Справа № 813/3446/15
Суддя: Ланкевич Андрій Зіновійович
Дата ухвалення: 2015-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2015 року № 813/3446/15

Львівський окружний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя Ланкевич А.З.,

суддя Клименко О.М.,

суддя Тертичний В.Г.,

секретар судового засідання Фуртак А.В.,

за участі:

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Котик Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про визнання нечинними наказу та рішення, -

встановив :

Львівським окружним адміністративним судом отримано позовну заяву, в якій позивач просить:

- визнати нечинним наказ Міністерства юстиції України від 23.06.2015 року №1045/5 «Про анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), виданого ОСОБА_1»;

- визнати нечинним рішення Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), відображене у протоколі від 14-26.05.2015 року №30/05/15, в частині застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що оскаржене рішення про застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого по суті ґрунтується на недостовірних і сумнівних висновках Головного територіального управління юстиції у Київській області, викладених в довідці про результати позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого №15/5 від 03.04.2015 року, а також акті позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого №25/15 від 15.04.2015 року. Обґрунтовуючи свою позицію позивач серед іншого зазначив про те, що при проведенні позапланової перевірки його діяльності як розпорядника майна у справі №5015/1763/12 про банкрутство «Прикарпатпромарматура» орган контролю безпідставно ствердив про порушення ним вимог ст. 11 Закону України «Про іпотеку», а також вимог ч. 6 ст. 3-1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» №2343-ХІІ від 1992 року (в новій редакції названого Закону згідно із Законом України від 30.06.1999 року № 784-XIV, а також з наступними змінами, внесеними згідно із Законом України від 07.03.2002 року № 3088-III, відповідно до яких Закон №2343-ХІІ, зокрема, доповнено ст. 3-1). Свою позицію позивач обґрунтовує тим, що у випадку з грошовими вимогами ТОВ «Компанія з управління активами «Ізі Лайф» на суму 56032714,69 грн., заявленими до ВАТ «Прикарпатпромарматура» як до майнового поручителя за зобов'язаннями третьої особи (ЗАТ «Бізнес-центр «Підзамче»), то боржник висловив заперечення щодо їх обґрунтованості. У зв'язку з цим, заяву ТОВ «Компанія з управління активами «Ізі Лайф» з кредиторськими вимогами до боржника на зазначену вище суму, у відповідності з вимогами ч. 4 ст. 14 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції цього Закону від 04.11.2012 року), було передано на розгляд господарського суду Львівської області. За результатами розгляду зазначеної заяви Господарський суд Львівської області ухвалою від 08.10.2013 року (залишеною без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 26.11.2013 року) включив грошові вимоги ТОВ «Компанія з управління активами «Ізі Лайф» на суму 56032714,69 грн. до реєстру вимог кредиторів ВАТ «Прикарпатпромарматура». Вимоги кредиторів, визнані господарським судом, арбітражний керуючий ОСОБА_1 як розпорядник майна боржника в силу вимог ч. 6 ст. 14 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції від 04.11.2012 року) був зобов'язаний внести до реєстру вимог кредиторів, що він і виконав. З огляду на наведене, позивач наголошує на тому, що не приймав і не міг приймати одноосібного рішення про включення до реєстру вимог кредиторів ВАТ «Прикарпатпромарматура» грошових вимог ТОВ «Компанія з управління активами «Ізі Лайф» на суму 56032714,69 грн. Крім того позивач зазначив про те, що ухвалою Господарського суду Львівської області від 13.11.2013 року (залишеною без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 21.01.2014 року) затверджено реєстр вимог кредиторів боржника, включно з грошовими вимогами ТОВ «Компанія з управління активами «Ізі Лайф» на суму 56032714,69 грн. Як зазначив позивач, про наявність згаданих вище судових рішень контролюючому органу було достеменно відомо, але як в довідці, так і в акті перевірки про них не зазначено, попри те, що позивач у своїх письмових поясненнях та запереченнях надав вичерпну інформацію з приводу обставин, які були предметом перевірки, в тому числі щодо включення до реєстру вимог кредиторів грошових вимог ТОВ «Компанія з управління активами «Ізі Лайф». З урахуванням наведеного позивач вважає висновок органу контролю про незаконне визнання арбітражним керуючим ОСОБА_1 грошових вимог ТОВ «Компанія з управління активами «Ізі Лайф» надуманим і необґрунтованим, оскільки при проведенні перевірки не було надано належної оцінки всім істотним обставинам. З приводу висновків органу контролю, зазначених в акті перевірки №25/15 від 15.04.2015 року, про порушення арбітражним керуючим ОСОБА_1 вимог п. 2,3 ч. 2, ч. 3 ст. 98, абз. 2,4,5 ч. 2 ст. 41 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції №4212-VI від 22.12.2011 року, позивач серед іншого зазначив про те, що з 23.04.2014 року і до цього часу провадження у справі №5015/1763/12 про банкрутство ВАТ «Прикарпатпромарматура» зупинено, відтак розгляд справи в суді першої інстанції, в тому числі розгляд заяв чи скарг арбітражного керуючого на неправомірні дії посадових осіб банкрута, не здійснюється в період зупиненого провадження. Окрім того позивач звертає увагу на те, що норми ч. 3 ст. 98 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції №4212-VI від 22.12.2011 року), не передбачають обов'язку арбітражного керуючого оскаржувати неправомірні дії посадових осіб банкрута щодо зобов'язання передати бухгалтерську та іншу документацію банкрута, печатки і штампи, матеріальні та інші цінності банкрута ліквідатору, що в свою чергу заперечує сам факт порушення арбітражним керуючим вказаної норми Закону. Безпідставними на думку позивача є також висновки про невжиття арбітражним керуючим заходів щодо прийняття ним до свого відання майна боржника, забезпечення його збереження, здійснення інвентаризації майна банкрута, здійснення аналізу фінансового становища банкрута, оскільки з цією метою він як ліквідатор неодноразово надсилав відповідні вимоги голові правління ВАТ «Прикарпатпромарматура». Позивач зазначив, що він як ліквідатор на виконання постанови Господарського суду Львівської області 05.02.2014 року по справі №5015/1763/12 вжив всіх можливих і необхідних заходів з метою захисту та збереження майна банкрута, що підтверджується долученими до матеріалів справи доказами. Не відповідають дійсності також і твердження органу контролю про відсутність аналізу фінансового становища банкрута, оскільки в матеріалах справи №5015/1763/12 є оригінал звіту про фінансовий аналіз ВАТ «Прикарпатпромарматура» щодо виявлення ознак неплатоспроможності підприємства та ознак дій з приховування банкрутства, фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства. Як зазначив позивач, про всі наведені вище обставини було неодноразово зазначено в письмових поясненнях та запереченнях арбітражного керуючого, яким втім так і не було надано належної правової оцінки при проведенні перевірки, відтак і не враховано при прийнятті оскарженого рішення Дисциплінарної комісії. При цьому будь яких обґрунтованих пояснень з приводу не взяття їх до уваги в довідці та в акті за наслідкам перевірки не зазначено. Крім того, позивач зазначив про те, що йому не було надано можливості взяти участь у засіданні Комісії та особисто надати пояснення з приводу обставин, встановлених за наслідками перевірки. Зазначені обставини, на думку позивача, свідчать про порушення ГТУ юстиції у Київській області вимог п. 6.6.2 Порядку контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), затверджених наказом Міністерства юстиції України від 27.06.2013 N1284/5. Також позивач звертає увагу на те, що раніше Головним управлінням юстиції у Львівській області вже проводилась перевірка арбітражного керуючого ОСОБА_1 по питаннях, викладених у скаргах голови правління ПрАТ «Бізнес Центр «Підзамче» від 26.09.2014р. та від 29.12.2014р., що підтверджується актом позапланової невиїзної перевірки від 05.03.2015 року №07-21/10. На цій підставі позивач ствердив, що ГТУ юстиції у Київській області по суті здійснило повторну перевірку арбітражного керуючого ОСОБА_1, що є порушенням норм п.2.11, 2.12 Порядку контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) № 1284/5. Наведені вище обставини в цілому, на переконання позивача, свідчать про протиправність оскаржених наказу Міністерства юстиції України та рішення Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), у зв'язку з чим просить задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених в позовній заяві, просив позов задовольнити повністю.

Відповідач подав письмові заперечення на позов від 08.09.2015 року та доповнення до письмових заперечень від 17.09.2015 року, в яких серед іншого зазначено про те, що на підставі скарг голови правління ПрАТ «Бізнес-центр «Підзамче» ОСОБА_4 від 26.09.2014 року та від 29.12.2014 року Головне територіальне управління юстиції у Київській області в період з 01 по 03 квітня 2015 року проводило позапланову невиїзну перевірку діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 на предмет додержання ним вимог законодавства під час виконання повноважень розпорядника майна ВАТ «Прикарпатпромарматура» стосовно розгляду кредиторських вимог ТОВ «Компанія з управління активами «Ізі Лайф» та на предмет виконання арбітражним керуючим ОСОБА_1 вимог постанови Господарського суду Львівської області від 05.02.2014 року по справі №5015/1763/12 про банкрутство ВАТ «Прикарпатпромарматура». Результати перевірки оформлено довідкою №15/5 від 03.04.2015 року та актом позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого №25/15 від 15.04.2015 року, у висновках яких зазначено про порушення позивачем ч. 6 ст. 3-1, п. 2, 3 ч. 2, ч. 3 ст. 98 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», ст. 11 Закону України «Про іпотеку». Зокрема, відповідач з покликанням на норми ст. ст. 2, 40 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 115 ГПК України, а також на норми ч. 3 ст. 98 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» зазначив про те, що арбітражний керуючий ОСОБА_1 протягом всього періоду виконання своїх повноважень ліквідатора ВАТ «Прикарпатпромарматура» не скористався своїм законним правом на оскарження неправомірних дій посадових осіб банкрута, обмежившись лише направленням листів на адресу боржника з вимогами про необхідність виконання вимог постанови господарського суду Львівської області від 05.02.2015 року. Внаслідок такої бездіяльності, як зазначив відповідач, не здійснено заходів щодо прийняття до відання ліквідатора майна боржника, забезпечення його збереження, не здійснено інвентаризації та оцінки майна банкрута, не проведено аналізу фінансового становища банкрута, що в підсумку призвело до затягування ліквідаційної процедури у справі №5015/1763/12. Також відповідач зазначив про те, що арбітражний керуючий ОСОБА_1, подавши письмові заперечення до довідки від 03.04.2015 року № 15/15, долучив також копію звіту про фінансовий аналіз ВАТ «Прикарпатпромарматура» щодо виявлення ознак неплатоспроможності підприємства та ознак дій з приховування банкрутства, фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства станом на 31.12.2013 року, який виконало ПП «Каштан ЛВ». Проте, як зазначає відповідач, до перевірки не надано договору на його проведення, укладеного між ліквідатором ВАТ «Прикарпатпромарматура» ОСОБА_1 та ПП «ОСОБА_5». Встановлені ГТУ юстиції у Київській області обставини, на переконання відповідача, свідчать про несумлінне виконання арбітражним керуючим ОСОБА_1 повноважень при реалізації прав та обов'язків ВАТ «Прикарпатпромарматура». Викладені в довідці №15/5 від 03.04.2015 року та акті №25/15 від 15.04.2015 року результати перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 як розпорядника майна ВАТ «Прикарпатпромарматура» на підставі подання Департаменту з питань банкрутства були предметом розгляду на засіданні Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), яка в підсумку прийняла рішення про накладення на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого. На підставі подання Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) Міністерство юстиції України наказом від 23.06.2015 року №1045/5 анулювало свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), виданого ОСОБА_1. На переконання відповідача, оскаржені наказ і рішення прийнято на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені законом, відтак підстав для їх скасування немає.

