Справа № 805/3229/15-а
Суддя: Христофоров А.Б.
Дата ухвалення: 2015-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

805/3229/15-а

Україна

Донецький окружний адміністративний суд

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2015 р. Справа № 805/3229/15-а

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Христофоров А.Б.., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Комунального підприємства “Компанія “Вода Донбасу” до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального Головного управління ДФС про визнання дій протиправними та зобов’язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з адміністративним позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального Головного управління Міндоходів про визнання дій протиправними та зобов’язання вчинити певні дії, в обгрунування зазначив, що відмова в списанні безнадійного податкового боргу є протиправною та такою, що порушує законні права та інтереси, з огляду на те, що для списання безнадійного податкового боргу є всі необхідні умови, передбачені Податковим кодексом України та Порядком, а саме наявність форс-мажорних обставин (обставини непереборної сили), що вплинули на своєчасність сплати податкового зобов’язання, а також причинний зв'язок між діями непереборної сили і виникненням податкового боргу, що позбавило можливості позивача отримати доходи та сплатити своєчасно та в повному обсязі податки. У зв’язку з чим, просить суд зобов’язати відповідача задовольнити заяву про списання податкового боргу з податку на додану вартість за квітень 2014 р., червень-вересень 2014 р. у сумі 8 758 560,92 грн.

Ухвалою суду від 28.09.2015 року здійснено правонаступництво відповідача на Спеціалізовану державну податкову інспекцію з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління ДФС.

28.09.2015 року через відділ діловодства та документообігу суду відповідачем надано заперечення на адміністративний позов, обґрунтовуючи тим, що за наявності обставин непереборної сили платник податків може звернутися до податкового органу з письмовою заявою про продовження граничних строків подання податкових декларацій. Підприємство має податковий борг з ПДВ в сумі 8 755 560,00 грн, який виник внаслідок несплати задекларованого 21-23 квітня 2015 року податкового зобов’язання з ПДВ за червень-вересень 2014 року, однак підприємство маючи податковий кредит у розмірі 18 734 023,00 грн не здійснює сплату податкового боргу у розмірі 8 758 560,00 грн, таким чином, для списання податкового боргу з податкового зобов'язання з ПДВ за червень-вересень 2014 року у СДПІ відсутні правові підстави.

Представник позивача через відділ діловодства надав клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження, наполягав на задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача через відділ діловодства надав клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження та з урахуванням заперечення просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

З урахуванням ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України суд визнав за можливе розглянути справу без участі представників сторін, на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за можливе розглянути справу у порядку письмового провадження.

Суд, розглянувши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, встановив наступне:

Позивач, Комунальне підприємство “Компанія “Вода Донбасу” (код ЄДРПОУ 00191678, вул. Карла Лібкнехта, буд. 177 “а” м. Маріуполь, Донецька область) є юридичною особою, перебуває на обліку у Спеціалізованій державній податковій інспекції з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального Головного управління ДФС.

25 листопада 2014 року сертифікатом №5270/05-4 Торгово-промислова палата України засвідчила настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) з 10.06.2014 року при здійсненні господарської діяльності на території Донецької області та дотримання законодавчих актів України, які стосуються справлення та сплати податків та обов’язкових платежів. На момент видачі сертифікату обставини непереборної сили тривають та дату закінчення їх терміну встановити неможливо.(а.с.13-14)

10.06.2015 року підприємство звернулося до СДПІ з заявою № 17/77 про списання безнадійного податкового боргу з податку на додану вартість за квітень 2014 рік, червень-вересень 2014 року в сумі 8 758 560,92 грн, що виник внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин).(а.с.7-8)

За наслідком розгляду заяви, СДПІ з обслуговування великих платників у м. Донецьку надано лист від 27.07.2015 року № 926/10/28-03-42, про відсутність підстав для списання податкового боргу з податкового зобов'язання з ПДВ за червень-вересень 2014 року(а.с.9-12)

Розділом V Податкового кодексу України передбачений порядок оподаткування податку на додану вартість.

Згідно п.п.203.1, 203.2 ст.203 ПК України податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Сума податкового зобов’язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Судом встановлено що спірні правовідносини виникли у період проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей.

Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року “Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України” та розпочато проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей.

Законом України № 1669-VIІ від 02.09.2014 року “Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції” (далі – Закон №1669-VII) визначаються тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб’єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.

Так, згідно ст. 10 Закону №1669-VII, протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов’язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

Абзацом 1 статті 2 Закону № 1669-VIІ визначено, що територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України “Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року “Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України” від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Крім того, суд зауважує, що відповідно до приписів частини 2 статті 72 КАС України обставини, визнані судом загальновідомими, не потрібно доказувати. Загальновідомою є обставина, що на території Донецької області триває антитерористична операція, а деякі населені пункти Донецької області є територіями, тимчасово не підконтрольними уряду Україні.

