Справа № 484/1790/15-а
Суддя: Скрипченко В.О.
Дата ухвалення: 2015-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2015 р.м.ОдесаСправа № 484/1790/15-а

Категорія: 10.3.3 Головуючий в 1 інстанції: Паньков Д.А.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого - судді Скрипченка В.О.,

суддів Золотнікова О.С., Осіпова Ю.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Первомайської міської ради Миколаївської області на постанову Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 27 травня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Первомайської міської ради Миколаївської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

13 травня 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Управління соціального захисту населення Первомайської міської ради Миколаївської області, в якому просила визнати неправомірними дії відповідача щодо нарахування їй боргу по державній соціальній допомозі малозабезпеченим сім'ям з 01.02.2015 року по 31.03.2015 року в сумі 2994 грн. 38 коп., зобов'язати відповідача скасувати цей борг, визнати неправомірними дії відповідача щодо зміни строку наступного призначення позивачу вищевказаної допомоги та зобов'язати відповідача призначити позивачу державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям з серпня 2015 року.

В обґрунтування позову зазначено, що 03 лютого 2015 року позивач звернулась до Управління соціального захисту населення Первомайської міської ради Миколаївської області із заявою про призначення їй державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, після чого ця допомога була призначена їй на шість місяців, до липня 2015 року включно. 29.04.2015 року відповідач повідомив позивачку про те, що вона при зверненні за призначенням допомоги надала недостовірні відомості стосовно свого чоловіка, а саме не повідомила Управління про припинення ним підприємницької діяльності, у зв'язку із чим відповідач просив позивачку повернути безпідставно виплачені кошти в сумі 2994 грн. 38 коп. за період з 01.02.2015 року по 31.03.2015 року. Крім того відповідач припинив виплату допомоги та повідомив позивачку, що вона може звернутись з заявою про поновлення таких виплат не раніше жовтня 2015 року.

Постановою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 27 травня 2015 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволений частково. Визнано дії Управління соціального захисту населення Первомайської міської ради Миколаївської області щодо припинення виплати ОСОБА_1 державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям з 01.02.2015 року по 31.07.2015 року в сумі 1497 грн. 19 коп. щомісяця та зобов'язання позивача повернути виплачені кошти в сумі 2994 грн. 38 коп. Зобов'язано Управління соціального захисту населення Первомайської міської ради Миколаївської області продовжити виплату ОСОБА_1 державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям призначену з 01.02.2015 року по 31.07.2015 року в сумі 1497 грн. 19 коп. щомісяця з моменту припинення такої виплати. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із постановленим у справі судовим рішенням Управління соціального захисту населення Первомайської міської ради Миколаївської області в апеляційній скарзі зазначає, що судом першої інстанції при вирішенні справи порушено норми матеріального права, а також допущено неповне з'ясування обставин справи, у зв'язку з чим ставиться питання про скасування постанови суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 повністю.

Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю. Враховуючи, що зазначених клопотань не надходило, справа розглянута в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 03.02.2015 року ОСОБА_1 звернулась до Управління соціального захисту населення Первомайської міської ради Миколаївської області із заявою про призначення їй державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям. Позивачка подала до Управління всі необхідні документи, в тому числі декларацію про доходи та майновий стан, де в ІІ розділі зазначила, що її чоловік ОСОБА_2 з 01.08.2014 року до 31.01.2015 року не мав будь яких доходів. В графі таблиці «Відомості про доходи» зазначила «Вид доходу» - 0, «Розмір доходу» - ОДПІ.

На підставі наданих документів позивачці було призначено державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям з 01.02.2015 року по 31.07.2015 року в сумі 1497 грн. 19 коп. щомісяця.

17.02.2015 року чоловік позивачки ОСОБА_2 звернувся до УСЗН із заявою про оформлення компенсаційних виплат по догляду за особою похилого віку та 26.03.2015 року надав повідомлення про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця, відповідно до якого він припинив підприємницьку діяльність ще 27.01.2015 року.

Посилаючись на навмисне подання позивачкою недостовірних відомостей у декларації про доходи та майновий стан, оскільки чоловік позивачки на момент звернення до УСЗН був працездатною особою, яка не перебуває на обліку в центрі зайнятості та ОДПІ, відповідач припинив виплату ОСОБА_1 соціальної допомоги та звернувся до неї із вимогою про повернення вже виплачених коштів. Також, відповідач зазначив, що ОСОБА_1 може повторно звернутись із заявою про призначення такої допомоги не раніше ніж через шість місяців з дати виявлення порушення.

Задовольняючи адміністративний позов ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з наступного, з чим погоджується апеляційний суд.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям» від 01 червня 2000 року № 1768-ІІІ, право на державну соціальну допомогу мають малозабезпечені сім'ї, які постійно проживають на території України.

