Справа № 2а-790/10
Суддя: Старунський Д.М.
Дата ухвалення: 2012-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2012 р. Справа № 17940/11

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Багрія В.М., Кушнерика М.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Володимирецькому районі Рівненської області на постанову Володимирецького районного суду Рівненської області від 22 грудня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Володимирецькому районі Рівненської області про зобов'язання нарахувати та виплатити підвищення до пенсії дитині війни,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 02.12.2010 року звернулася в суд з адміністративним позовом в якому просить зобовязати відповідача нарахувати та виплатити підвищення до пенсії дитині війни, підвищення до пенсії непрацюючому пенсіонеру, який проживає в зоні посиленого радіоекологічного контролю та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю передбачених ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», ст.39, ст.51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 6 грудня 2010 року позов щодо зобовязання нарахувати та виплатити підвищення до пенсії дитині війни, підвищення до пенсії непрацюючому пенсіонеру, який проживає в зоні посиленого радіоекологічного контролю та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю по 01.06.2010 року залишено без розгляду у звязку з пропуском строку звернення до адміністративного суду.

Постановою Володимирецького районного суду Рівненської області від 22 грудня 2010 року позов задоволено частково. Визнано дії неправомірними, зобовязано відповідача нарахувати та виплатити позивачу відповідно до ст.51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 15 відсотків мінімальної пенсії за віком з 02.06.2010 року з урахуванням виплачених сум. В решті позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить постанову суду першої інстанції скасувати і прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити повністю. Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що судом першої інстанції були недостатньо досліджені докази та обставини справи, рішення постановлено з порушенням норм матеріального права. Зазначає, що виходячи з вимог Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» саме Кабінет Міністрів України своїми нормативно-правовими актами визначає конкретний розмір пенсій та підвищень до них встановлених ст.51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», які виплачуються за рахунок державного бюджету. Питання обчислення розміру виплат, у відповідності до наведеного вище Закону, регулюється постановами уряду, в яких відсутнє посилання на визначення мінімального розміру пенсії відповідно до положень закону України про Державний бюджет України. Також при застосуванні мінімального розміру пенсії, судом першої інстанції неправильно застосовано положення ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Сторони в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду були повідомлені належним чином, тому колегія суддів, у відповідності до п.2 ч.1 ст.197 КАС України, вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні в справі матеріали та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, на основі наявних у справі доказів, колегія суддів приходить до переконання, що подану апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а постанову суду першої інстанції скасувати з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач громадянин України має статус дитини війни та, як вбачається з матеріалів справи, підвищення до пенсії дитині війни виплачувалось не у відповідності з вимогами ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та є громадянином, який постійно проживає або постійно працює на території зони посиленого радіоекологічного контролю четвертої категорії.

Дитина війни - особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років.

Згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом (ч.1 ст.46 Конституції України).

Згідно ч.2 ст.39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, підвищуються у розмірах, встановлених частиною першою цієї статті.

Громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення у зоні посиленого радіоекологічного контролю, провадиться доплата в розмірі однієї мінімальної заробітної плати (ч.1 ст.39 наведеного вище Закону).

Відповідно до ч.3 ст.51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, віднесеним до категорії 4, додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, призначається у розмірі 15 процентів мінімальної пенсії за віком.

Переліком населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.1991 року №106 смт. Володимирець Рівненської області віднесено до зони посиленого радіоекологічного контролю.

Дія норм ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», ст.39, ст.51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» на 2010 рік не була зупинена чи обмежена іншими нормативними актами. Таким чином, нарахування та виплата у 2010 році підвищення до пенсії дитині війни, підвищення до пенсії непрацюючому пенсіонеру, який проживає в зоні посиленого радіоекологічного контролю та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, повинні здійснюватися відповідно до норм Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» відповідно.

Також колегія суддів вважає за належне наголосити, що нарахування та виплату в користь позивача підвищення до пенсії дитині війни, підвищення до пенсії непрацюючому пенсіонеру, який проживає в зоні посиленого радіоекологічного контролю та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», ст.39, ст.51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» необхідно проводити до виникнення обставин, з якими закон повязує виникнення, зміну чи припинення спірних правовідносин.

На підставі наведеного, колегія суддів прийшла до висновку, що позов слід задовольнити, а саме зобовязати відповідача нарахувати та виплатити підвищення до пенсії дитині війни, підвищення до пенсії непрацюючому пенсіонеру, який проживає в зоні посиленого радіоекологічного контролю та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю відповідно до вимог ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», ст.39, ст.51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» починаючи з 2 червня 2010 року.

Відносно заперечень відповідача щодо неправильного застосування положень ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», колегія суддів, зазначає, що відповідно до ч.1 ст.28 наведеного Закону мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Положення ч.3 ст.28 вищевказаного Закону «Мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом» не є перешкодою для застосування мінімального розміру пенсії за віком до обрахування доплат повязаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого крім передбаченого ч.1 цієї статті мінімального розміру пенсії за віком.

Також, колегія суддів, вважає за потрібне наголосити, що покликання відповідача на те, що фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, тому їх виплата у збільшених розмірах буде можливою тільки після виділення відповідних коштів з Державного бюджету України є безпідставними, оскільки відсутність бюджетних асигнувань для задоволення вимог позивача до уваги взяти не можна, так як невиконання чи неналежне виконання законів про виплати через відсутність бюджетних коштів не є підставою для виправдання їх недоплати.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи.

Відповідно до п.1, 4 ст.202 КАС України підставою для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198 п.3, 202 п.1, 4, 205 ч.2, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Володимирецькому районі Рівненської області задовольнити частково.

Постанову Володимирецького районного суду Рівненської області від 22 грудня 2010 року у справі №2а-790/10 скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати дії управління Пенсійного фонду України в Володимирецькому районі Рівненської області щодо ненарахування і невиплати в користь ОСОБА_1 підвищення до пенсії згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком встановленої ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» починаючи з 2 червня 2010 року неправомірними.

Визнати дії управління Пенсійного фонду України в Володимирецькому районі Рівненської області щодо ненарахування і невиплати в користь ОСОБА_1 згідно ст.39, ст.51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» підвищення до пенсії непрацюючому пенсіонеру, який проживає в зоні посиленого радіоекологічного контролю в розмірі однієї мінімальної заробітної плати, та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 15 процентів мінімальної пенсії за віком встановленої ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» починаючи з 2 червня 2010 року неправомірними.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Володимирецькому районі Рівненської області нараховувати і виплачувати в користь ОСОБА_1 підвищення до пенсії згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком встановленої ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» починаючи з 2 червня 2010 року з врахуванням виплачених сум.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Володимирецькому районі Рівненської області нараховувати і виплачувати в користь ОСОБА_1 згідно ст.39, ст.51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» підвищення до пенсії непрацюючому пенсіонеру, який проживає в зоні посиленого радіоекологічного контролю в розмірі однієї мінімальної заробітної плати, та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 15 процентів мінімальної пенсії за віком встановленої ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» починаючи з 2 червня 2010 року з врахуванням виплачених сум.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Д.М. Старунський

Судді В.М. Багрій

ОСОБА_2