Справа № 2-а-1944/09
Суддя: Дюкарєва С.В.
Дата ухвалення: 2015-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2015 р.Справа № 2-а-1944/09
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Дюкарєвої С.В.

Суддів: Жигилія С.П., Перцової Т.С.

за участю секретаря судового засідання Мороз Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області на постанову Зарічного районного суду м. Суми від 20.08.2015р. по справі № 2-а-1944/09

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, третя особа: Сумський обласний військовий комісаріат

про перерахунок пенсії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до Зарічного районного суду м. Суми із заявою в порядку ст. 267 Кодексу адміністративного судочинства України, в якій просив суд:

- визнати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області під час виконання постанови Зарічного районного суду м. Суми від 06.03.2015 року по справі № 2-а-1944/09 в частині зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області провести за період з 29.08.2008 року по 03.08.2013 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до наказу Міністра оборони України від 28 липня 2008 року за № 377 "Про затвердження схем розмірів посадових окладів військовослужбовців військових навчальних закладів (військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів України) і наукових установ Збройних Сил України" виходячи з розміру посадового окладу 40%, надбавки за виконання особливих завдань - 50%, надбавки за роботу, що передбачає доступ до державної таємниці - 10 %, премії - 10% і виплатити створену заборгованість щодо зменшення процентів відповідних сум грошового забезпечення ОСОБА_1 з 74 відсотків до 70 відсотків протиправними;

- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області виконати постанову Зарічного районного суду м. Суми від 06.03.2015 року по справі № 2-а-1944/09 про зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області провести за період з 29.08.2008 року по 03.08.2013 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до наказу Міністра оборони України від 28 липня 2008 року за № 377 "Про затвердження схем розмірів посадових окладів військовослужбовців військових навчальних закладів (військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів України) і наукових установ Збройних Сил України" виходячи з розміру посадового окладу 40%, надбавки за виконання особливих завдань - 50%, надбавки за роботу, що передбачає доступ до державної таємниці - 10 %, премії - 10% і виплатити створену заборгованість, застосувавши при цьому існуючий на момент призначення пенсії ОСОБА_1 її розмір - 74% відповідних сум грошового забезпечення.

Постановою Зарічного районного суду м. Суми від 20.08.2015 року заяву ОСОБА_1 - задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області під час виконання постанови Зарічного районного суду м. Суми від 06 березня 2015 року по справі № 2-а-1944/09.

Зобов'язано Головне Управління Пенсійного фонду України в Сумській області на виконання Постанови Зарічного районного суду м. Суми від 06 березня 2015 року у справі №2-а1944/09 провести за період з 29.08.2008 року по 03.08.2013 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до наказу Міністра оборони України від 28 липня 2008 року за №377 «Про затвердження схем розмірів посадових окладів військовослужбовців військових навчальних закладів (військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів України) і наукових установ Збройних Сил України» у розмірі 74 відсотків грошового забезпечення та виходячи з розміру посадового окладу 1250 грн., набавки за вислугу років - 40%, надбавки за виконання особливих завдань - 50%, надбавки за роботу, що передбачає доступ до державної таємниці - 10 %, премії - 10% і виплатити створену заборгованість.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, Головним управлінням Пенсійного фонду України подано апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції, при прийнятті оскаржуваної постанови, норм матеріального та процесуального права, а саме: ст.ст. 159, 267 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" із змінами, внесеними Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", апелянт просить постанову Зарічного районного суду м. Суми від 20.08.2015 року скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі.

Сторони в судове засідання суду апеляційної інстанції не з'явились, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення справи, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не визнана судом обов'язковою, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, що 06.03.2015 року Зарічним районним судом м. Суми за наслідками розгляду справи № 2-а1944/2009 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, третя особа: Сумський обласний військовий комісаріат про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії задоволені вимоги позивача та:

- Визнано протиправною бездіяльність Головного Управління Пенсійного фонду України в Сумській області (з приводу не проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1

- Зобов'язано Головне Управління Пенсійного фонду України в Сумській області провести за період з 29.08.2008 року по 03.08.2013 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до наказу Міністра оборони України від 28 липня 2008 року за №377 "Про затвердження схем розмірів посадових окладів військовослужбовців військових навчальних закладів (військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів України) і наукових установ Збройних Сил України" виходячи з розміру посадового окладу 1250 грн., набавки за вислугу років - 40%, надбавки за виконання особливих завдань - 50%, надбавки за роботу, що передбачає доступ до державної таємниці - 10 %, премії - 10% і виплатити створену заборгованість.