Представник відповідача таку позицію підтримала, просила відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Суд заслухав пояснення позивача та представника відповідача, дослідив наявні в матеріалах справи документи, всебічно і повно з'ясував всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, та встановив такі обставини.

ОСОБА_1 здійснював діяльність арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) на підставі ліцензії Державного департаменту з питань банкрутства АВ №499030 від 27.11.2009 року, яку згодом Міністерством юстиції України замінено на свідоцтво №1103 від 04.07.2013 року про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора (виданого після набрання чинності Законом України №4212-VI від 22.12.2011 року).

19 березня 2015 року Головне територіальне управління юстиції у Київській області скерувало на адресу арбітражного керуючого ОСОБА_1 повідомлення за № 19/15 про проведення позапланової невиїзної перевірки, в якому було зазначено, що відповідно до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», Порядку контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), затвердженого наказом Міністерства юстиції України №1284/5 від 27.06.2013року, в період з 01.04.2015 року по 03.04.2015 року буде проводитись перевірка діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1, свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого від 04.07.2013 року №1103. Як зазначено в повідомленні №19/15 від 19.03.2015 року, під час перевірки будуть перевірятися:

- додержання арбітражним керуючим ОСОБА_1 вимог законодавства під час виконання повноважень розпорядника майна ВАТ «Прикарпатпромарматура» стосовно розгляду кредиторських вимог ТОВ «КУА «Ізі Лайф»;

- виконання арбітражним керуючим ОСОБА_1 вимог постанови господарського суду Львівської області від 05.02.2014 року по справі №5015/1763/12 про банкрутство ВАТ «Прикарпатпромарматура».

У повідомленні ГТУ юстиції у Київській області від 19.03.2015 року також зазначено про необхідність забезпечення позивачем умов для проведення перевірки та в термін до 10:00 год. 01.04.2015 року надати комісії для перевірки пояснення з приводу предмета перевірки і засвідчені у встановленому законом порядку копії всіх наявних документів за весь період здійснення повноважень арбітражного керуючого у справі №5015/1763/12 про банкрутство ВАТ «Прикарпатпромарматура», в тому числі:

- заяви ТОВ «КУА «Ізі Лайф» про визнання кредиторських вимог до ВАТ «Прикарпатпромарматура»;

- відзив на заяви ТОВ «КУА «Ізі Лайф» про визнання кредиторських вимог до ВАТ «Прикарпатпромарматура» з доказами їх відправлення або вручення;

- всі документи стосовно належного і своєчасного виконання повноважень ліквідатора у справі №5015/1763/12 про банкрутство ВАТ «Прикарпатпромарматура»;

- інші документи на підтвердження належного виконання повноважень арбітражного керуючого у справі №5015/1763/12 про банкрутство ВАТ «Прикарпатпромарматура» та в обґрунтування своїх пояснень.

На виконання вимог ГТУ юстиції у Київській області та у відповідності з Порядком контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), затверджених наказом Міністерства юстиції України від 27.06.2013 №1284/5, арбітражний керуючий ОСОБА_1 надав органу контролю письмові пояснення від 26.03.2015 року з приводу предмета позапланової невиїзної перевірки, а також стосовно скарг голови правління ПрАТ «Бізнес-центр «Підзамче» ОСОБА_4 від 26.09.2014 року та від 29.12.2014 року, які, як встановлено судом, і слугували підставою для проведення позапланової перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 До пояснень позивач долучив як копії запитуваних документів, а також документів на підтвердження обставин, якими обґрунтовано його пояснення (том І, а.с. 29-42).

Відповідно до повідомлення №6-20/1704 від 19.03.2015 року про проведення перевірки, а також на підставі посвідчення на проведення перевірки №22/6/15 від 19.03.2015 року, виданого начальнику відділу з питань банкрутства ГТУ юстиції у Київській області ОСОБА_6 та членам комісії, заступнику начальника відділу з питань банкрутства ГТУ юстиції у Київській області ОСОБА_7 та головному спеціалісту відділу з питань банкрутства ГТУ юстиції у Київській області ОСОБА_8, у період з 01 по 03 квітня 2015 року на підставі скарг голови правління ПрАТ «Бізнес-центр «Підзамче» ОСОБА_4 від 26.09.2014 року та від 29.12.2014 року, було проведено позапланову невиїзну перевірку діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 з питань відповідно до письмових звернень, що стали підставами для проведення перевірки.

Зокрема, у скарзі голови правління ПрАТ «Бізнес-центр «Підзамче» ОСОБА_4 від 26.09.2014 року, копію якої долучено до матеріалів справи (том І, а.с. 27-28), скаржник зазначив про умисне невиконання арбітражним керуючим ОСОБА_1 постанови Господарського суду Львівської області від 05.02.2014 року у справі №5015/1763/12. Зокрема скаржник зазначив, що арбітражний керуючий ОСОБА_1 не вчинив жодних дій, спрямованих здійснення ліквідаційної процедури ВАТ «Прикарпатпромарматура», умисно затягував розгляд справи №5015/1763/12, подаючи клопотання про відкладення судового розгляду справи, що в підсумку призвело, як зазначив скаржник, до заподіяння шкоди інтересам ПрАТ «Бізнес-центр «Підзамче» як кредитору ВАТ «Прикарпатпромарматура».

В іншій скарзі Голови правління ПрАТ «Бізнес-центр «Підзамче» ОСОБА_4 від 29.12.2014 року, копія якої також є в матеріалах справи (том І, а.с. 25-26), також йдеться про неналежне виконання арбітражним керуючим ОСОБА_1 своїх повноважень як розпорядника майна, а потім і ліквідатора ВАТ «Прикарпатпромарматура». В цій скарзі Голова правління ПрАТ «Бізнес-центр «Підзамче» ОСОБА_4, зокрема, висловив свої припущення про незаконні дії арбітражного керуючого, які судячи зі змісту скарги полягають у визнанні грошових вимог ТОВ «Компанія з управління активами «Ізі Лайф» до ВАТ «Прикарпатпромарматура» як майнового поручителя ПрАТ «Бізнес-Центр «Підзамче», що останнє розцінює як намір арбітражного керуючого та названого вище кредитора незаконно заволодіти його майном. В скарзі від 29.12.2014 року також зазначено про те, що на підставі попередньої скарги від 26.09.2014 року Міністерство юстиції України доручило Головному управлінню юстиції у Львівській області провести перевірку діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 з питань, викладених в скарзі від 26.09.2014 року. Проте, оскільки станом на дату звернення зі скаргою такої перевірки так і не здійснено, скаржник з метою перевірки повідомлених обставин просить Міністерство юстиції України провести позапланову перевірку арбітражного керуючого ОСОБА_1 та застосувати до нього дисциплінарне стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого.

За результатами позапланової перевірки ГТУ юстиції у Київській області склало довідку про результати позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 03 квітня 2015 року №15/5, у висновках якої зазначено про порушення арбітражним керуючим ОСОБА_1 вимог ч. 6 ст. 3-1, ч. 3 ст. 98 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», ст.11 Закону України «Про іпотеку». У довідці від 03.04.2015 року №15/5 контролюючий орган повністю і дослівно відтворив зміст письмових пояснень арбітражного керуючого ОСОБА_1 від 26.03.2015 року і зазначив серед іншого про таке.

Постановою господарського суду Львівської області від 05.02.2014 року у справі №5015/1763/12 визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру ВАТ «Прикарпатпромарматура», ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого ОСОБА_1 та зобов'язано ліквідатора здійснити ліквідаційну процедуру відповідно до ст. ст. 37-48 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 23.04.2014 року провадження у справі №5015/1763/12 зупинено до повернення справи з Вищого господарського суду України. Разом з тим, як зазначено в довідці від 03.04.2015 року, зупинення провадження у справі про банкрутство не має наслідком зупинення дії постанови суду про визнання боржника банкрутом та призначення арбітражного керуючого, у зв'язку з чим виконання повноважень ліквідатора має здійснюватись у порядку та строки, визначені чинним законодавством. Враховуючи викладене, структурний підрозділ Мінюсту, який проводив перевірку, зазначив про те, що зупинення провадження у справі про банкрутство ВАТ «Прикарпатпромарматура» не звільняє арбітражного керуючого ОСОБА_1 від виконання повноважень ліквідатора ВАТ «Прикарпатпромарматура», передбачених законодавством про банкрутство, зокрема ст. 41 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Також, з покликанням на норми ст. 98 названого вище Закону (в редакції згідно із Законом України №4212-VI від 22.12.2011 року) орган контролю зазначив про те, що твердження арбітражного керуючого про вжиття ним всіх заходів, направлених на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб, проведення інших дій в ліквідаційній процедурі в межах повноважень, встановлених законом, є недоведеними, оскільки документально не підтверджені, з нормами чинного законодавства не узгоджуються та спростовуються, як зазначено в довідці, наступними обставинами. Зокрема, відповідно до постанови господарського суду Львівської області від 05.02.2014 року по справі №5015/1763/12 протягом п'ятнадцяти днів з дня призначення ліквідатора відповідні посадові особи банкрута зобов'язані передати бухгалтерську та іншу документацію банкрута, печатки і штампи, матеріальні та інші цінності банкрута ліквідатору. Враховуючи положення ч. 6 ст. 41 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції згідно із Законом України №4212-VI від 22.12.2011 року) термін, протягом якого відповідні посадові особи банкрута зобов'язані передати бухгалтерську та іншу документацію банкрута, печатки і штампи, матеріальні інші цінності банкрута ліквідатору завершився 20 лютого 2014 року. З покликанням на норми ст. 115 ГПК України, а також ч. 3 ст. 40 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», ч. 1 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» орган контролю зазначив, що для забезпечення виконання своїх повноважень арбітражний керуючий ОСОБА_1 протягом всього періоду виконання повноважень обмежився лише неодноразовими направленнями на адресу боржника листів про необхідність здійснення передачі документів та клопотанням на адресу Господарського суду Львівської області від 25.03.2015 року про невиконання керівництвом боржника вимог п.7 постанови Господарського суду Львівської області від 05.02.2014 року по справі №5015/1763/12, яке подав до суду лише 26.03.2015 року. При цьому, як зазначено в довідці від 03.04.2015 року, арбітражний керуючий ОСОБА_1 протягом всього періоду виконання повноважень не скористався законним правом оскаржити неправомірні дії осіб боржника та зобов'язати їх виконати вимоги Закону та постанови Господарського суду Львівської області від 05.02.2014 року в примусовому порядку. Внаслідок такої бездіяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 виконання заходів щодо прийняття ним до свого відання майна боржника, забезпечення його збереження,здійснення інвентаризації та оцінки майна згідно із законодавством, здійснення аналізу фінансового становища банкрута належним чином не здійснено. Вказане призводить до затягування ліквідаційної процедури у справі №5015/1763, свідчить про несумлінне та нерозумне виконання арбітражним керуючим ОСОБА_1 повноважень при реалізації прав та обов'язків ліквідатора ВАТ «Прикарпатпромарматура».

