Справа № 2-а-99/10
Суддя: Бойко В. І.
Дата ухвалення: 2010-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Бобровицький районний суд Чернігівської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2010 року Бобровицький районний суд Чернігівської

області

в складі: головуючого судді Бойко В.І.

........ при секретарі ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.

................-Бобровиця адміністративний позов ОСОБА_2 до

-інспектора ДПС ДАІ Ніжинського ВДАІ ОСОБА_3 про визнання

нечинною та скасування постанови про притягнення до адміністративної

відповідальності

в становив:

Позивач в заяві до суду просить визнати не чинною та скасувати постанову серії СВ № 071575 від 17.11.2009 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. І ст. 122 КУпАП та накладення стягнення у виді штрафу в розмірі 260 гривень, посилаючись на те, що 17.11.2009 року відповідач склав на нього протокол про скоєння ним адміністративного правопорушення і наклав на нього адміністративне стягнення за те, що він не надав переваги в русі пішоходу ,який знаходився на нерегульованому пішохідному переході.

Вказану постанову він вважає не законною,так як правил дорожнього руху не порушував .При проїзді пішохідного переходу пішоходи на ньому були відсутні. Просить врахувати суд ,що дані пішоходи відповідачем як в протоколі так і в постанові не зазначені, а також не вказані свідки вказаної події.

В зв»язку з тіш,що постанову він отримав тільки від відділу ДВС Бобровицького РУЮ 30.07.2010 року і з 08.08.2010 року по теперішній час знаходиться на лікуванні ,вважає,що строк оскарження вказаної постанови пропустив з поважних причин і просить його поновити.

Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву в якій просить справу розглядати за його відсутності, свої позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, заперечень проти позову не подав, про причини неявки до суду не повідомив .Суд вважає за необхідне відповідно до вимог ст.ст.41,128 ч.4 КАС України розглянути справу на підставі наявних у ній доказів у відсутність сторін.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 18 КАС України передбачено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до и. З ч. 1 ст. 288 КУпАП постанову посадової особи про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному КіС України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Судом встановлено, що 17.11.2009 року відповідачем відносно позивача шнесена постанова про притягнення останнього до адміністративної пдповідальності за те, що він не надав перевагу у русі пішоходам на іерегульованому пішохідному переході і за це на нього накладено ідміністративне стягнення в виді штрафу в розмірі 260 гривень за скоєння їдміністративного правопорушення, передбаченого ч. І ст. 122 КУпАП. Відомостей про пішоходів працівником ДАІ не було надано і не було вжито заходів встановити та опитати пішоходів , яким водій, як зазначено у гостанові, не надав переваги у русі на пішохідному переході.

Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена іалежними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

Ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, зстановлених законом (ст. 7 КУпАП).

Таким чином, відповідач, працюючи наданій дільниці по виявленню порушень ПДР України і перевіряючи дотримання вимог водіями ПДР, при винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_2 4.П. не навів ніяких доказів, які б в повній мірі підтверджували в його діях факт скоєння ним порушення вказаних в протоколі і постанові правші дорожнього руху.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - та кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього

руху-

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності (ст. 252 КУпАП).

Протокол про адміністративне правопорушення не є безумовним доказом скоєння адміністративного правопорушення, інших доказів вини позивача судом не встановлено.

Відповідно до ст.71 ч.2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяіьності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Однак відповідач не тільки не надав ніяких доказів на спростування доводів позивача, але й не з'явився в судове засідання без поважних причин, хоча про день, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином,про іио свідчить поштове повідомлення про отримання судової повістки.

А тому, крім написаної відповідачем постанови про скоєння інкримінованого ОСОБА_2. правопорушення, відповідачем в су'д не наоано ніяких доказів на підтвердження прийнятого рішення. Про це маю бути відомо відповідачу, так як позивач не визнавав свою вину в порушеннях ЇІЛР/країни. Однак відповідач, отримавши повістку в суд і матеріали ідміністративного позову і ознайомившись з їх змістом, не з'явився в суд і не )овів свою правомірність.

Також позивач в позовній заяві просить поновити йому строк звернення до суду ,такяк вважає,що пропустив його з поважних причин.

В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу. Як вбачається з матеріалів справи ,позивач отримав постанову від ВДВС Бобровицького РУЮ 30.07.2009року ,що підтверджується поштовим повідомленням, а з 08.08.2010 року знаходить на лікуванні в лікарні .На підставі цього суд вважає ,що є всі достатні підстави для поновлення строку позивачу на оскарження вказаної постанови, так як даний строк пропущений позивачем з поважних причин.

Таким чином, в ході судового розгляду даного адміністративного позову не знайшло свого підтвердження порушення позивачем п.18.1 ПДР України, як про це зазначено в постанові, а навпаки було ним спростовано наданими доказами. При таких обставинах суд вважає за необхідне скасувати винесену відповідачем постанову серії СВ № 071576 від

17.11.2009 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. І ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 260 гривень.

Керуючись ст.ст.9,10,11, 14, 41,159-163,167КАС України, -

пост ан о в и в:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до інспектора ДПС Ніжинського ВДАІ ОСОБА_3про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Поновити ОСОБА_2 строк на оскарження постанови СВ №071576 від 17.11.2009 року.

Визнати протиправною та скасувати постанову СВ № 071576 від 17.11.2009 року, винесену інспектором ДПС ДАІ Ніжинського В ДАІ ОСОБА_3 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч.І і накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 260 гривень .

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя В.І.БОЙКО