районі. Ні в акті перевірки, ні в судовому засіданні відповідачем не зазначено за якою саме із зазначених адрес була проведена виїзна перевірка. Твердження відповідача про неможливість проведення перевірки за місцем реєстрації позивача через використання ним квартири для проживання є безпідставним. Як зазначено вище, виїзна перевірка може проводитися за місцем знаходження платника, або за місцем знаходження іншого нерухомого майна, щодо якого проводиться перевірка. Ніяких особливостей, пов'язаних з перевіркою фізичних осіб-підприємців не передбачено. Крім того, з наведеного в акті переліку належного позивачу майна вбачається, що він є власником квартири АДРЕСА_3 в м. Суми (а.с. 10). Відповідачем не повідомлено на підставі яких доказів ним зроблено висновок про проживання позивача саме АДРЕСА_2.

Відповідно до ст. 81 п. 81.1 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Судом першої інстанції встановлено, що та не оспорюється сторонами, що копія наказу про призначення перевірки та направлень на перевірку вручено представнику позивача в приміщенні ДПІ в м. Сумах 16 лютого 2015 року близько 17 години. Ніяких інших дій, пов'язаних з проведенням перевірки відповідачем в цей день не вчинялось.

Згідно з п. 81.1 ст. 81 Податкового кодексу України при пред'явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами органу державної податкової служби складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

З наведених норм вбачається, що платник податків зобов'язаний розписатися та отримати копії зазначених документів, відмова від їх отримання є неправомірною.

Зі змісту положень ст. 81 Податкового кодексу України вбачається, що незгода платника податків із проведенням перевірки повинна реалізовуватись у такий спосіб.

Так, платник податків зобов'язаний отримати від представників податкового органу направлення на проведення перевірки, копію наказу про проведення перевірки та службові посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Якщо ж платник податків заперечує наявність підстав для проведення перевірки, такий платник податків може не допустити представників податкового органу до проведення перевірки.

Крім того, він не позбавлений права оскаржити у судовому порядку рішення керівника податкового органу про проведення перевірки, яке оформлене наказом.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач заперечував наявність підстав для проведення перевірки, оскаржив в судовому порядку рішення про проведення перевірки та фактично не допустив представників податкового органу до проведення перевірки.

Відповідно до ст. 85 п.п. 85.1-85.2 ПК України платник податків зобов'язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов'язані з предметом перевірки. Такий обов'язок виникає у платника податків після початку перевірки. Обов'язок подати документи на перевірку виникає у позивача після її початку особами, повноваження яких підтверджені направленнями на перевірку та службовими посвідченнями.

Відповідно до ст. 83 ПК України для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків є: документи, визначені цим Кодексом; податкова інформація; експертні висновки; судові рішення; виключено; інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи.

З акту перевірки вбачається, що висновки про не підтвердження сум витрат, задекларованих позивачем в періоді, що підлягав перевірці, зроблено відповідачем лише на підставі неподання позивачем документів на перевірку.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо протиправності таких висновків, оскільки вони є наслідком перевірки, яка проведене з порушенням вимог чинного законодавства, без виїзду за місцем знаходження чи здійснення діяльності позивачем та без дослідження первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а тому не вбачає підстав для його скасування. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління Державної фіскальної служби України у Сумській області залишити без задоволення.

Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 15.06.2015р. по справі № 818/1507/15 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Кононенко З.О.
Судді(підпис) (підпис) Бондар В.О. Калитка О.М.
Повний текст ухвали виготовлений 05.10.2015 р.