Справа № 296/10017/15-а
Суддя: Шалота К. В.
Дата ухвалення: 2015-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2015 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Шалота К.В.,

за участю секретаря судового засідання Яковенко О.В.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

третя особа - ОСОБА_4,

представника третьої особи - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Житомирської міської ради, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_4 про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Корольовського районного суду м.Житомира з позовом до виконавчого комітету Житомирської міської ради, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення виконкому Житомирської міської ради від 05 серпня 2015 року № 504 про відмову у погодженні запропонованих варіантів розподілу житлового будинку № 3 по вул. Академіка Дашкевича у м. Житомирі.

Позов обґрунтовувався тим, що оскаржуване рішення Відповідача від 05 серпня 2015 року № 504, яким відмовлено в погодженні усіх запропонованих варіантів розподілу житлового будинку № 3 по вул. Академіка Дашкевича у м. Житомирі через їх невідповідність п. 2.24 ДБН В.2.2-15-2005 є протиправним, оскільки порушує право власності позивача, право на приватне життя і вільне володіння та користування своїм майном, право на виділ своєї частини майна при наявності згоди іншого співвласника, а тому просив його скасувати.

Позивач та його представник у судовому засіданні позов підтримали, надали пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві та просили його задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечувала, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість просила у задоволенні позову відмовити.

Третя особа та її представник у судовому засіданні доводи позивача підтримали та просили позов задовольнити.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що у провадженні Богунського районного суду м.Житомира перебуває справа №295/12248/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про виділ у натурі часток нерухомого майна, що перебувають у спільній частковій власності.

Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи №591/02.15 від 04.02.2015 року експертом запропоновано 3 варіанти виділу у натурі співвласникам ОСОБА_1 та ОСОБА_4 житлового будинку та господарських будівель, розташованих за адресою вул. Академіка Дашкевича № 3 у м. Житомирі (а.с. 11-17).

Рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради від 05 серпня 2015 року № 504 відмовлено в погодженні запропонованих варіантів №№ 1, 2, 3 розподілу житлового будинку № 3 по вул. Академіка Дашкевича у м. Житомирі, що визначені у висновку судової будівельно-технічної експертизи від 04.02.2015 року №591/02.15, у звязку з тим, що в частині домоволодіння, яка виділяється одному із співвласників, площа житлової кімнати 1-2 не відповідає нормативним документам, а саме вимогам п. 2.24 ДБН В.2.2-15-2005 "Жилі будинку. Основні положення" (а.с. 18).

Так, загальна площа будинку № 3 по вул. Академіка Дашкевича у м. Житомирі складає 74,3 кв. м., з яких: кухня 1-1 площею 10,3 кв. м., жила кімната 1-2 площею 13,1 кв. м., ванна кімната 1-5 площею 4,6 кв. м., веранда І площею 8,3 кв. м., жила кімната 1-3 площею 20, 6 кв. м. та жила кімната 1-4 площею 17, 4 кв. м.

Відповідно до варіантів № 1, 2, 3 розподілу житлового будинку № 3 по вул. Академіка Дашкевича у м. Житомирі запропоновано співвласнику №1 виділити: кухню 1-1 10,3 кв.м., жилу кімнату 1-2 13,1 кв.м., ванну кімнату 1-5 4,6 кв.м., веранду І 8,3 кв.м., співвласнику №2 виділити: жилу кімнату 1-3 20,6 кв.м., жилу кімнату 1-4 17,4 кв.м. (а.с. 15-16).

Згідно вимог пункту 2.24 ДБН В.2.2-15-2005 "Жилі будинку. Основні положення", затверджених наказом Держбуду України від 18.05.2005 року № 80, площа загальної кімнати в однокімнатній квартирі повинна бути не меншою 15 кв. м, в інших квартирах не менше 17 кв.м. Мінімальна площа спальні на одну особу 10 кв. м, на дві 14 кв. м. Мінімальна площа кухні в однокімнатній квартирі 7 кв. м., у дво- та більше кімнатних 8 кв. м. Мінімальна площа робочої кімнати або кабінету 10 кв. м.

Таким чином, у всіх запропонованих варіантах № 1, 2, 3 розподілу житлового будинку № 3 по вул. Академіка Дашкевича у м. Житомирі площа кімнати на 1,9 кв.м. менша від мінімально встановленої у положенні пункту 2.24 ДБН В.2.2-15-2005 "Жилі будинку. Основні положення".

Суд вважає безпідставними доводи позивача та його представника щодо невірного застосування Відповідачем норм матеріального права при винесенні оскаржуваного рішення, оскільки виконавчий комітет Житомирської міської ради реалізуючи компетенцію надану ст. 31 Закону України «Про місцеве самоврядування» надаючи погодження розподілу будинковолодіння між його співвласниками перевіряє відповідність такого розподілу вимогам, нормам та стандартам чинних нормативно-правових актів, що діють саме на момент надання такого погодження.

Разом з тим, суд не приймає до уваги посилання позивача та його представника на те, що оскаржуваним рішенням про відмову в погодженні усіх запропонованих варіантів розподілу житлового будинку № 3 по вул. Академіка Дашкевича у м. Житомирі Відповідач порушує право власності позивача, право на його приватне життя і вільне володіння та користування своїм майном, право на виділ своєї частини майна при наявності згоди іншого співвласника, оскільки як вставлено Судом питання щодо виділу у натурі часток нерухомого майна, що перебувають у спільній частковій власності між ОСОБА_1 до ОСОБА_4 є предметом розгляду цивільної справи №295/12248/14-ц, що перебуває в провадженні Богунського районного суду м.Житомира, а саме оскаржуване рішення виконкому ради від 05 серпня 2015 року № 504 є лише одним з доказів у зазначеній справі, який з відповідно до вимог статті 212 Цивільного процесуального кодексу України оцінюється судом за його внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів та не має для суду наперед встановленого значення.

З огляду на викладене, Корольовський районний суд міста Житомира вважає, що рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради від 05 серпня 2015 року № 504 про відмову у погодженні запропонованих варіантів розподілу житлового будинку № 3 по вул. Академіка Дашкевича у м. Житомирі від 05 серпня 2015 року № 504 є правомірним; враховуючи, що запропоновані експертом варіанти розподілу не відповідають вимогам п. 2.24 ДБН В.2.2-15-2005 "Жилі будинку. Основні положення", а тому оскаржуване рішення прийнято у відповідності до вимог чинного законодавства.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене, на думку Корольовського районного суду міста Житомира, виконавчим комітетом Житомирської міської ради доведено правомірність та обґрунтованість підстав для прийняття рішення про відмову у погодженні запропонованих експертом варіантів №1, 2, 3 розподілу житлового будинку № 3 по вул. Академіка Дашкевича у м. Житомирі, з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 8-11, 70, 71, 86, 87, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, Корольовський районний суд м. Житомира,

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Cуддя К. В. Шалота