В підсумку, зміст виявлених порушень, згідно з довідкою від 03.04.2015 року №15/5 полягає в тому, що:

1) під час виконання повноважень розпорядника майна у справі №5015/1763/12 про банкрутство ВАТ «Прикарпатпромарматура» арбітражний керуючий ОСОБА_1, не врахувавши положення ст. 11 Закону України «Про іпотеку», визнав вимоги ТОВ «Компанія з управління активами «Ізі Лайф» у розмірі, що перевищує розмір вартості предмета іпотеки за іпотечним договором з застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя від 15.08.2007 року, що є порушенням ч. 6 ст. 3-1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції №784-XIV від 30.06.1999 року;

2) під час виконання повноважень ліквідатора у справі №5015/1763/12 про банкрутство ВАТ «Прикарпатпромарматура» арбітражний керуючий ОСОБА_1 протягом всього періоду виконання повноважень не скористався законним правом оскаржити неправомірні дії посадових осіб банкрута щодо зобов'язання передати бухгалтерську та іншу документацію банкрута, печатки і штампи, матеріальні та інші цінності банкрута ліквідатору боржника, та зобов'язати їх виконати ці вимоги у примусовому порядку, що є порушенням ч. 3 ст. 98 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції №4212-IV від 22.12.2011 року;

3) під час виконання повноважень ліквідатора у справі №5015/1763/12 про банкрутство ВАТ «Прикарпатпромарматура» арбітражний керуючий ОСОБА_1 належним чином не здійснив заходів щодо прийняття ним до свого відання майна боржника, забезпечення його збереження, здійснення інвентаризації майна банкрута, здійснення аналізу фінансового становища банкрута, що є порушенням п. 2, 3 ч. 2, ч. 3 ст. 98, абз. 2,4,5 ч. 2 ст. 41 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції №4212-IV від 22.12.2011 року, що призвело до грубого порушення прав та законних інтересів боржника та кредиторів.

Один примірник довідки було надано арбітражному керуючому для ознайомлення та надання своїх письмових пояснень та заперечень з приводу виявлених порушень.

07 квітня 2015 року арбітражний керуючий ОСОБА_1 подав ГТУ юстиції у Київській області письмові зауваження та заперечення щодо довідки про результати позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 03.04.2015 року № 15/5 (том І, а.с. 69-76), в яких надав детальну і вичерпну інформацію з приводу тих обставин, якими орган контролю обґрунтовує наявність в діях арбітражного керуючого порушень вимог законодавства при здійсненні повноважень ліквідатора ВАТ «Прикарпатпромарматура». Зокрема позивач пояснив і обґрунтував правомірність включення до реєстру вимог кредиторів ВАТ «Прикарпатпромарматура» грошових вимог ТОВ «Компанія з управління активами «Ізі Лайф», а також на спростування висновку про порушення ним вимог п. 2, 3 ч. 2, ч. 3 ст. 98, абз. 2,4,5 ч. 2 ст. 41 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції №4212-IV від 22.12.2011 року повідомив про всі вжиті ним заходи з метою прийняття до свого відання майна банкрута та забезпечення його збереження, а також про здійснення аналізу фінансового становища ВАТ «Прикарпатпромарматура».

На підставі довідки №15/5 від 03.04.2015 року та наданих позивачем зауважень і заперечень від 07.04.2015 року Головне територіальне управління юстиції у Київській області склало акт позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 15 квітня 2015 року № 25/15 (том І, а.с. 77-92; далі - акт перевірки від 15.04.2015 року), в резолютивній частині якого знову ж таки зроблено висновок про порушення арбітражним керуючим ОСОБА_1 вимог ч. 6 ст. 3-1, ч. 3 ст. 98 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», ст. 11 Закону України «Про іпотеку», які за своїм змістом повністю збігаються з тими, що містяться в довідці №15/5 від 03.04.2015 року. В описовій частині акта перевірки від 15.04.2015 року також містяться заперечення та пояснення позивача від 07.04.2015 року в повному обсязі, а обґрунтування органу контролю щодо допущених арбітражним керуючим порушень вимог законодавства при здійсненні повноважень ліквідатора ВАТ «Прикарпатпромарматура» за своїм змістом ідентичні тим, що їх наведено в довідці від 03.04.2015 року, за винятком того, що в акті від 15.04.2015 року орган контролю додаткового зазначив про необґрунтованість пояснень арбітражного керуючого ОСОБА_1 щодо розгляду заяви ТОВ «Компанія з управління активами «Ізі Лайф». Для цього орган контролю вибірково відтворив в акті перевірки від 15.04.2015 року встановлені ухвалою Господарського суду Львівської області від 08.10.2013 року обставини щодо заявлених грошових вимог ТОВ «Компанія з управління активами «Ізі Лайф», зокрема про правові підстави їх виникнення та віднесення цієї заяви кредитора на розгляд суду. Про те, що ухвалою від 08.10.2013 року господарський суд Львівської області включив до реєстру вимог кредиторів грошові вимоги ТОВ «Компанія з управління активами «Ізі Лайф» в акті перевірки від 15.04.2015 року чітко не зазначено. Натомість орган контролю констатував, що арбітражний керуючий ОСОБА_1 не врахував положень ст. 11 Закону України «Про іпотеку» стосовно обмеження відповідальності майнового поручителя розміром вартості предмета іпотеки, які дають розпоряднику майна обґрунтувати в інтересах боржника та інших кредиторів часткове відхилення грошових вимог ТОВ «Компанія з управління активами «Ізі Лайф» на суму, яка перевищує вартість предмета іпотеки за іпотечним договором із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя від 15.08.2007 року. Також в акті перевірки від 15.04.2015 року орган контролю зазначив про ненадання арбітражним керуючим до перевірки договору з ПП «Каштан ЛВ» на проведення фінансового аналізу ВАТ «Прикарпатпромарматура», за результатами якого було складено звіт про фінансовий аналіз ВАТ «Прикарпатпромарматура» станом на 31.12.2013 року.

16 квітня 2015 року арбітражний керуючий ОСОБА_1 подав Департаменту з питань банкрутства Міністерства юстиції України свої письмові заперечення та пояснення з приводу результатів перевірки, викладених в довідці №15/5 від 03.04.2015 року та акті перевірки №25/15 від 15.04.2015 року, з проханням підтвердити невідповідність висновків акта перевірки від 15.04.2015 року та не вносити подання про застосування дисциплінарного стягнення (том І, а.с. 93-97).

28 квітня 2015 року Департамент з питань банкрутства Міністерства юстиції України направив до Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) подання №439 про накладення на арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення.

Дисциплінарній комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) позивач також надав свої письмові пояснення та заперечення з приводу висновків ГТУ юстиції у Київській області, викладених як в довідці №15/5 від 03.04.2015 року, так і в акті перевірки від 15.04.2015 року (том І, а.с. 98-106). Крім того, 13.05.2015 року позивач надіслав на адресу Міністерства юстиції України телеграму, в якій повідомив про те, що з 14.05.2015 року він перебуває на лікарняному, що підтверджується листком непрацездатності серія АГД №124246. У зв'язку з цим арбітражний керуючий ОСОБА_1 просив відкласти на іншу дату розгляд подання структурного підрозділу про застосування до нього дисциплінарного стягнення з метою надання йому можливості бути присутнім та особисто надати необхідні пояснення під час засідання Дисциплінарної комісії.

Втім, на засіданні Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), яке відбулось 14-26 травня 2015 року, за наслідками розгляду подання про накладення дисциплінарного стягнення, внесеного на підставі листа-пропозиції ГТУ юстиції в Київській області за результатами позапланової перевірки, проведеної в період з 01 по 03 квітня 2015 року, прийнято рішення «застосувати до арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) на підставі подання Департаменту з питань банкрутства Міністерства юстиції України №439 від 28.04.2015 року».

Рішення Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), яким на позивача накладено дисциплінарне стягнення, оформлено протоколом №30/05/15 від 14-26.05.2015 року, завірений витяг з якого долучено до матеріалів справи (том ІІІ, а.с. 161-166). Згідно з цим протоколом, Комісія, окрім накладення дисциплінарного стягнення, також вирішила:

- внести подання до Міністерства юстиції України про застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора);

- рекомендувати Департаменту з питань банкрутства Міністерства юстиції України на підставі подання Комісії про застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення: а) підготувати проект наказу про анулювання свідоцтва №1103 від 04.07.2013 року про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), виданого ОСОБА_1; б) внести запис до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України про накладення на арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора);

- рекомендувати Департаменту з питань банкрутства Міністерства юстиції України повідомити про прийняте рішення арбітражного керуючого ОСОБА_1, Головне територіальне управління юстиції у Київській області та заявника.

Про рішення Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), яке оформлено протоколом №30/05/15 від 14-26.05.2015 року, Департамент з питань банкрутства Міністерства юстиції України повідомив, у тому числі, арбітражного керуючого ОСОБА_1 листом від 04.06.2015 року №13.0.2-33/2014.

Наказом Міністерства юстиції України №1045/5 від 23.06.2015 року «Про анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), виданого ОСОБА_1», який прийнято відповідно до пункту 5 частини першої статті 112 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», пункту 16 Порядку видачі свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 14.01.2013 року №93/5, на підставі подання Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) від 26.05.2015 року №300 про застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) та з урахуванням протоколу Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) від 14-26.05.2015 року №30/05/15 наказано:

- анулювати свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №1103 від 04.07.2013 року, виданого ОСОБА_1;

- Департаменту з питань банкрутства: забезпечити внесення запису про анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України;

- копію наказу надіслати арбітражному керуючому, діяльність якого припинена.

Листом від 26.06.2015 року за №13.0.2-33/2190 Міністерство юстиції України повідомило арбітражного керуючого ОСОБА_1 про прийнятий наказ №1045/5 від 23.06.2015 року та необхідність повернення у зв'язку з цим оригіналу свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №1103 від 04.07.2013 року та посвідчення арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) до Міністерства юстиції України.

Позивач вважає, що наказ Міністерства юстиції України від 23.06.2015 року №1045/5 та рішення Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) в частині застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого, оформлене протоколом від 14-26.05.2015 року №30/05/15, є незаконними та такими, що підлягають визнанню нечинними, у зв'язку з чим звернувся з даним позовом до суду.

При постановленні рішення суд керувався такими нормами законодавства.

