Справа № 825/3281/14
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2015-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2015 року м. Київ К/800/66618/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Калашнікової О.В.
Леонтович К.Г. Чумаченко Т.А.
розглянувши в порядку попереднього розгляду адміністративну справу за касаційною скаргою комунального закладу "Левоньківська психіатрична лікарня" Чернігівської обласної ради на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 03 грудня 2014 року у справі за позовом комунального закладу "Левоньківська психіатрична лікарня" Чернігівської обласної ради до Управління Пенсійного фонду України в Чернігівському районі Чернігівської області про визнання неправомірними дій щодо направлення розрахунків сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, -

в с т а н о в и л а:

Комунальний заклад "Левоньківська психіатрична лікарня" Чернігівської обласної ради звернувся в суд з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Чернігівському районі Чернігівської області, в якому просив: визнати неправомірними дії відповідача щодо складання та направлення розрахунків сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій згідно пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", які отримані КЗ "Левоньківська психіатрична лікарня" від 06.02.2014 року, 15.04.2014 року, 09.07.2014 року; зобов'язати відповідача відізвати без виконання вищевказані розрахунки сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій згідно пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", які отримані КЗ "Левоньківська психіатрична лікарня" від 06.02.2014 року, 15.04.2014 року, 09.07.2014 року.

Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідач в порушення пункту 6.4 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України надіслав КЗ "Левоньківська психіатрична лікарня" розрахунки сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до пункту "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення". В свою чергу, несвоєчасне сповіщення про суму заборгованості, яка має бути відшкодована до Пенсійного фонду призвела до зростання суми боргу позивача, що пригнічує його роботу та виконання своїх обов'язків, як комунального закладу охорони здоров'я, оскільки за минулі роки позивач не отримував даних розрахунків так, як це передбачено законодавством.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 03 грудня 2014 року, у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з оскаржуваними судовими рішеннями, КЗ "Левоньківська психіатрична лікарня" звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, у якій просить їх скасувати та задовольнити позов.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, КЗ "Левоньківська психіатрична лікарня" зареєстрований в Управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівському районі.

Також судами попередніх інстанцій встановлено, що у позивача працювали особи, яким призначено пільгові пенсії на підставі частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що відповідач в межах спірних відносин діяв у відповідності до законодавства.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, виходячи з наступного.

Статтею 1 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначено, що страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до пунктів 1, 2 статті 1 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є, зокрема, суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи-суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників, філії, відділення та інші відокремлені підрозділи платників податку, зазначених у пункті 1 цієї статті, що не мають статусу юридичної особи, розташовані на території іншої, ніж платник зборів, територіальної громади.

Відповідно до абзацу 3 пункту 1 статті 4 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за ставкою 100 відсотків від об'єкта оподаткування.

Згідно з частиною другою розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

Згідно з пунктами 6.1, 6.4, 6.5, 6.8, 6.9 розділу 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року № 21-1, відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини другої Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в розмірах - для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 розділу 2 цієї Інструкції (крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку), - також 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини 2 Прикінцевих положень Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій. Розрахунки складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного фонду України, які подаються згідно з додатком 8 до 1 січня поточного року та протягом 10 днів з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії.

Підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання та ін.), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства в місячний термін з моменту виникнення цих обставин. Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

У разі призначення пенсій на пільгових умов особам, які мають необхідний стаж роботи не за місцем призначення цієї пенсії, органами Пенсійного фонду за місцем призначення пенсії надсилає повідомлення згідно додатками, зазначеними у пункті 6.4 цієї Інструкції для зазначених підприємств, у двох примірниках через орган Пенсійного фонду за місцезнаходженням цього підприємства. Відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, у таких випадках здійснюється підприємством на рахунки органів Пенсійного фонду за місцем його реєстрації.

Як зазначено судами попередніх інстанцій, на виконання вимог чинного законодавства, Управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівському районі були надіслані позивачу розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини другої Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсії, призначених відповідно до пунктів "б"- "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на 2014 рік, які отримані комунальним закладом 06.02.2014 року, 15.04.2014 року та 12.07.2014 року, про що свідчать копії повідомлень про вручення поштового відправлення.

В той же час несвоєчасність направлення відповідачем розрахунку, не впливають на встановлення наявності і визначення розміру сум витрат на виплату і доставку пільгових пенсій працівникам та не звільняє позивача від обов'язку їх відшкодування. Жодна норма чинного законодавства не встановлює такого наслідку порушення строку направлення розрахунку, як визнання розрахунку недійсним. Посилання позивача на положення ст.99 КАС України безпідставне, оскільки вимоги даної статті стосуються строків звернення до адміністративного суду, а не строків направлення розрахунків відповідачем.

Що стосується вимоги позивача про зобов'язання відповідача відізвати без виконання вищевказані розрахунки сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій пенсій, судами попередніх інстанцій вірно зазначено, що самі розрахунки не тягнуть за собою безспірного стягнення вказаних в них сум, а питання щодо стягнення таких сум управлінням пенсійного фонду вирішується в судовому порядку.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та просувального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За правилами частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушення норм

матеріального та процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 221, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу комунального закладу "Левоньківська психіатрична лікарня" залишити без задоволення.

Постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 03 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, встановленими статтями 237, 238, 239-240 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: