Справа № 22-а-24360/08
Суддя: Василенко Я.М.
Дата ухвалення: 2009-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" серпня 2009 р.

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Василенка Я.М.,

суддів Малиніна В.В.,

ОСОБА_2,

при секретарі Коваленко О.І.,

розглянувши в судовому засіданні апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Корольовської районної ради м. Житомира на постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 28.05.2008 у справі за позовом ОСОБА_3 до управління праці та соціального захисту населення Корольовської районної ради м. Житомира про стягнення заборгованості по щомісячній грошовій допомозі по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку, -

встановила:

02.04.2008 ОСОБА_3 звернулась до Корольовського районного суду м. Житомира з позовом, в якому просила визнати неправомірними дії УПСЗН Корольовської районної ради м. Житомира щодо виплати їй щомісячної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку у 2007 році у розмірі меншому, ніж це визначено статтею 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», стягнути з відповідача на її користь різницю недоплаченої суми допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку за 2007 рік у розмірі 1007,29 грн. та зобов'язати відповідача в подальшому виплачувати допомогу на дитину в повному обсязі, як передбачено статтею 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми, тобто у розмірі встановленому законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років та стягнути з відповідача на її користь сплачені судові витрати в розмірі 51 грн.

Постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 28.05.2008 позовні вимоги задоволено частково:

- визнано неправомірними дії УПСЗН Корольовської районної ради м. Житомира щодо невиплати в повному обсязі щомісячної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку у 2007 році;

- зобовязано УПСЗН Корольовської районної ради м. Житомира в подальшому виплачувати допомогу на дитину ОСОБА_3 в розмірі, передбаченому статтею 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми»;

- стягнуто з УПСЗН Корольовської районної ради м. Житомира на користь ОСОБА_3 946,64 грн. заборгованості по недоплаченій грошовій допомозі по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 05.10.2007 по 31.12.20007 та 62,90 грн. сплаченого державного мита, а всього 1009,54 грн.

Не погоджуючись із зазначеною постановою суду першої інстанції, відповідач УПСЗН в Корольовському районі м. Житомира подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову, як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нову постанову, якою повністю відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що зазначена апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та не заперечується відповідачем, що позивач ОСОБА_3 здійснює догляд за власною дитиною ОСОБА_4, який згідно до свідоцтва про народження народився 14.08.2007 (а. с. 9).

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» від 21.11.1992 № 2811-XII право на допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за цим Законом має не застрахована в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування особа (один з батьків дитини, усиновитель, опікун, баба, дід або інший родич), яка фактично здійснює догляд за дитиною, а згідно ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

При цьому, як не вірно зазначено позивачем, так і помилково встановлено судом першої інстанції, що позивач ОСОБА_3 є незастрахованою особою в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування.

В свою чергу протилежне вбачається як із наявної у матеріалах справи довідки № 1026 від 18.03.2008 (а. с. 12), так і з листа-відповіді на запит ОСОБА_3, в якій зазначено, що зазначену допомогу позивач отримує як працююча особа з 05.10.2007 по 15.08.2010, а тому позивач в 2007 році немала права на отримання зазначеної допомоги згідно до Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», оскільки повинна була отримувати її в даний період часу згідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» від 18.01.2001 № 2240-III як застрахована особа, яка фактично здійснює догляд за дитиною, та якій спірна допомога надається їй у формі матеріального забезпечення у період відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку і частково компенсує втрату заробітної плати (доходу) у період цієї відпустки. Дана допомога повинна була виплачуватися ОСОБА_3 у 2007 році у розмірі, передбаченому ст. 43 Закону № 2240-III, а саме у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом (з урахуванням Рішення Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 09.07.2007).

Враховуючи зазначене позовні вимоги ОСОБА_3 не підлягають задоволенню за безпідставністю.

Більш того, колегія суддів звертає увагу на те, що постановляючи рішення, суд першої інстанції припустився помилки, стягнувши певну суму з відповідача на користь позивача, оскільки відповідно до ст. 21 КАС України в порядку адміністративного судочинства розглядаються вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю субєкта владних повноважень. При цьому, суд першої інстанції помилково вважав, що недоплачена сума щомісячної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку є шкодою, заподіяною позивачу. Такі висновки суду першої інстанції є помилковими, виходячи з наступного.

Із змісту статті 22 ЦК України вбачається, що майнова шкода виражається у формі збитків. В свою чергу збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо).

В даному випадку виходячи із аналізу зазначених положень ЦК України реальними збитками є лише витрати, які позивач зробила для відновлення свого порушеного права сплатила державне мито за подання позову та які були їй відшкодовані в повному розмірі.

Виходячи із аналізу статті 22 ЦК України, колегія приходить до висновку про те, що недоплачена сума щомісячної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку, передбачена як статтею 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», так і статтею 43 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» не є шкодою.

Згідно із ст. 202 КАС України невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання є підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення.

Згідно із ст. 202 КАС України невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання є підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення.

Керуючись статтями 196, 198, 202, 205, 207 КАС України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Корольовської районної ради м. Житомира на постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 28.05.2008 задовольнити.

Постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 28.05.2008 скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, встановлені статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий:

Судді:

Повний текст постанови виготовлено 25.08.2009.