Відповідно до ст. 105 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» від 14.05.1992 року №2343-ХІІ (далі - Закон №2343-ХІІ; тут - в редакції, чинній станом на дату розгляду справи) дисциплінарними проступками арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) є винне невиконання або неналежне виконання обов'язків арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

Згідно з ч. 1 ст. 106 Закону №2343-ХІІ планові перевірки здійснюються за певний період не частіше одного разу на два роки за місцезнаходженням державного органу з питань банкрутства або суб'єкта, щодо якого арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) здійснює свої повноваження, або у приміщенні, де знаходиться контора (офіс) арбітражного керуючого, з обов'язковим повідомленням арбітражного керуючого про час і місце проведення перевірки. Арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) зобов'язаний надавати особам, уповноваженим проводити перевірку, відомості, документи для огляду та їх копії для залучення до матеріалів перевірки. Повторна перевірка з питань, що вже були предметом перевірки, не допускається. Попередні періоди, що раніше перевірялися, не можуть бути предметом наступних перевірок, крім перевірок за зверненнями фізичної чи юридичної особи. У ч. 2 цієї ж статті передбачено, що позапланові виїзні та невиїзні перевірки здійснюються за зверненнями громадян чи юридичних осіб, якщо з таких звернень вбачається необхідність проведення додаткового контролю з боку державного органу з питань банкрутства. Для проведення невиїзної перевірки державний орган з питань банкрутства надсилає арбітражному керуючому (розпоряднику майна, керуючому санацією, ліквідатору) письмовий запит у межах предмета звернення. У зазначений в запиті строк арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) надсилає державному органу з питань банкрутства вмотивовану відповідь та копії відповідних документів.

Відповідно до ч. 4 ст. 106 Закону №2343-ХІІ у разі виявлення під час перевірки порушень норм законодавства в роботі арбітражного керуючого, державний орган з питань банкрутства може зупинити діяльність арбітражного керуючого та передати матеріали на розгляд дисциплінарній комісії для накладення на порушника дисциплінарних стягнень.

Відповідальність арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) передбачено у ст. 107 Закону №2343-ХІІ, відповідно до якої арбітражні керуючі (розпорядники майна, керуючі санацією, ліквідатори) несуть за свої дії та заподіяну третім особам шкоду цивільно-правову, адміністративну, дисциплінарну та кримінальну відповідальність у порядку та обсягах, встановлених законом. Арбітражні керуючі (розпорядники майна, керуючі санацією, ліквідатори) несуть дисциплінарну відповідальність в порядку, встановленому цим Законом (ч. 2 ст. 107). Державний орган з питань банкрутства за поданням Дисциплінарної комісії накладає на арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) дисциплінарні стягнення (ч. 3 ст. 107). Рішення щодо накладення дисциплінарного стягнення приймається протягом двох місяців з дня виявлення проступку, але не пізніше одного року з дня його вчинення (ч. 4 ст. 107) Про накладення на арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення робиться запис в Єдиному реєстрі арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України (ч. 5 ст. 107).

Згідно з ч. 1 ст. 108 Закону №2343-ХІІ Дисциплінарна комісія утворюється у встановленому державним органом з питань банкрутства порядку для здійснення контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), перевірки організації їх роботи, дотримання ними вимог законодавства з питань банкрутства та правил професійної етики.

Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 108 Закону №2343-ХІІ Дисциплінарна комісія складається з семи осіб, три з яких призначаються наказом керівника державного органу з питань банкрутства, а чотири обираються саморегулівними організаціями арбітражних керуючих. Очолює дисциплінарну комісію керівник державного органу з питань банкрутства або визначена ним відповідальна особа зазначеного органу.

Дисциплінарна комісія, згідно з ч. 4 ст. 108 Закону №2343-ХІІ, розглядає заяви, скарги та подання на арбітражних керуючих; організовує перевірку оприлюднених фактів, що принижують честь і гідність арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів); надає консультації і рекомендації, а також готує методичні розробки з питань професійної етики арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) та застосування прогресивних практик; приймає рішення про застосування до арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) дисциплінарних стягнень.

Відповідно до ч. 5, ч. 6 ст. 108 Закону №2343-ХІІ рішення дисциплінарної комісії приймаються на її засіданнях шляхом голосування простою більшістю голосів від кількості присутніх на засіданні членів комісії. Дисциплінарна комісія вважається повноважною у разі присутності не менше п'яти членів комісії. Рішення дисциплінарної комісії оформлюються протоколом, що підписується усіма присутніми на засіданні членами комісії.

Дисциплінарними стягненнями, що накладаються на арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), відповідно до ч. 1 ст. 109 Закону №2343-ХІІ, є: 1) попередження; 2) позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

Відповідно до ч. 2 ст. 109 Закону № 2343-ХІІ під час визначення виду дисциплінарного стягнення враховується ступінь вини арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), тяжкість вчиненого ним проступку, а також чи застосовувалися раніше до арбітражного керуючого дисциплінарні стягнення.

Згідно з ч. 3, ч. 4 ст. 109 Закону № 2343-ХІІ рішення щодо накладення дисциплінарного стягнення приймається протягом двох місяців з дня виявлення проступку, але не пізніше одного року з дня його вчинення. Про накладення на арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) дисциплінарного стягнення робиться запис в Єдиному реєстрі арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.

Однією із підстав для припинення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 112 Закону №2343-ХІІ, є накладення дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

Згідно з ч. 2 ст. 112 Закону №2343-ХІІ у разі припинення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) він виключається з Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України, а його свідоцтво анулюється.

Відповідно до ст. 113 Закону №2343-ХІІ у разі наявності підстав для позбавлення права арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) дисциплінарна комісія вносить державному органу з питань банкрутства відповідне подання. Державний орган з питань банкрутства приймає рішення про позбавлення права арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) та вносить до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України запис про припинення повноважень арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) (ч. 2 ст. 113). Державний орган з питань банкрутства зобов'язаний не пізніше ніж на третій день повідомити арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) про припинення його повноважень (ч. 3 ст. 113). Арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) зобов'язаний припинити діяльність з дня внесення до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України запису про припинення його повноважень (ч. 4 ст. 113).

Рішення державного органу з питань банкрутства про позбавлення арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) може бути оскаржено арбітражним керуючим (розпорядником майна, керуючим санацією, ліквідатором) до суду. Оскарження рішення не зупиняє його дію (ч. 5 ст. 113).

За змістом п. 1.1, п. 1.2 Порядку контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) затверджених наказом Міністерства юстиції України від 27.06.2013 року №1284/5 (далі - Порядок №1284/5) його розроблено відповідно до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» і такий поширюється на всіх фізичних осіб, які отримали в установленому порядку свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів).

Відповідно до п. 1.3. Порядку №1284/5 контроль за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) (далі - арбітражний керуючий) здійснюють Мін'юст як державний орган з питань банкрутства та за його дорученням головні територіальні управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі як територіальні органи з питань банкрутства. Мін'юст та його територіальні органи з питань банкрутства є органами контролю.

Згідно з п. 1.4 Порядку №1284/5 цей Порядок встановлює: процедуру організації та проведення перевірок діяльності арбітражних керуючих; повноваження осіб, які здійснюють перевірки; права й обов'язки арбітражних керуючих; порядок оформлення результатів перевірки; порядок підготовки за результатами перевірки подання на Дисциплінарну комісію арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) (далі - Дисциплінарна комісія) про застосування до арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення.

Відповідно до п.п. 2.1, 2.2 Порядку №1284/5 контроль за діяльністю арбітражних керуючих здійснюється шляхом проведення планових і позапланових перевірок. Контроль за діяльністю арбітражних керуючих здійснюється на предмет дотримання ними вимог Конституції України, Господарського процесуального кодексу України, Закону, іншого законодавства з питань банкрутства та законодавства про оплату праці.

Здійснення контролю за діяльністю арбітражних керуючих, згідно з п. 2.3 Порядку №1284/5, складається з таких етапів: 1) проведення перевірки, складання довідки про результати перевірки діяльності арбітражного керуючого (далі - Довідка); 2) надання арбітражним керуючим комісії заперечень щодо Довідки та (або) усунення зазначених у Довідці порушень; 3) складення акта перевірки з урахуванням Довідки, заперечень та усунутих арбітражним керуючим порушень.

Відповідно до п. 2.6. Порядку №1284/5 підставами для проведення позапланової перевірки є, зокрема, звернення (скарги) фізичних та юридичних осіб щодо дій арбітражного керуючого з викладенням обставин невиконання або неналежного виконання ним покладених на нього повноважень, з яких вбачається необхідність проведення контролю.

Згідно з підп. 2.6.1. - 2.6.4. п. 2.6 Порядку №1284/5 позапланова перевірка здійснюється органом контролю за наявності згоди Мін'юсту на її проведення, крім випадків проведення позапланової перевірки з підстав, передбачених абзацами п'ятим і шостим пункту 2.6 цього розділу. У разі надходження на адресу територіального органу з питань банкрутства звернення від фізичної чи юридичної особи про невиконання або неналежне виконання арбітражним керуючим покладених на нього повноважень територіальний орган з питань банкрутства надсилає відповідне звернення до Мін'юсту для вирішення питання щодо проведення позапланової перевірки. Мін'юст аналізує звернення, які надійшли на його адресу, та, у разі якщо з таких звернень вбачається необхідність проведення додаткового контролю з боку державного органу з питань банкрутства, здійснює позапланову перевірку або зобов'язує територіальний орган з питань банкрутства провести позапланову перевірку. Мін'юст з метою контролю за проведенням перевірок територіальними органами з питань банкрутства може відповідним дорученням зобов'язати територіальний орган з питань банкрутства надіслати Довідку до Мін'юсту для проведення її аналізу.

Згідно з п. 2.12. Порядку № 1284/5 предметом позапланової перевірки є додержання арбітражним керуючим вимог Конституції України, Господарського процесуального кодексу України, Закону та іншого законодавства з питань банкрутства з питань, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цієї перевірки. Повторна перевірка з питань, що вже були предметом перевірки, не допускається, крім випадків, передбачених цим Порядком.

Відповідно до п. 2.13. Порядку № 1284/5 на підставі доручення на проведення перевірки оформлюються посвідчення на проведення перевірки (додаток 2 до Порядку № 1284/5) та повідомлення про проведення перевірки (додаток 3 до Порядку № 1284/5), які підписуються керівником структурного підрозділу Мін'юсту або структурного підрозділу територіального органу з питань банкрутства, відповідального за забезпечення реалізації повноважень державного органу з питань банкрутства.

Згідно з п. 4.3 Порядку № 1284/5 у перший день перевірки арбітражний керуючий зобов'язаний надати комісії документи у спосіб, встановлений у повідомленні про проведення перевірки, та пояснення щодо предмета перевірки. Арбітражний керуючий протягом усього часу проведення перевірки до моменту складання акта перевірки має право бути присутнім під час проведення перевірки та надавати додаткові документи та пояснення.

Відповідно до п. 5.1 Порядку № 1284/5 в останній день перевірки орган контролю складає та підписує Довідку (додаток 5 до Порядку № 1284/5) у двох примірниках. Один примірник Довідки надається арбітражному керуючому, який перевірявся, або його представнику, другий зберігається в органі контролю. Арбітражний керуючий, згідно з п. 6.1 Порядку № 1284/5, має право протягом п'яти робочих днів після складення Довідки надати в письмовій формі свої пояснення, зауваження, заперечення до неї разом з необхідними документами або усунути виявлені під час перевірки порушення та надати інформацію про це комісії.