Як зазначено вище, позивач, на час виникнення спірних правовідносин здійснював свою діяльність на території м. Маріуполь.

Відповідно до частин 1-3 статті 11 “Прикінцеві та перехідні положення” Закону № 1669-VІІ, цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, і втрачає чинність через шість місяців з дня завершення антитерористичної операції, крім пункту 4 статті 11 “Прикінцеві та перехідні положення” цього Закону.

Дія цього Закону поширюється на період проведення антитерористичної операції та на шість місяців після дня її завершення.

Закони та інші нормативно-правові акти України діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Під час проведення антитерористичної операції у підприємства виник податковий борг зі сплати податку на додану вартість.

Стосовно вимог позивача щодо списання безнадійного податкового боргу за червень- вересень 2014 року, суд виходить з наступного.

У відповідності до п. 14.1.11.ч. 4.1 ст. 14 ПК України безнадійна заборгованість - заборгованість, що відповідає одній з таких ознак, зокрема, заборгованість, стягнення якої стало неможливим у зв’язку з дією обставин непереборної сили, стихійного лиха (форс-мажорних обставин), підтверджених у порядку, передбаченому законодавством.

Відповідно до ст. 101 ПК України та Порядку №577, документом-підставою для прийняття керівником(заступником керівника) контролюючого органу рішення про списання безнадійного податкового боргу, що виник внаслідок обставин непереборної сили (форс-можорних обставин), є відповідний сертифікат(висновок) Торгово-промислової палати України, що засвідчує настання форс-мажорних обставин у податкових правовідносинах та використовується при списанні безнадійного податкового боргу відповідно до ст. 101 Кодексу.

Відповідно до пп.101.1, 101.2.4 ст. 101 ПК України списанню підлягає безнадійний податковий борг, у том числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг, в тому числі податковий боргу платника податків, що виник внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин).

Згідно п.101.5 ст. 101 ПК України контролюючі органи щокварталу здійснюють списання безнадійного податкового боргу. Порядок такого списання встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

У розділі ІІІ вказаного Порядку №577 зазначено, що визначення сум безнадійного податкового боргу, що підлягає списанню органами доходів і зборів, здійснюється на підставі даних інформаційних систем органів доходів і зборів (далі - ІС) станом на день виникнення безнадійного податкового боргу.

Днем виникнення безнадійного податкового боргу внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин) вважається день, що настає за граничним терміном погашення грошових зобов'язань за період, на який припадає дата, зазначена в документі, що засвідчує факт непереборної сили.

Згідно п.4.1. Порядку №577 у випадках, передбачених підпунктом 4 пункту 2.1 розділу II цього Порядку, платник податків звертається до органу доходів і зборів за місцем обліку безнадійного податкового боргу та/або за місцем обліку такого платника з письмовою заявою, в якій зазначаються суми податків та зборів, що підлягають списанню.

До заяви обов'язково додаються документи, зазначені в підпункті 4 пункту 2.1 розділу II цього Порядку, які підтверджують, що податковий борг вважається безнадійним.

Судом встановлено, що 10.06.2015 року КП “Вода Донбасу” звернулося до СДПІ з ОВІ у м. Донецьку з заявою про списання податкового боргу з ПДВ за квітень 2014 року, червень- вересень 2014 року, оскільки існує наявний факт обставин непереборної сили.

Оскільки у період з 10.06.2014 року у підприємства діяли обставини непереборної сили, знаходить своє підтвердження обгрунтованість обставин для списання податкового боргу з податку на додану вартість за червень- вересень 2014 року.

Щодо позовних вимог про списання податкового боргу за квітень 2014 року, суд зазначає наступне.

Статтею 101 Податкового кодексу України чітко встановлено, що підлягає списанню безнадійний податковий борг, що виник внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин). Документом, що засвідчує настання форс-мажорних обставин є Сертифікат (висновок) Торгово- промислової палати України.

Сертифікатом від 25.11.2014 року №5270/05-4 Торгово-промислова палата України засвідчила настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) з 10.06.2014 року, у відповідності до якого для позивача при здійсненні ним господарської діяльності та справляння податків квітень 2014 року не входить до періоду настання обставин непереборної сили.

