Справа № 826/16432/15
Суддя: Безименна Н.В.
Дата ухвалення: 2015-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

29 вересня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Безименної Н.В.,

суддів Кучми А.Ю. та Аліменка В.О.,

за участю секретаря Авраменко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 серпня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, Кабінету Міністрів України про визнання протиправною бездіяльності, визнання незаконними та нечинними з моменту прийняття постанову № 970 від 31.01.2015 та окремих положень постанови № 1171 від 31.03.2015

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись в Окружний адміністративний суд м. Києва з позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, Кабінету Міністрів України, в якому просили:

зупинити дію положень оспорюваних у цій справі постанови НКРЕКП № 970 від 31 березня 2015 року і підпунктів 94 і 95 пункту 1 постанови НКРЕКП № 1171 від 31 березня 2015 року;

звернутися до Верховного суду України для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності актів, на підставі якиї діє НКРЕКП: Указів Президента України № 694 від 27 серпня 2014 року «Про національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» та № 715/2014 від 10 вересня 2014 року «Про затвердження Положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг»;

визнати протиправною бездіяльність Кабінету Міністрів України та Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП)у зв'язку із недотриманням під час прийняття постанов НКРЕКП № 970 від 30.03.2014 і № 1171 від 31.03.2015 такого встановленого п. 7 ч. 1 ст. 30 Закону України № 1875-IV «Про житлово-комунальні послуги» принципу державного регулювання цін/тарифів, як випередження зростання доходів населення над зростанням цін/тарифів на житлово-комунальні послуги;

визнати постанову НКРЕКП № 970 від 31.03.2015 «Про встановлення тарифів на послуги з централізованого постачання холодної води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) ПАТ «Акціонерна компанія «Уиївводоканал»» та підпункти 94 і 95 пункту 1 постанови НКРЕКП № 1171 від 31.03.2015 «Про встановлення тарифів на послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню суб'єктами господарювання, які є виконавцями цих послуг» незаконними і нечинними з моменту прийняття.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 серпня 2015 року позовну заяву залишено без руху. Рішення суду вмотивовано тим, що позивачами не в повному обсязі сплачено судовий збір, а саме суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позивачами заявлено чотири самостійні позовні вимоги немайнового характеру, за кожну з яких окремо позивачам належить сплатити судовий збір.

Не погоджуючись із судовим рішенням, позивач - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 серпня 2015 року, направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що в Законі України «Про судовий збір» не міститься вимог сплачувати судовий збір за кожну вимогу немайнового характеру.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги і докази на їх підтвердження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухваласуду першої інстанції зміні, з наступних підстав.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 107 КАС України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст.106 цього Кодексу.

Згідно з ст.108 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст.106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Відповідно до ч.3 ст.106 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Частиною ч. ст. 87 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно Пленуму Вищого адміністративного суду України від 23 січня 2015 року № 2 «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 8 липня 2011 року 3674-VI «Про судовий збір», позови та заяви, які подаються до судів, можуть містити декілька самостійних вимог, кожна з яких є об'єктом сплати судового збору. З урахуванням вимог ст. 6 Закону України «Про судовий збір», з позовних заяв, що містять кілька вимог немайнового характеру, судовий збір справляється з кожної вимоги окремо.

З матеріалів справи вбачається, що в поданому позові позивачі просять:

зупинити дію положень оспорюваних у цій справі постанови НКРЕКП № 970 від 31 березня 2015 року і підпунктів 94 і 95 пункту 1 постанови НКРЕКП № 1171 від 31 березня 2015 року;

звернутися до Верховного суду України для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності актів, на підставі якиї діє НКРЕКП: Указів Президента України № 694 від 27 серпня 2014 року «Про національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» та № 715/2014 від 10 вересня 2014 року «Про затвердження Положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг»;

визнати протиправною бездіяльність Кабінету Міністрів України та Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП)у зв'язку із недотриманням під час прийняття постанов НКРЕКП № 970 від 30.03.2014 і № 1171 від 31.03.2015 такого встановленого п. 7 ч. 1 ст. 30 Закону України № 1875-IV «Про житлово-комунальні послуги» принципу державного регулювання цін/тарифів, як випередження зростання доходів населення над зростанням цін/тарифів на житлово-комунальні послуги;

визнати постанову НКРЕКП № 970 від 31.03.2015 «Про встановлення тарифів на послуги з централізованого постачання холодної води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) ПАТ «Акціонерна компанія «Уиївводоканал»» та підпункти 94 і 95 пункту 1 постанови НКРЕКП № 1171 від 31.03.2015 «Про встановлення тарифів на послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню суб'єктами господарювання, які є виконавцями цих послуг» незаконними і нечинними з моменту прийняття.

Проаналізувавши заявлені вимоги, колегія суддів дійшла висновку, про наявність двох самостійних позовних вимог немайнового характеру, а саме щодо визнання протиправними бездіяльності:

Кабінету Міністрів України та Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) у зв'язку із недотриманням під час прийняття постанов НКРЕКП № 970 від 30.03.2014 і № 1171 від 31.03.2015 такого встановленого п. 7 ч. 1 ст. 30 Закону України № 1875-IV «Про житлово-комунальні послуги» принципу державного регулювання цін/тарифів, як випередження зростання доходів населення над зростанням цін/тарифів на житлово-комунальні послуги;

Щодо позовних вимог про визнання незаконними і нечинними з моменту прийняття постанови НКРЕКП № 970 від 31.03.2015 «Про встановлення тарифів на послуги з централізованого постачання холодної води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) ПАТ «Акціонерна компанія «Уиївводоканал»» та підпунктів 94 і 95 пункту 1 постанови НКРЕКП № 1171 від 31.03.2015 «Про встановлення тарифів на послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню суб'єктами господарювання, які є виконавцями цих послуг», колегія суддів вважає, що останні, на думку позивачів, стали наслідком протиправної бездіяльності суб'єктів владних повноважень, а тому вимоги щодо визнання незаконними і нечинними постанови є похідними позовними вимогами від вищевказаних самостійних вимог.

Крім того, колегія суддів погоджується з доводами апелянта про те, що зупинення дії положень оспорюваних у цій справі постанови НКРЕКП № 970 від 31 березня 2015 року і підпунктів 94 і 95 пункту 1 постанови НКРЕКП № 1171 від 31 березня 2015 року та звернення до Верховного суду України для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності актів, на підставі якиї діє НКРЕКП: Указів Президента України № 694 від 27 серпня 2014 року «Про національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» та № 715/2014 від 10 вересня 2014 року «Про затвердження Положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», не є позовними вимогами, а є лише клопотаннями, викладеними позивачами в адміністративному позові в порядку ст. 117 КАС України.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для залишення позову без руху, разом з тим зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність у заявленому позові чотирьох самостійних позовних вимог, за кожну з яких, кожний з позивачів зобов'язаний сплатити судовий збір у розмірі 73, 08 грн.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що для приведення позовної заяви у відповідність вимогам ч. 3 ст. 106 КАС України кожному з позивачів слід доплатити судовий збір у розмірі 73 грн. 08 коп.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 199, 201, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Змінити мотивувальну частину ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 серпня 2015 року.

В іншій частині ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 05 жовтня 2015 року.

Головуючий суддя: Н.В. Безименна

Судді: А.Ю. Кучма

В.О. Аліменко

Головуючий суддя Безименна Н.В.

Судді: Аліменко В.О.

Кучма А.Ю.