Відповідно до п. п. 6.2.-6.5 Порядку № 1284/5 орган контролю зобов'язаний протягом двох робочих днів після завершення строку для надання арбітражним керуючим заперечень щодо Довідки опрацювати надані арбітражним керуючим пояснення, зауваження, заперечення. Комісія готує акт перевірки діяльності арбітражного керуючого (додаток 7 до Порядку № 1284/5; далі - акт перевірки) протягом, зокрема, двох робочих днів після завершення строку для надання арбітражним керуючим пояснень, зауважень, заперечень щодо Довідки. Структурний підрозділ Мін'юсту протягом десяти робочих днів з дня надходження Довідки до Мін'юсту проводить аналіз Довідки та всіх доданих до неї документів, готує Висновок, який підписується керівником структурного підрозділу Мін'юсту та містить інформацію про відповідність Довідки і доданих до неї документів законодавству з питань банкрутства та інформацію щодо порушень, які повинні бути зазначені в акті перевірки, та надсилає його територіальному органу з питань банкрутства з одночасним поверненням доданих до Довідки документів. Протягом двох робочих днів з дня отримання Висновку Мін'юсту комісія готує акт перевірки.

Відповідно до п. 6.6. Порядку № 1284/5 акт перевірки складається з вступної, описової та резолютивної частин. Зокрема в описовій частині акта перевірки, відповідно до підп. 6.6.2 п. 6.2 Порядку № 1284/5, містяться інформація про виявлені під час перевірки порушення, які наводяться відповідно до резолютивної частини Довідки, оцінка пояснень, зауважень, заперечень і документів, наданих арбітражним керуючим, та усунення арбітражним керуючим зазначених у Довідці порушень. У разі якщо територіальний орган з питань банкрутства було зобов'язано надіслати Довідку до Мін'юсту для проведення її аналізу, описова частина акта перевірки повинна містити інформацію з Висновку.

У резолютивній частині акта перевірки, згідно з підп. 6.6.3. п. 6.6 Порядку № 1284/5, комісією з урахуванням Довідки та пояснень, зауважень, заперечень і документів, наданих арбітражним керуючим, або усунених порушень, а також Висновку (у разі якщо територіальний орган з питань банкрутства було зобов'язано надіслати Довідку до Мін'юсту для проведення її аналізу) робиться висновок щодо наявності (відсутності) порушень законодавства з питань банкрутства в діяльності арбітражного керуючого. У разі виявлення за результатами перевірки порушень у резолютивній частині акта перевірки зазначаються всі порушення з посиланням на конкретні структурні одиниці нормативно-правових актів. Довільне викладення або трактування вимог нормативно-правових актів не допускається. Порушення, усунені арбітражним керуючим до моменту складання акта перевірки, вважаються такими, що не вчинені, та в резолютивній частині акта перевірки не вказуються.

Відповідно до п. 6.13. Порядку № 1284/5 у разі виявлення за результатами перевірки порушень, які є підставою для внесення до Дисциплінарної комісії подання щодо застосування до арбітражного керуючого дисциплінарних стягнень, орган контролю обов'язково зазначає про це в акті перевірки. У такому випадку припис та (або) розпорядження не складаються до моменту прийняття Дисциплінарною комісією рішення за результатом розгляду подання. У цьому випадку орган контролю протягом трьох робочих днів з дня підписання акта перевірки вносить пропозицію до структурного підрозділу Мін'юсту щодо внесення до Дисциплінарної комісії подання про накладання на арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення (далі - пропозиція). До пропозиції орган контролю додає акт перевірки з усіма документами, що є його невід'ємними складовими.

Згідно з п. 7.1. Порядку № 1284/5 підставою для накладення на арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення є, зокрема, грубе порушення арбітражним керуючим законодавства під час виконання повноважень, що призвело до грубого порушення прав та законних інтересів боржника та (або) кредиторів боржника (банкрута).

Відповідно до п. 7.2 Порядку № 1284/5 протягом п'яти робочих днів з дати отримання структурним підрозділом Мін'юсту від органу контролю пропозиції структурний підрозділ Мін'юсту готує та вносить подання на Дисциплінарну комісію про накладання на арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення (далі - подання), копія якого надсилається арбітражному керуючому до відома. Подання повинно містити висновок структурного підрозділу Мін'юсту щодо відповідності висновків акта перевірки законодавству з питань банкрутства. До подання додається пропозиція органу контролю з усіма додатками.

Згідно з п. 7.4 Порядку № 1284/5 дисциплінарними стягненнями, що накладаються на арбітражного керуючого, є: 1) попередження; 2) позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

Відповідно до п. 7.6. Порядку № 1284/5 під час визначення виду дисциплінарного стягнення Дисциплінарною комісією враховуються ступінь вини арбітражного керуючого, обставини вчинення порушення, тяжкість вчиненого ним проступку, а також факти притягнення арбітражного керуючого до дисциплінарної відповідальності в минулому.

Згідно з п. 7.6.2. Порядку № 1284/5 на арбітражного керуючого накладається дисциплінарне стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) у разі:

- вчинення арбітражним керуючим протягом року після винесення припису або розпорядження повторного порушення, аналогічного раніше вчиненому;

- невиконання арбітражним керуючим розпорядження про усунення порушень законодавства з питань банкрутства в строки, визначені органом контролю;

- грубого порушення арбітражним керуючим законодавства під час виконання повноважень, що призвело до грубого порушення прав та законних інтересів боржника та (або) кредиторів боржника (банкрута);

- встановлення за результатами перевірки неможливості арбітражного керуючого виконувати повноваження, а саме: втрата громадянства, набрання законної сили обвинувальним вироком щодо арбітражного керуючого за вчинення корисливого злочину або яким арбітражному керуючому заборонено здійснювати цей вид господарської діяльності чи займати керівні посади;

- винесення Дисциплінарною комісією двох або більше попереджень.

Відповідно до статті 108 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», пунктів 5, 7, 8 Положення про Дисциплінарну комісію арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 11 січня 2013 року №81/5, наказом Міністра юстиції України від 13.05.2015 року №139/7 утворено Дисциплінарну комісію арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) у складі згідно з додатком.

Порядок утворення при Міністерстві юстиції України (далі - Мін'юст) як державному органі з питань банкрутства Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) (далі - Комісія), її завдання, функції та порядок діяльності визначає згадане вище Положення про Дисциплінарну комісію арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 11 січня 2013 року №81/5 (далі - Положення №81/5).

Відповідно до п. 2, п. 3 Положення №81/5 у своїй діяльності Комісія керується Конституцією і законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, цим Положенням, а також наказами Мін'юсту. Основними завданнями Комісії є здійснення контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) (далі - арбітражний керуючий), перевірка організації їх роботи, дотримання ними вимог законодавства з питань банкрутства та правил професійної етики арбітражного керуючого.

Згідно з п. 4 Положення №81/5 Комісія відповідно до покладених на неї завдань: 1) розглядає заяви або скарги фізичних та юридичних осіб щодо діяльності арбітражного керуючого, організації його роботи, дотримання ним вимог законодавства з питань банкрутства та правил професійної етики арбітражного керуючого; 2) розглядає подання структурного підрозділу Мін'юсту, відповідального за забезпечення виконання Мін'юстом повноважень державного органу з питань банкрутства (далі - структурний підрозділ), про застосування дисциплінарного стягнення до арбітражного керуючого; 3) організовує перевірку оприлюднених фактів, що принижують честь і гідність арбітражних керуючих, шляхом ініціювання проведення такої перевірки структурним підрозділом або іншим органом, до компетенції якого належить вирішення таких питань; 4) розглядає матеріали перевірки щодо оприлюднених фактів, що принижують честь і гідність арбітражних керуючих; 5)надає консультації і рекомендації, а також готує методичні розробки з питань професійної етики арбітражних керуючих та застосування прогресивних практик у сфері відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом.

Відповідно до п. 5, п.п. 7-9 Положення №81/5 до складу Комісії входять сім осіб, три з яких призначаються з числа працівників Мін'юсту, а чотири обираються саморегулівними організаціями арбітражних керуючих з числа їх членів. Склад Комісії затверджується наказом Мін'юсту. Очолює Комісію голова - Міністр юстиції України або визначений ним відповідальний працівник Мін'юсту. Голова Комісії організовує роботу Комісії, затверджує персональний склад Комісії, визначає та затверджує порядок денний її засідань, а також розподіляє обов'язки між її членами.

Відповідно до п. п. 11-14 Положення №81/5 формою роботи Комісії є засідання, які проводяться у разі потреби. Дату, час і місце проведення засідання Комісії визначає її голова. Структурний підрозділ за письмовим зверненням секретаря Комісії повідомляє не пізніше ніж за десять робочих днів до проведення засідання членів Комісії і заінтересованих осіб про порядок денний запланованого засідання, дату, час і місце його проведення, а також надає/надсилає членам Комісії необхідні матеріали. Засідання Комісії вважається правоможним, якщо на ньому присутні не менше п'яти її членів. Засідання Комісії проводить її голова.

Згідно з п. 15 Положення №81/5 на засідання Комісії, на якому буде розглянуто подання про застосування дисциплінарного стягнення до арбітражного керуючого, запрошується арбітражний керуючий, стосовно якого розглядається таке питання, який має право давати додаткові пояснення по суті питання. На засідання Комісії, на якому буде розглянуто подання про застосування дисциплінарного стягнення до арбітражного керуючого, внесеного структурним підрозділом за результатом позапланової перевірки, підставою для проведення якої була заява або скарга фізичної або юридичної особи, може бути запрошений відповідний заявник або скаржник, який може давати додаткові пояснення по суті питання. Комісія може прийняти рішення за відсутності заявника, скаржника або арбітражного керуючого, стосовно якого розглядаються подання про застосування дисциплінарного стягнення.

Відповідно до п. п. 16, 17 Положення № 81/5 комісія приймає рішення простою більшістю голосів присутніх на засіданні її членів. Обговорення питань, що розглядаються під час засідання Комісії, і рішення, що приймаються Комісією, оформляються протоколом, який підписується усіма присутніми на засіданні членами Комісії протягом двох робочих днів після цього засідання Комісії. Протокол засідання Комісії повинен містити перелік осіб, присутніх на засіданні, порядок денний засідання, питання, що розглядались на засіданні, перелік осіб, які виступали під час засідання, прийняте Комісією рішення. Протоколи засідання Комісії зберігаються у структурному підрозділі.