Посилання позивача на те, що за наслідками активних бойових дій підприємство неодноразово зупиняло свою господарську діяльність, було пошкоджено майно підприємства, скорочувалося та припинялося постачання питної води населенню та юридичним особам, що призвело до нестабільності платежів за послуги водопостачання та водовідведення споживачами, починаючи з квітня 2014 року, не є підставою для списання безнадійного податкового боргу, з огляду на відсутність будь-яких доказів на їх підтвердження.

У зв’язку з чим відсутні підстави для списання податкового боргу за квітень 2014 року.

Суд не приймає до уваги доводи відповідача викладені у заперечені стосовно відсутності у підприємства обставин непереборної сили, та посилання на те, що підприємство маючи податковий кредит не здійснює погашення податкового боргу, оскільки, у відповідності до норм п.200.4 ст. 200 ПК України, яка має диспозитивний характер, надається право платнику податків при наявності від’ємного значення суми податку на додану вартість самостійно обирати подальші дії щодо даної суми, зокрема передбачено право, а не обов’язок зарахування її до складу податкового кредиту наступного звітного періоду.

З урахуванням зазначеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи загальна сума податкового боргу, який позивач просив списати складає 8 758 560,92 грн, податковий борг за квітень 2014 року складає 895 496,92 грн, у відповідності до чого підлягає списанню податковий борг з податку на додану вартість КП “Компанія “Вода Донбасу” за червень-вересень 2014 р. у сумі 7 863 064,00 грн.

Виходячи з положень частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, суд приходить до висновку, що відповідачем неправомірно відмовлено у задоволенні заяви про списання безнадійного податкового боргу з податку на додану вартість КП “Вода Добасу” за червень- липень 2014 року у розмірі 7 863 064,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Пунктом 1 частини 2 зазначеної норми Закону визначено, що у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання не чинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення.

Оскільки, Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального Головного управління ДФС було неправомірно відмовлено у задоволені заяви Комунального підприємства “Компанія “Вода Донбасу” в списанні безнадійного податкового боргу з податку на додану вартість червень- вересень 2014 року у сумі 7 863 064,00 грн, у зв’язку з чим, суд вважає, що дії податкового органу слід визнати протиправними.

Суд зауважує, що реалізуючи право на судовий захист позивач на власний розсуд у позові визначає, чи порушені його права рішеннями, дією або бездіяльністю суб'єкта владних повноважень та спосіб його захисту.

При цьому рішення, дія або бездіяльність суб'єкта владних повноважень повинні бути такими, що породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин.

Визначення ефективного судового захисту пов'язане з відповідним змістом заявлених позовних вимог, тобто з визначенням належного способу захисту порушених прав, свобод та інтересів особи.

Належні способи захисту - це способи, які прямо передбачені законом, аналіз яких дає змогу обрати такий спосіб захисту, який дає змогу забезпечити виконання його приписів.

З наведеного слідує, що поновлюючи порушене право, суд може зобов'язувати суб'єкта владних повноважень вчинити лише такі дії, які передбачені законом.

Обраний позивачем спосіб захисту порушеного права, що визначений в позовній заяві, за своїм змістом не відповідає визначеному законом способу захисту порушеного права, оскільки не відповідає вищевказаному підходу.

Отже, суд вважає, що належним захистом порушеного права позивача в зазначених спірних правовідносинах є зобов’язання відповідача прийняти відповідне рішення.

Згідно ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені витрати з Державного бюджету України. У разі якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

З урахуванням часткового задоволення позовних вимог, з Державного бюджету України на користь позивача підлягають стягненню витрати у вигляді судового збору в розмірі 73,08 грн, та 389,76 грн загальна сума 462,84 грн.

На підставі викладеного та керуючись, ст. ст. 17, 18, 19, 20, 51, 69, 70, 71, 72, 86, 94, 158, 159, 160, 161, 162, 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов Комунального підприємства “Компанія “Вода Донбасу” до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального Головного управління ДФС про визнання дій протиправними та зобов’язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати дії Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального Головного управління Міндоходів по відмові у задоволені заяви Комунального підприємства “Компанія “Вода Донбасу” в списанні безнадійного податкового боргу з податку на додану вартість червень- вересень 2014 року у сумі 7 863 064,00 грн протиправними.

Зобов’язати Спеціалізовану державну податкову інспекцію з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального Головного управління ДФС прийняти рішення щодо списання безнадійного податкового боргу Комунального підприємства “Компанія “Вода Донбасу” з податку на додану вартість червень-вересень 2014 року в сумі 7 863 064,00 грн.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Комунального підприємства “Компанія “Вода Донбасу” (ЄДРПОУ 00191678) судові витрати у розмірі 462 ( чотириста шістдесят дві) грн. 84 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови особами, які беруть участь у справі, з подачею її копії до суду апеляційної інстанції.

Суддя Христофоров А.Б.