Вказана постанова суду набрала законної сили, у даній справі було видано виконавчий лист про зобов'язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Сумській області провести за період з 29.08.2008 року по 03.08.2013 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до наказу Міністра оборони України від 28 липня 2008 року за №377 "Про затвердження схем розмірів посадових окладів військовослужбовців військових навчальних закладів (військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів України) і наукових установ Збройних Сил України" виходячи з розміру посадового окладу 1250 грн., набавки за вислугу років - 40%, надбавки за виконання особливих завдань - 50%, надбавки за роботу, що передбачає доступ до державної таємниці - 10 %, премії - 10% і виплатити створену заборгованість, якій був пред'явлений до виконання та 14.07.2015 року з його примусового виконання державним виконавцем було відкрите відповідне виконавче провадження ВП№48122227.

На виконання вказаного судового рішення, відповідачем здійснено перерахунок пенсії позивача, зменшивши при цьому її розмір з 74 % до 70%.

Не погодившись з діями відповідача вчиненими під час перерахунку пенсії на виконання судового рішення, позивач звернувся з даною заявою до суду.

Приймаючи рішення у справі, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості вимог позивача, оскільки відповідач при виконання судового рішення допустив протиправні дії, які порушують права позивача та незаконно звужують обсяг захищених вказаним судовим рішення прав позивача

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції та не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 9,10 ст. 267 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено постанову суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду. У разі наявності підстав для задоволення заяви суд ухвалює одну з постанов, що передбачені ч. 2 ст. 162 КАС України.

Як свідчать матеріали справи, вислуга років позивача для призначення пенсії складає 28 років, розмір його пенсії було визначено в 74% відповідного грошового забезпечення військовослужбовців (розрахунки пенсії т. 1 а.с. 37, 45, 110, 147, повідомлення про розмір пенсії т. 2 а.с. 27)

При цьому, перерахунок пенсії ОСОБА_1. на виконання судового рішення, здійснено Головним управлінням Пенсійного фонду України виходячи з розміру 70 % грошового забезпечення. (т. 2 а.с. 19-22).

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади (включаючи органи Пенсійного фонду України) їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З 01.12.2004 року позивачу була призначена пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року відповідно до вислуги 28 років у розмірі 74 відсотків відповідних сум грошового забезпечення військовослужбовців.

Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 8 липня 2011 року внесено зміни до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та визначено, що максимальний розмір пенсії обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 80 процентів відповідних сум грошового забезпечення. При цьому, Прикінцевими та перехідними положеннями Закону № 3668-УІ визначено, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Встановлено, що при здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 на виконання наведеного вище судового рішення відповідач використав Законом України від 27 березня 2014 року № 1166-УІІ «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні», яким визначено що максимальний розмір пенсії не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення, що є порушенням прав позивача підтвердженого судовим рішенням.

За рішенням суду було визнано протиправними дії відповідача з приводу не проведення відповідного перерахунку пенсії позивача у період з 29.08.2008 року по 03.08.2013 року та зобов'язано провести відповідний перерахунок пенсії саме за вказаний період, що свідчить на те, що порушення прав позивача відбулося у зазначений період, коли діючим Законом щодо пенсійного забезпечення військовослужбовців було визначено обмеження в розмірі 80 та 90 відсотків грошового забезпечення.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони. Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999р. №8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20.03.2002р. № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян які під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно - правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення (Рішення № 5-рп/2002).

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій військовослужбовців та прирівняних до них осіб зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства, а правовідносини по їхньому пенсійному забезпеченню виникають не в момент звернення за призначенням пенсії, а в момент виникнення права на її призначення.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом України в постановах від 10.12.2013р. та від 10.02.2015р. (справи №21-420а13 та № 21-630а14).

Статтею 22 Конституції України закріплені права і свободи, які не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсязі існуючих прав і свобод.

Статтею 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Отже, при перерахунку пенсії має застосовуватися норма, що визначала максимальний розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії ОСОБА_1

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскільки відповідний перерахунок пенсії позивачеві вчасно не було здійснено з вини відповідача, при виконанні судового рішення та проведенні перерахунків відповідач повинен був застосовувати нормативні акти чинні на час коли відповідний перерахунок мав би бути здійснений за законом. Перерахунок пенсії відповідно до судового рішення підлягав здійсненню за період з 29.08.2008 року по 03.08.2013 року, тобто за період до набрання чинності Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні".

За вказаних обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що при здійсненні перерахунку пенсії позивача Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області протиправно здійснило перерахунок пенсії позивачу, виходячи з 70% грошового забезпечення, оскільки внесені зміни до Закону №2262-XII щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

У відповідності до ст. 159 КАС України судове рішення повинне бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що постанова Зарічного районного суду м. Суми від 20.08.2015 року відповідає вимогам ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області колегією суддів не встановлено.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Відповідно до ч.1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову чи ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області - залишити без задоволення.

Постанову Зарічного районного суду м. Суми від 20.08.2015р. по справі № 2-а-1944/09 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Дюкарєва С.В.
Судді(підпис) (підпис) Жигилій С.П. Перцова Т.С.
Повний текст ухвали виготовлений 05.10.2015 р.