Згідно з п. 24 Положення № 81/5 під час визначення виду дисциплінарного стягнення Комісія повинна враховувати ступінь вини арбітражного керуючого, тяжкість вчиненого ним проступку, а також, чи застосовувалися раніше до нього дисциплінарні стягнення. За результатами розгляду питання порядку денного Комісія, у відповідності з п. 25 Положення №81/5, приймає рішення про:

- застосування до арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення на підставі подання структурного підрозділу про застосування дисциплінарного стягнення до арбітражного керуючого;

- відхилення подання структурного підрозділу про застосування дисциплінарного стягнення до арбітражного керуючого;

- ініціювання проведення структурним підрозділом позапланової перевірки діяльності арбітражного керуючого, якщо із заяви або скарги вбачається необхідність проведення додаткового контролю;

- ініціювання проведення саморегулівною організацією арбітражних керуючих перевірки діяльності арбітражного керуючого, членом якої він є, якщо із заяви або скарги вбачається порушення правил професійної етики арбітражного керуючого цієї саморегулівної організації арбітражних керуючих;

- відмову в задоволенні заяви або скарги щодо діяльності арбітражного керуючого, організації його роботи, дотримання ним вимог законодавства з питань банкрутства та правил професійної етики арбітражного керуючого;

- перевірку оприлюднених фактів, що принижують честь і гідність арбітражного керуючого, або ініціювання проведення такої перевірки органом, до компетенції якого належить вирішення таких питань;

- вжиття заходів щодо спростування оприлюднених фактів, які принижують честь і гідність арбітражних керуючих;

- схвалення консультацій і рекомендацій, а також методичних розробок з питань професійної етики арбітражних керуючих та застосування прогресивних практик у сфері відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом для подальшого їх розміщення на офіційному веб-сайті Мін'юсту у мережі Інтернет.

Відповідно до п. 26 Положення № 81/5 протоколи засідання Комісії у триденний строк, крім випадку, передбаченого пунктом 27 цього Положення, направляються до структурного підрозділу для забезпечення виконання її рішень.

Згідно з п. 27 Положення № 81/5 у разі прийняття Комісією рішення про застосування до арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого протокол її засідання та її подання про застосування до арбітражного керуючого такого виду дисциплінарного стягнення у триденний строк направляються до структурного підрозділу для анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) та виключення з Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України відомостей про арбітражного керуючого, стосовно якого Комісією прийнято рішення.

Згідно з п. 28. Положення № 81/5 структурний підрозділ шляхом надіслання листа за підписом керівника структурного підрозділу або особи, яка виконує його обов'язки, у п'ятиденний строк з дня надходження відповідного протоколу засідання Комісії повідомляє заявника про прийняте Комісією рішення за результатом розгляду заяви або скарги щодо діяльності арбітражного керуючого, організації його роботи, дотримання ним вимог законодавства з питань банкрутства та правил професійної етики арбітражного керуючого.

Відповідно до п. 2 Порядку видачі свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 14.01.2013 року №93/5 (далі - Порядок №93/5) свідоцтво є обов'язковою умовою здійснення діяльності арбітражного керуючого.

Згідно з п. 16 Порядку №93/5 у разі припинення діяльності арбітражного керуючого на підставі його письмової заяви про припинення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) за формою згідно з додатком 5 до цього Порядку та з інших підстав, передбачених статтею 112 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», структурний підрозділ готує висновок про наявність підстави для анулювання свідоцтва та проект наказу Мін'юсту України про анулювання такого свідоцтва. Висновок підписує керівник структурного підрозділу або особа, яка виконує його обов'язки.

Наказ Мін'юсту України про анулювання свідоцтва підписує Міністр юстиції України або особа, яка виконує його обов'язки.

Копія наказу Мін'юсту України про анулювання свідоцтва надсилається особі, діяльність арбітражного керуючого якої припинено, із супровідним листом за підписом керівника структурного підрозділу або особи, яка виконує його обов'язки, у триденний строк з дня видання наказу Мін'юсту України про анулювання свідоцтва.

Наказ Мін'юсту України про анулювання свідоцтва може бути оскаржений в суді у порядку адміністративного судочинства. Анульоване свідоцтво підлягає поверненню до Мін'юсту України.

Беручи до уваги наведені вище положення законодавства, накладення дисциплінарних стягнень віднесено до відання Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), яку утворено відповідно до наказу Міністра юстиції України від 13.05.2015 року №139/7 і правовий статус якої визначено згаданими вище Законом №2343-ХІІ, Положенням №81/5, а також Порядком №1284/5. Як зазначено вище, рішення Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), прийняте на її засіданні у встановленому законодавством порядку і оформлене протоколом про накладення на арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), що в силу вимог п. 5 ч. 1 ст. 112 закону №2343-ХІІ (в редакції закону, чинній станом на дату розгляду справи) є підставою для анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) та виключення арбітражного керуючого, на якого накладено таке дисциплінарне стягнення, з Єдиного державного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.

Однією із підстав для застосування до арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого, відповідно до наведених вище положень Порядку контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), є, з поміж іншого, виявлення факту грубого порушення арбітражним керуючим законодавства під час виконання повноважень, що призвело до грубого порушення прав та законних інтересів боржника та (або) кредиторів боржника (банкрута). Поряд з тим, арбітражному керуючому, стосовно якого проводиться перевірка, надано право, зокрема, бути присутнім під час здійснення перевірки на будь-якій стадії перевірки та надавати в письмовій формі свої пояснення, зауваження або заперечення з приводу предмета перевірки. Згідно з положеннями ст. 109 Закону №2343-ХІІ (в чинній редакції), а також у відповідності до вимог того ж Положення, під час визначення виду дисциплінарного стягнення Дисциплінарною комісією має враховуватися ступінь вини арбітражного керуючого, обставини вчинення порушення, тяжкість вчиненого ним проступку, а також факти притягнення арбітражного керуючого до дисциплінарної відповідальності в минулому.

Суд встановив, що рішення Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), оформлене протоколом від 14-26 травня 2015 року №30/05/15, по суті ґрунтується на результатах позапланової невиїзної перевірки арбітражного керуючого ОСОБА_1, яку проводило Головне територіальне управління юстиції у Київській області у період з 01.04.2015 року по 03.04.2015 року і за наслідками якої було складено згадані вище довідку № 15/5 та акт перевірки №25/15 від 15.04.2015 року.

З приводу викладеної в акті перевірки від 15.04.2015 року інформації про виявлені під час перевірки порушення та висновків щодо наявності порушень законодавства з питань банкрутства в діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 суд встановив таке.

В акті перевірки від 15.04.2015 року орган контролю констатував факт порушення позивачем вимог ч. 6 ст. 3-1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції №784-XIV від 30.06.1999 року, що призвело до грубого порушення прав та законних інтересів боржника та кредиторів. Це порушення, згідно з актом перевірки від 15.04.2015 року, полягає в тому, що під час виконання повноважень розпорядника майна у справі №5015/1763/12 про банкрутство ВАТ «Прикарпатпромарматура» арбітражний керуючий ОСОБА_1 не врахував положень ст. 11 Закону України «Про іпотеку» і визнав вимоги ТОВ «Компанія з управління активами «Ізі Лайф» у розмірі, що перевищує розмір вартості предмета іпотеки за іпотечним договором з застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя від 15.08.2007 року.

Відповідно до ч. 6 ст. 3-1 Закону № 2343-ХІІ в редакції №784-XIV від 30.06.1999 року (про порушення якої зазначив орган контролю) при реалізації своїх прав та обов'язків арбітражний керуючий зобов'язаний діяти сумлінно та розумно з урахуванням інтересів боржника та його кредиторів.

Згідно зі ст. 11 Закону України «Про іпотеку» майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки.

Таким чином, позивачу поставлено в провину те, що він як розпорядник майна, з урахуванням наведених вище законодавчих положень, мав би в інтересах боржника та інших кредиторів частково відхилити грошові вимог ТОВ «Компанія з управління активами «Ізі Лайф» на суму, яка перевищує вартість предмета іпотеки за іпотечним договором із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя від 15.08.2007 року.

Разом з тим, суд під час розгляду справи встановив, що заяву ТОВ «Компанія з управління активами «Ізі Лайф» про грошові вимоги до боржника, ВАТ «Прикарпатпромарматура» на підставі абз. 2 ч. 4 ст. 14 Закону України №2343-ХІІ (в редакції Закону від 04.11.2012 року) було передано на розгляд Господарського суду Львівської області, позаяк боржником та розпорядником майна ОСОБА_1 не було прийнято спільної позиції щодо вимог ТОВ «Компанія з управління активами «Ізі Лайф», про що складено протокол від 26.03.2013 року.

В абз. 2, 3 ч. 4 ст. 14 Закону України №2343-ХІІ (в редакції Закону від 04.11.2012 року) передбачено, що заяви з вимогами конкурсних кредиторів, щодо яких є заперечення боржника, чи інших кредиторів розглядаються господарським судом до винесення ухвали про затвердження реєстру вимог.

За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд ухвалою визнає чи відхиляє (повністю або частково) вимоги таких кредиторів. Ухвала може бути оскаржена в установленому порядку.

Поряд з тим, відповідно до ч. 6 ст. 14 Закону України №2343-ХІІ (в редакції Закону від 04.11.2012 року) вимоги кредиторів, визнані боржником або господарським судом, включаються розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів.

За результатами розгляду заяви ТОВ «Компанія з управління активами «Ізі Лайф» Господарський суд Львівської області постановив ухвалу від 08.10.2013 року, в якій серед іншого встановив, що грошові вимоги ТОВ «Компанія з управління активами «Ізі Лайф» до ВАТ «Прикарпатпромарматура» грунтуються на рішенні Господарського суду Львівської області від 11.11.2011 року по справі №2/139, яким позов ТОВ «Компанія з управління активами «Ізі Лайф» до ЗАТ «Бізнес-центр «Підзамче» та ВАТ «Прикарпатпромарматура» було задоволено частково на суму в розмірі 56032714,69 грн. Тією ж ухвалою від 08.10.2013 року господарський суд констатував, що заяву ТОВ «Компанія з управління активами «Ізі Лайф» про грошові вимоги до боржника ВАТ «Прикарпатпромарматура» на суму 56033914,69 грн. було подано як до іпотекодавця - майнового поручителя позичальника за кредитним договором ЗАТ «Бізнес - центр «Підзамче», а також те, що грошові вимоги ТОВ «Компанія з управління активами «Ізі Лайф» до ВАТ «Прикарпатпромарматура» на зазначенну вище суму випливають з кредитного договору від 15 серпня 2007 року та іпотечного договору від 15 серпня 2007 року та з договорів відступлення прав вимоги №39/36 та №39/36-2 від 28 липня 2010 року. Відтак, ухвалою Господарського суду Львівської області від 08.10.2013 року у справі №5015/1763/12 (залишеною без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 26.11.2013 року) грошові вимоги ТОВ «Компанія з управління активами «Ізі Лайф» в розмірі 56032714,69 грн. включено до реєстру вимог кредиторів ВАТ «Прикарпатпромарматура»

Наведені вище обставини та долучені на їх підтвердження докази в сукупності дають суду достатні і обґрунтовані підстави погодитись з твердженням позивача про відсутність в його діях як розпорядника майна боржника порушень, про які зазначено в акті перевірки від 15.04.2015 року в цій частині.

