Справа № 2а-227/09/2470
Суддя: Старунський Д.М.
Дата ухвалення: 2011-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2011 р. Справа № 36358/09

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Багрія В.М., Богаченка С.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 - представника ОСОБА_2 на постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 2 червня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_2 до прокурора Чернівецької області про визнання бездіяльності протиправною,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_2 03.06.2008 року звернувся в суд з адміністративним позовом до прокурора Чернівецької області, в якому просив зобов'язати припинити злочин з боку Новоселицького районного суду Чернівецької області щодо видачі йому трьох примірників постанови від 15.07.2004 року; зобов'язати вирішити питання по повторній його заяві до прокуратури області від 21.04. 2008 року в порядку ст.97 КПК України про що його повідомити; визнати бездіяльність прокурора області.

11.06.2008 року позивач також просив визнати відповідь від 17.04.2008 року № 05/1-2002-98 прокуратури Чернівецької області на заяву про злочин від 25.03.2008 року недійсною, а дії прокурора службовою бездіяльністю. Зобов»язати прокурора Чернівецької області пепревірити його заяву про злочин від 25.03.2008 року та у разі підстав до порушення кримінальної справи зобов»язати виконати вимоги ст. 99 ч.1, ст. 99-1ч.1 КПК України для реалізації його конституційного права на звернення до суду в порядку ст.236-1 КПК України.

Постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 2 червня 2009 року в задоволенні позову відмовлено за безпідставністю.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 Миколайович- представник ОСОБА_2 оскаржив його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 2 червня 2009 року скасувати і ухвалити нове рішення відповідно до ч.2 ст.97 КПК України.

Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що судом першої інстанції були недостатньо досліджені докази та обставини справи, рішення постановлено з порушенням норм матеріального і процесуального права. Зазначає, що в даному випадку просить відповідача та суд надати йому рішення у вигляді постанови, по результатах перевірки заяви про злочин, керуючись ч.2 ст.97 КПК України, яку він має право оскаржити до суду в порядку ст.2361 КПК України. Вказує, що таким чином дану справу слід розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Сторони в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду були повідомлені належним чином, тому колегія суддів, у відповідності до п.2 ч.1 ст.197 КАС України, вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні в справі матеріали та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, на основі наявних у справі доказів, колегія суддів приходить до переконання, що подану апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а постанову суду першої інстанції скасувати з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що заяви позивача про злочини є письмовими зверненнями на видачу копій постанов, а тому дана справа є справою адміністративної юрисдикції.

Проте колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції на підставі наступного.

З матеріалів справи, зокрема, повторної заяви про злочин 21.04.2008 року вбачається, що цього числа та попередньо 28.03.2008 року позивач просив відповідача порушити кримінальну справу по факту службового злочину щодо невидачі йому трьох примірників постанови Новоселицькеого районного суду від 15.07.2004 року., тобто позивач звернувся до адміністративного суду за вирішенням спору, що виник з приводу дій відповідача стосовно порушення кримінальної справи чи відмови в її порушені, що вирішується в порядку, передбаченому нормами КПК України.

Відповідно до ст.2 ч.1, 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Статтею 17 КАС України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема:

1) спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності;

2) спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби;

3) спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень;

4) спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів;

5) спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України;

6) спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму.

Юрисдикція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи:

1) що віднесені до юрисдикції Конституційного Суду України;

2) що належить вирішувати в порядку кримінального судочинства;

3) про накладення адміністративних стягнень;

4) щодо відносин, які відповідно до закону, статуту (положення) об'єднання громадян віднесені до його внутрішньої діяльності або виключної компетенції.

Як зазначено в статті 97 КПК України прокурор, слідчий, орган дізнання або суддя зобов'язані приймати заяви і повідомлення про вчинені або підготовлювані злочини, в тому числі і в справах, які не підлягають їх віданню.

По заяві або повідомленню про злочин прокурор, слідчий, орган дізнання або суддя зобов'язані не пізніше триденного строку прийняти одне з таких рішень:

1) порушити кримінальну справу;

2) відмовити в порушенні кримінальної справи;

3) направити заяву або повідомлення за належністю.

Відповідно до ст.991 КПК України постанову слідчого і органу дізнання про відмову в порушенні кримінальної справи може бути оскаржено відповідному прокуророві, а якщо таку постанову винесено прокурором - вищестоящому прокуророві. Скарга подається особою, інтересів якої вона стосується, або її представником протягом семи днів з дня одержання копії постанови.

Постанову прокурора, слідчого і органу дізнання про відмову в порушенні кримінальної справи може бути оскаржено особою, інтересів якої вона стосується, або її представником до суду в порядку, передбаченому статтею 2361 цього Кодексу.

Постанова судді про відмову в порушенні кримінальної справи може бути оскаржена особою, інтересів якої вона стосується, або її представником протягом семи днів з дня одержання копії постанови в апеляційному порядку.

Як встановлено ст.2361 КПК України скарга на постанову органу дізнання, слідчого, прокурора про відмову в порушенні кримінальної справи подається особою, інтересів якої вона стосується, або її представником до районного (міського) суду за місцем розташування органу або роботи посадової особи, яка винесла постанову, протягом семи днів з дня отримання копії постанови чи повідомлення прокурора про відмову в скасуванні постанови.

Згідно ст. 157 п.1 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Згідно ст.203 ч.1 КАС України постанова суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтями 155 і 157 цього Кодексу

З огляду на вищевказане, колегія суддів вважає що провадження у справі слід закрити, оскільки таку не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства

Керуючись ст.ст. 157 ч.1 п.1, 160, 195, 197, 198 п.4, 203 ч.1, 205 ч.1 п.4, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - представника ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 2 червня 2009 року у справі №2а-227/09 скасувати і провадження у справі закрити.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

На ухвалу може бути подано касаційну скаргу безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя Д.М. Старунський

Судді В.М. Багрій

ОСОБА_3