Частиною 1 ст. 4 Закону визначено, що державна соціальна допомога малозабезпеченим сім'ям призначається за заявою уповноваженого представника сім'ї, яка подається до органу праці та соціального захисту населення за місцем його проживання.

Статтею 7 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям» визначено, що державна соціальна допомога не призначається у випадках, коли: працездатні члени малозабезпеченої сім'ї не працюють, не служать, не вчаться за денною формою навчання у загальноосвітніх, професійно-технічних, вищих навчальних закладах I-IV рівнів акредитації протягом трьох місяців, що передують місяцю звернення за призначенням державної соціальної допомоги (крім осіб, які в установленому порядку визнані безробітними та за інформацією центрів зайнятості не порушують законодавство про зайнятість щодо сприяння своєму працевлаштуванню; осіб, які доглядають за дітьми до досягнення ними трирічного віку або за дітьми, які потребують догляду протягом часу, визначеного у медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більше ніж до досягнення ними шестирічного віку; осіб, які доглядають за інвалідами I групи або дітьми-інвалідами віком до 18 років, за інвалідами II групи внаслідок психічного розладу, а також за особами, які досягли 80-річного віку; фізичних осіб, які надають соціальні послуги); з'ясовано, що малозабезпечена сім'я має додаткові джерела для існування, а також хто-небудь із її складу протягом 12 місяців перед зверненням за наданням державної соціальної допомоги здійснив покупку або оплатив послуги на суму, яка на час звернення перевищує 10-кратну величину прожиткового мінімуму для сім'ї; у власності чи володінні малозабезпеченої сім'ї є друга квартира (будинок) за умови, що загальна площа житла перевищує 21 квадратний метр на одного члена сім'ї та додатково 10,5 квадратного метра на сім'ю, чи більше одного автомобіля, транспортного засобу (механізму); у власності чи володінні малозабезпеченої сім'ї (крім сімей, що складаються лише з дітей та осіб, які досягли 65-річного віку або є інвалідами I та II групи, та сімей, в яких є діти-інваліди) є земельна ділянка площею понад 0,6 га, крім випадків, коли така земельна ділянка з незалежних від сім'ї причин не приносить дохід.

Призначена державна соціальна допомога може бути зменшена до 50 відсотків її розміру у разі невикористання сім'єю можливостей знаходження додаткових джерел для існування.

Якщо сім'єю навмисно подано недостовірні відомості чи приховано відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на державну соціальну допомогу та на визначення її розміру, виплата призначеної державної соціальної допомоги припиняється з місяця, в якому виявлено порушення. На наступний строк державна соціальна допомога може бути призначена не раніше ніж через шість місяців починаючи з першого числа місяця виявлення порушення.

Так само визначено у Постанові КМУ від 24.02.2003 року № 250 «Про затвердження порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям».

Як вбачається з матеріалів справи, 03 лютого 2015 року ОСОБА_1 звернулась із заявою про призначення їй державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, вказавши, що додаткових доходів, крім заявлених, сім'я не отримує, зокрема, чоловік - ОСОБА_2, знаходиться на обліку як платник податків в Первомайській ОДПІ.

За результатами розгляду такої заяви, ОСОБА_1 була призначена допомога малозабезпеченим сім'ям.

Отже, колегія суддів вважає, що позивачкою було надано всі необхідні документи для отримання такого виду допомоги.

Тобто, це свідчить про те, що позивач не приховувала відомостей про зайнятість свого чоловіка.

Судова колегія приходить до висновку, про відсутність факту умисних дій відповідачки, спрямованих на навмисне подання недостовірних відомостей чи приховування відомостей, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на соціальну допомогу та визначення її розміру, а також не доведеність шкоди відповідачеві завданої саме з вини позивача.

З огляду на викладене вбачається, що відомості про припинення чоловіком позивачки підприємницької діяльності не вплинули та не могли вплинути на встановлення права на державну соціальну допомогу, так як з моменту припинення цієї діяльності до дня звернення позивачки до відповідача пройшло лише 5 днів а не три місяці, я це передбачено у ст. 7 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям».

Враховуючи все вищевикладене, суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Таким чином, враховуючи недоведеність відповідачем правомірності прийнятого рішення про відмову у призначенні державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову ОСОБА_1.

Колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст. ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71 КАС України та не приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, апеляційна скарга Управління соціального захисту населення Первомайської міської ради Миколаївської області задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 184, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Первомайської міської ради Миколаївської області залишити без задоволення, а постанову Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 27 травня 2015 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий В.О.Скрипченко

Суддя О.С.Золотніков

Суддя Ю.В.Осіпов