На думку суду, встановлені обставини щодо розгляду та включення до реєстру вимог кредиторів ВАТ «Прикарпатпромарматура» грошових вимог ТОВ «Компанія з управління активами «Ізі Лайф» на суму 56033914,69 грн. свідчать власне про правомірність дій позивача, оскільки в силу наведених вище вимог закону визнані, зокрема, господарським судом вимоги кредиторів включаються розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів.

На основі наявних в матеріалах справи доказів та встановлених на їх підставі обставин суд встановив, що на виконання ухвали Господарського суду Львівської області від 08.10.2013 року, яка станом на дату її виконання набрала законної сили і в силу ст. 115 ГПК України є обов'язковою до виконання, а також у відповідності з вимогами ст. 11 Закону України «Про іпотеку» арбітражний керуючий ОСОБА_1 як розпорядник майна боржника включив до реєстру вимог кредиторів вимоги ТОВ «Компанія з управління активами «Ізі Лайф» на суму 56033914,69 грн. з відповідною приміткою, що «вимоги кредиторів першої черги забезпечені іпотекою (заставою) майна боржника, та можуть бути задоволені лише в межах вартості іпотечного майна», та подав його на затвердження господарському суду Львівської області.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 13.11.2013 року у справі №5015/1763/12 (яку залишено без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 21.01.2014 року) затверджено реєстр вимог кредиторів ВАТ «Прикарпатпромарматура», зокрема грошові вимоги ТОВ «Компанія з управління активами «Ізі Лайф» в розмірі 56032714,69 грн. (забезпечені іпотекою) як вимоги першої черги (том І, а.с. 245-251; 252-258).

Звинувачення позивача в невиконанні норм ст.11 Закону України «Про іпотеку», на підставі яких арбітражний керуючий, судячи з висновків органу контролю, мав би обґрунтувати в інтересах боржника та інших кредиторів часткове відхилення грошових вимог ТОВ «Компанія з управління активами «Ізі Лайф» на суму, яка перевищує вартість іпотеки за іпотечним договором від 15.08.2007 року, на думку суду, є необґрунтованими і суперечать власне вимогам законодавства з питань банкрутства, які наведено вище. Як уже зазначалость, грошові вимоги ТОВ «Компанія з управління активами «Ізі Лайф» внесено до реєстру вимог кредиторів саме ухвалою господарського суду Львівської області від 08.10.2013 року, в якій господарський суд, поміж іншого, надав правову оцінку обгрунтованості грошових вимог названого кредитора в розмірі 56032714,69 грн., в тому числі правові підстави їх виникнення. Зокрема, на основі аналізу норм ст. ст. 554, 541, 543, 575, 583 Цивільного кодексу України, а також ст. ст. 1, 11 Закону України «Про іпотеку» суд дійшов висновку про те, що майновий поручитель за іпотечним договором несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання як солідарний боржник, а іпотекодержатель має право вимагати виконання основного зобов'язання як від боржника і його майнового поручителя разом, так і від будь-кого з них окремо. У разі пред'явлення таких вимог до майнового поручителя останній відповідає перед іпотекодержателем в межах взятих на себе зобов'язань.

Відтак, розпорядник майна, як і будь хто інший, не вправі давати оцінку встановленим в судовому рішенні, яке набрало законної сили, обставинам та на власний розсуд або ж у чиїхось інтересах, в тому числі кредиторів та/або боржника, вирішувати питання про можливість включення до реєстру вимог кредиторів грошових вимог в меншому розмірі, аніж їх було визнано ухвалою суду, що набрала законної сили. Натомість, орган контролю при проведенні перевірки по суті заперечує законність судового рішення, що станом на дату його виконання набрало законної сили, тим самим, як слушно зауважив позивач, переймає на себе повноваження суду. Слід зазначити, що про наявність згаданих вище судових рішень органу контролю було достеменно відомо. Зокрема, щодо правомірності включення до реєстру вимог кредиторів ВАТ «Прикарпатпромарматура» грошових вимог ТОВ «Компанія з управління активами «Ізі Лайф» на суму 56033914,69 грн. арбітражний керуючий ОСОБА_1 неодноразово зазначав спершу у письмових поясненнях від 26.03.2015 року, наданих ГТУ юстиції у Київській області, а також у письмових зауваженнях та запереченнях на довідку від 03.04.2015 року та акт перевірки від 15.04.2015 року, адресованих Департаменту з питань банкрутства Міністерства юстиції України та Дисциплінарній комісії арбітражних керуючих. Проте, як органом контролю, який проводив перевірку арбітражного керуючого, так і відповідачем при прийнятті оскарженого рішення про накладення дисциплінарного стягнення та наказу свідомо не надано належної оцінки повідомленим позивачем обставинам.

Встановлені судом обставини в цілому дають обгрунтовані підстави погодитись з думкою позивача, що висновки органу контролю про грубе порушення арбітражним керуючим вимог ч. 6. ст. 3-1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції від 04.11.2012 року), а також ст. 11 Закону України «Про іпотеку» грунтуються на вибірковому дослідженні тих обставин, що мають істотне значення для оцінки правомірності дій арбітражного керуючого ОСОБА_1 при здійсненні ним повноважень розпорядника майна ВАТ «Прикарпатпромарматура», а також на помилковому тлумаченні норм закону.

Стосовно грубого поршень арбітражним керуючим ОСОБА_1 вимог п. п. 2, 3 ч. 2, ч. 3 ст. 98, абз. 2, 4, 5 ч. 2 ст. 41 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», про які йдеться в акті перевірки від 15.04.2015 року, суд встановив, що такі полягають у тому, що арбітражний керуючий ОСОБА_1:

1) під час виконання повноважень ліквідатора у справі №5015/1763/12 про банкрутство ВАТ «Прикарпатпромарматура» протягом всього періоду виконання повноважень не скористався законним правом оскаржити неправомірні дії посадових осіб банкрута щодо зобов'язання передати бухгалтерську та іншу документацію банкрута, печатки і штампи, матеріальні та інші цінності банкрута ліквідатору боржника, та зобов'язати їх виконати ці вимоги у примусовому порядку (що є порушенням ч. 3 ст. 98 Закону №2343-ХІІ в редакції №4212-VI від 22.12.2011 року);

2) під час виконання повноважень ліквідатора у справі №5015/1763/12 про банкрутство ВАТ «Прикарпатпромарматура» належним чином не здійснив заходів щодо прийняття ним до свого відання майна боржника, забезпечення його збереження, здійснення інвентаризації майна банкрута, здійснення аналізу фінансового становища банкрута (що є порушенням п. 2,3 ч. 2, ч. 3 ст. 98, абз. 2,4,5 ч. 2 ст. 41 Закону №2343-ХІІ в редакції №4212-VI від 22.12.2011 року).

Норми п. п. 2, 3 ч. 2 ст. 98 Закону №2343-ХІІ (в редакції Закону №4212-VI від 22.12.2011 року) передбачають, що арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) зобов'язаний: здійснювати заходи щодо захисту майна боржника (п.2); аналізувати фінансову, господарську, інвестиційну та іншу діяльність боржника, його становище на ринках та надавати результати таких аналізів господарському суду разом з документами, що підтверджують відповідну інформацію (п.3).

Згідно з ч. 3 ст. 98 Закону України №2343-ХІІ, під час реалізації своїх прав та обов'язків арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) зобов'язаний діяти добросовісно, розсудливо, з метою, з якою ці права та обов'язки надано (покладено), обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на підставі, у межах та спосіб, що передбачені Конституцією та законодавством України про банкрутство.

Відповідно до абз. 2, 4, 5 ч. 2 ст. 41 Закону №2343-ХІІ (в редакції Закону №4212-VI від 22.12.2011 року) ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження: приймає до свого відання майно боржника, забезпечує його збереження; проводить інвентаризацію та оцінку майна банкрута; аналізує фінансове становище банкрута.

Під час розгляду справи суд встановив, що постановою Господарського суду Львівської області від 05.02.2013 року по справі №5015/1763/12 ВАТ «Прикарпатпромарматура» визнано банкрутом і відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого ОСОБА_1, якого зобов'язано здійснити ліквідаційну процедуру відповідно до ст. ст. 37-48 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Тією ж постановою суд зобов'язав посадових осіб банкрута протягом п'ятнадцяти днів з дня призначення ліквідатора передати йому бухгалтерську та іншу документацію банкрута, печатки і штампи, матеріальні та інші цінності банкрута.

На підставі наданих позивачем доказів суд встановив, що на виконання повноважень ліквідатора ВАТ «Прикарпатпромарматура», арбітражний керуючий ОСОБА_1:

- неодноразово направляв письмові вимоги від 17.02.2014 року, від 21.03.2014 року, від 17.11.2014 року, від 11.02.2015 року, від 24.02.2015 року, від 11.03.2015 року та від 19.03.2015 року голові правління ВАТ «Прикарпатпромарматура» про термінову передачу ліквідатору ВАТ «Прикарпатпромарматура» ОСОБА_1 бухгалтерської та іншої документації банкрута, печатки і штампи, матеріальних та інших цінностей банкрута (том ІІ, а.с. 101-127);

- на підставі п. 8 ч. 2 ст. 98 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» направив заяву в правоохоронні органи (Личаківський районний відділ Львівського міського управління МВС України у Львівській області) з приводу можливої наявності в діях колишнього керівника ВАТ «Прикарпатпромарматура» ознак злочинів, передбачених ст. ст. 357, 364-1, 382 КК України, які полягають у приховуванні печатки та документів юридичної особи, невиконанні рішення суду - постанови Господарського суду Львівської області від 05.02.2014 року по справі №5015/1763/12, що чинить перешкоди у подальшому виконання обов'язків арбітражного керуючого-ліквідатора ВАТ «Прикарпатпромарматура» відповідно до вимог Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (том ІІ, а.с. 205-208);

- з метою виявлення майна банкрута (об'єктів нерухомого майна, транспортних засобів, земельних ділянок та ін.) для подальшого формування ліквідаційної маси направив запити до державних реєстраційних органів (Державної митної служби України; Львівської митниці; Державної інспекції України з безпеки на морському та річковому транспорті; Українського центру інноватики та патентно-інформаційних послуг; Державного підприємства «Український інститут промислової власності»; Державної служби інтелектуальної власності України; Державної авіаційної служби України; Головного управління статистики у Львівській області; УДАІ УМВС України у Львіській області; Головного управління Держземагенства у Львівській області; Державної інспекції сільського господарства у Львівській області; Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» (том ІІ, а.с. 79-100); як повідомив позивач, повторні запити з метою актуалізації даних та виявлення майна для подальшого формування ліквідаційної маси було підготовлено та направлено в листопаді 2014 року;

- з метою одержання інформації про нерухоме майно банкрута отримав витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчудження об'єктів нерухомого майна (том ІІ, а.с. 186-202);

- повідомив установи банків, які обслуговують ВАТ «Прикарпатпромарматура», про винесення судом постанови про визнання ВАТ «Прикарпатпромарматура» банкрутом та призначення ліквідатора з проханням врахувати дані відомості при здійсненні розрахунково-касового обслуговування даного підприємства (том ІІ, а.с. 213-230); як повідомив позивач, після внесення в установах банків відомостей про заміну керівника, з отриманих виписок про рух коштів по рахунку ліквідатор виявив неправомірне перерахування колишнім керівництвом ВАТ «Прикарпатпромарматура» коштів банкрута під час дії ліквідаційної процедури. Зокрема відповідно до довідки ПАТ «Кредобанк» від 20.03.2015 року надано інформацію про осіб, які користувались правом першого підпису на платіжних документах (том ІІ, а.с. 230);

- звернувся до Личаківського районного відділу Львівського міського управління МВС України у Львівській області із заявою про оголошення в розшук транспортних засобів ВАТ «Прикарпатпромарматура» (том ІІ, а.с. 231);

- звернувся до Господарського суду Львівської області з клопотанням про винесення окремої ухвали у зв'язку з невиконанням колишнім керівником ВАТ «Прикарпатпромарматура» ОСОБА_9 вимог п. 7 постанови Господарського суду Львівської області від 05.02.2014 року (том ІІ, а.с. 232-234);

- підготував звіт ліквідатора ВАТ «Прикарпатпромарматура» про проведену роботу за період з 05.02.2014 року по 22.04.2014 року (том ІІ, а.с. 68-70).

