Справа № 826/56/15
Суддя: Логвиненко А.О.
Дата ухвалення: 2015-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2015 року м. Київ К/800/24909/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів : Логвиненко А.О. (доповідач), Заяць В.С., Мороз В.Ф.

здійснивши попередній розгляд касаційної скарги публічного акціонерного товариства «Будшляхмаш» на ухвали Окружного адміністративного суду м. Києва та Київського апеляційного адміністративного суду у справі

за позовом Публічного акціонерного товариства «Будшляхмаш»

до відповідача Державної реєстраційної служби України

з участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору - публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний банк»

про скасування рішення та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

5.01.2015р. до суду надійшов позов публічного акціонерного товариства «Будшляхмаш» (далі Товариство), в особі арбітражного керуючого Ковеза А.І., про оскарження рішення Державної реєстраційної служби України від 14.06.2013р. щодо державної реєстрації права власності публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» (далі Банк) на об'єкти нерухомості, розташовані у м. Києві по вул. Дегтярівська, 21. Вимоги обґрунтовано тим, що вказану реєстрацію було проведено з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки Товариство знаходиться у процедурі банкрутства. В зв'язку з цим, не заперечуючи проти наявності у Банка права власності на нерухоме майно, позивач вважає, що всі відносини між Товариством та Банком повинні відбуватися в межах Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 10.03.2015р., залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 12.05.2015р., позов залишено без розгляду.

Не погодившись з ухвалами судів першої та апеляційної інстанцій, Товариство звернулось з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, просило їх скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. При цьому скаржник зазначив, що суди дійшли помилкового висновку про пропуск позивачем строку на звернення до суду.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до приписів статті 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 100 КАС України обумовлено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Позовні вимоги Товариства залишено без розгляду в зв'язку з тим, що суди дійшли висновку про те, що позивачу було відомо про рішення Державної реєстраційної служби України від 14.06.2013р. починаючи з 25.06.2013р.

Вказані висновки суду ґрунтуються на матеріалах справи, з яких вбачається, що ухвалою господарського суду Сумської області від 17.01.2013р. порушено справу про банкрутство Товариства та призначено арбітражного керуючого Ковеза А.І. Під час судового засідання, що відбулось 25.06.2013р. і на якому розглядалось питання затвердження списку кредиторів, арбітражний керуючий Ковеза А.І. дізнався про те, що Банк, в рахунок погашення заборгованості, звернув стягнення на майно товариства та 10.06.2013р. зареєстрував своє право власності на нерухоме майно, розташоване у м. Києві по вул. Дегтярівська, 21 в Державній реєстраційній службі України.

Таким чином Товариство, через вповноважену особу - арбітражного керуючого Ковеза А.І., дізналось про прийняття відповідачем рішення щодо державної реєстрації права власності Банка.

Безпідставними є посилання арбітражного керуючого Ковеза А.І. на те, що до часу призначення його ліквідатором Товариства він не мав права звертатися до адміністративного суду з позовом про оскарження дій Державної реєстраційної служби України, а відтак Товариством не було пропущено обумовлений статтею 99 КАС України строк, оскільки відповідно до приписів статті 48 КАС України адміністративна процесуальна правоздатність визнається за підприємствами, установами, організаціями (юридичними особами), яку вони здійснюють через своїх представників.

Таким чином Товариство, як юридична особа що має адміністративну процесуальну правоздатність, могло реалізувати своє право на своєчасне звернення до адміністративного суду через свої керівні органи, що мали належні повноваження.

З огляду на наведене колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги не спростовують правильність висновків судів попередніх інстанцій та не дають підстав для скасування судових рішень.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 2201,223,224,230,231,254 КАС України, -

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Будшляхмаш» залишити без задоволення, ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 10.03.2015р. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 12.05.2015р. - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, оскарженню не підлягає, але може бути переглянута Верховним Судом України в порядку, передбаченому ст. 235-244 КАС України.

Судді А.О. Логвиненко

В.С. Заяць

В.Ф. Мороз