Окрім того суд встановив, що арбітражний керуючий ОСОБА_1, здійснюючи повноваження ліквідатора отримав інформацію про те, що в приміщеннях ВАТ «Прикарпатпромарматура» за адресою: м. Львів, вул.Б. Хмельницького, 176 здійснює свою господарську діяльність СП «Оптима Фарм ЛТД». З огляду на це, на підставі ч. 2 ст. 41 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» арбітражний керуючий ОСОБА_1 направив вимогу СП «Оптима Фарм ЛТД» про надання ліквідатору інформації разом з копіями підтверджуючих документів (договорів оренди, договорів суборенди, актів приймання-передачі тощо) щодо підстав користування СП «Оптима Фарм ЛТД» нерухомим майном ВАТ «Прикарпатпромарматура» за адресою: м. Львів, вул. Б. Хмельницького, 176 (том ІІ, а.с. 211). Як ствердив позивач, на даний час відповіді не отримано.

З огляду на наведене вище, суд дійшов висновку, що арбітражний керуючий ОСОБА_1 здійснюючи повноваження ліквідатора ВАТ «Прикарпатпромарматура» вжив всіх належних і допустимих заходів з метою прийняття до свого відання майна банкрута, вжиття заходів по забезпеченню його збереження, здійснення його інвентаризації, виконання функції з управління та розпорядження майном банкрута та аналізу фінансового становища банкрута, а також з метою спонукання посадових осіб банкрута передати бухгалтерську та іншу документацію банкрута, печатки і штампи, матеріальні та інші цінності банкрута.

У зв'язку з цим, суд дійшов висновку про відсутність достатніх і обґрунтованих підстав стверджувати про умисне затягування саме позивачем ліквідаційної процедури та про невиконання арбітражним керуючим ОСОБА_1 постанови Господарського суду Львівської області від 05.02.2014 року.

Крім того, прийняття до відання майна ліквідатором можливе після його фактичної передачі посадовими особами банкрута та підписання відповідних актів передачі-приймання. В даному випадку труднощі, які виникли в арбітражного керуючого при здійсненні ним повноважень ліквідатора, зокрема щодо прийняття до свого відання майна боржника та вжиття заходів по забезпеченню його збереження, були обумовлені небажанням власне керівництва банкрута виконувати постанову Господарського суду Львівської області від 05.02.2014 року, а також законних вимог ліквідатора. Як встановлено під час розгляду справи, у зв'язку з цим арбітражний керуючий ОСОБА_1 подав в Господарський суд Львівської області заяву від 25.03.2015 року про винесення окремої ухвали та направлення її в правоохоронні органи стосовно колишнього керівника ВАТ «Прикарпатпромарматура», якою було доведено до відома суду про неправомірні дії посадових осіб банкрута щодо невиконання постанови господарського суду Львівської області від 05.02.2014р. по справі №5015/1763/12. Однак, ухвалою Господарського суду Львівської області від 23.04.2014 року провадження у справі №5015/1763/12 про банкрутство ВАТ «Прикарпатпромарматура» було зупинено і станом на дату розгляду даної адміністративної справи таким і залишається. Відтак, розгляд справи в суді першої інстанції, в тому числі розгляд заяв чи скарг арбітражного керуючого з приводу оскарження неправомірних дій посадових осіб банкрута, здійснюватися не може.

За наведених обставин, а також беручи до уваги те, що норми ч. 3 ст. 98 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» не містять обов'язку арбітражного керуючого оскаржувати неправомірні дії посадових осіб банкрута щодо зобов'язання передати бухгалтерську та іншу документацію банкрута, печатки і штампи, матеріальні та інші цінності банкрута ліквідатору, суд вважає безпідставними і надуманими звинувачення арбітражного керуючого ОСОБА_1 у тому, що він не оскаржує дії посадових осіб банкрута з метою змусити їх виконати вимоги постанови суду від 05.02.2014 року. Такої ж думки суд і стосовно тверджень органу контролю, викладених в акті перевірки від 15.04.2015 року, про те, що арбітражний керуючий ОСОБА_1 належним чином не здійснив заходів щодо здійснення аналізу фінансового становища банкрута.

З цього приводу суд встановив, що за наслідками проведеної перевірки фінансово-господарського стану боржника, 21.03.2014 року було складено звіт про фінансовий аналіз Відкритого акціонерного товариства «Прикарпатпромарматура» щодо виявлення ознак неплатоспроможності підприємства та ознак дій з приховування банкрутства, фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства. Оригінал такого звіту долучено до матеріалів судової справи №5015/1763/12 та описаний в судових рішеннях по цій справі. Проте, ненадання арбітражним керуючим до перевірки договору з ПП «Каштан ЛВ» про проведення фінансового аналізу банкрута, як зауважив орган контролю, жодним чином не доводить відсутність такого договору взагалі, а також не спростостовує того факту, що аналіз фінансового становища банкрута ліквідатор здійснив і результати цієї роботи очевидні. Окрім того, суд вважає обґрунтованими твердження позивача про те, що оскільки ліквідаційна процедура ВАТ «Прикарпатпромарматура» не завершена, то немає обґрунтованих підстав констатувати наявність в діях ліквідатора порушень, які викладено в акті перевірки від 15.04.2015 року.

Наведені вище обставини в цілому, на думку суду, повністю спростовують висновки акта перевірки від 15.04.2015 року про грубе порушення арбітражним керуючим ОСОБА_1 вимог п. 2, 3 ч. 2, ч. 3 ст. 98, абз. 2, 4, 5 ч. 2 ст. 41 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції №4212-VI від 22.12.2011 року.

Крім того, суд на підставі долучених до справи документів встановив, що питання, які були предметом позапланової перевірки ГТУ юстиції у Київській області, проведеної у період з 01.04.2015 року по 03.04.2015 року стосовно діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 і за наслідками якої складено акт від 15.04.2015 року, раніше вже були предметом позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1, яку проводило Головне управління юстиції у Львівській області і за наслідками якої складено акт №07-21/10 від 05.03.2015 року. Підставою проведення позапланової перевірки зазначено скаргу Голови спостережної ради ВАТ «Прикарпатпромарматура» стосовно дій/бездіяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 при виконанні повноважень розпорядника майна, зокрема щодо неправомірного визнання грошових вимог ТОВ «Компанія з управління активами «Ізі Лайф». Проте, судячи зі змісту акта позапланової перевірки від 05.03.2015 року, орган контролю також здійснив перевірку питань, які викладено у скаргах Голови правління ПрАТ «Бізнес Центр «Підзамче» ОСОБА_4 від 26.09.2014 року та від 29.12.2014 року, стислий зміст яких наведено вище. Зокрема, на стор. 11-28 цього акта частково процитовано зміст скарги голови правління ПрАТ «Бізнес Центр «Підзамче» щодо бездіяльності арбітражного керуючого з наступним спростуванням таких звинувачень. З покликанням на конкретні докази та норми законодавства Головне управління юстиції у Львівській області в акті перевірки від 05.03.2015 року зазначило про відсутність в діях арбітражного керуючого ОСОБА_1 порушень законодавства з питань банкрутства при здійсненні ним повноважень розпорядника майна, а потім і ліквідатора ВАТ «Прикарпатпромарматура», а відтак і про необґрунтованість і безпідставність поданої на нього скарги. У зв'язку з цим, суд погоджується з думкою позивача про те, що проведена ГТУ юстиції у Київській області позапланова перевірка є повторною, оскільки питання, порушені в скаргах голови правління ПрАТ «Бізнес Центр «Підзамче» від 26.09.2014 року та від 29.12.2014 року, які слугували підставою для проведення позапланової перевірки ГТУ юстиції у Київській області, вже були предметом перевірки Відділом з питань банкрутства Головного управління юстиції у Львівській області. Встановлені обставини, на думку суду, свідчать про те, що повторна перевірка арбітражного керуючого ОСОБА_1 проведена ГТУ юстиції у Київській області з порушенням норм п.2.11, 2.12 Порядку контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) № 1284/5.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 цієї статті в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оскаржені позивачем наказ Міністерства юстиції України від 23.06.2015 року №1045/5 та рішення Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), відображене у протоколі від 14-26.05.2015 року №30/05/15, в частині застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого не відповідають критеріям, передбаченим в ч. 3 ст. 2 КАС України, оскільки відповідач не врахував істотних обставин, які мали значення для їх прийняття. Натомість позивач довів суду обґрунтованість своїх позовних вимог належними і допустимими доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 162 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення.

Отже, способом захисту порушеного права позивача в разі задоволення позову про оскарження рішення суб'єкта владних повноважень є визнання судом такого рішення суб'єкта владних повноважень протиправним та скасування або визнання нечинним цього рішення в цілому чи окремих його положень.

Обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача суд виходив із того, що визнання нечинними актів суб'єкта вданих повноважень, як це просить позивач, означатиме втрату чинності такими актами з моменту набрання чинності судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття таких актів. Проте на думку суду, оскільки наказ Міністерства юстиції України від 23.06.2015 року №1045/5 та рішення Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), відображене у протоколі від 14-26.05.2015 року №30/05/15, в частині застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого не відповідають критеріям, які містяться в ч. 3 ст. 2 КАС України, то оскаржені наказ і рішення є протиправними, відтак не створюють жодних наслідків від моменту їх прийняття. З урахуванням наведеного вище суд вважає, що позов арбітражного керуючого ОСОБА_1 слід задовольнити повністю, а зазначені вище наказ і рішення - визнати протиправними і скасувати.

Стосовно судових витрат, то відповідно до вимог статті 94 КАС України такі відшкодовуються позивачу в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.7-14, 69-71, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 23.06.2015 року №1045/5 «Про анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), виданого ОСОБА_1».

Визнати протиправним та скасувати рішення Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), відображене у протоколі від 14-26.05.2015 року №30/05/15, в частині застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 сплачений за подання цього позову судовий збір в сумі 146 (сто сорок шість) гривень 16 копійок.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова не набрала законної сили.

Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Головуючий суддя Ланкевич А.З.

Суддя Клименко О.М.

Суддя Тертичний В.Г.