Справа № 826/19791/13-а
Суддя: Ємельянова В.І.
Дата ухвалення: 2015-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2015 року К/800/17731/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Ємельянової В.І.,

Рецебуринського Ю.Й., Стародуба О.П.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 грудня 2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 18 лютого 2014 року по справі № 826/19791/13-а

за позовом ОСОБА_4

до Центрального управління Служби безпеки України,

Національної академії Служби безпеки України

про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на посаді,

В С Т А Н О В И В:

13 грудня 2013 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Центрального управління Служби безпеки України, Національної академії Служби безпеки України, в якому просив визнати незаконним та скасувати наказ Служби безпеки України від 13 червня 2013 року № 660-ОС «По особовому складу» про зарахування позивача у розпорядження ректора Національної академії Служби безпеки України по посаді директора інституту з 17 червня по 17 вересня 2013 року та поновити ОСОБА_4 на посаді директора Навчально-наукового інституту контррозвідувальної діяльності.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 грудня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 18 лютого 2014 року, позов залишено без розгляду з підстав, передбачених статтями 99, 100 Кодексу адміністративного судочинства України.

Не погоджуючись із зазначеними судовими рішеннями, ОСОБА_4 подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Залишаючи позовні вимоги ОСОБА_4 без розгляду, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з наступних мотивів, з чим погоджується суд касаційної інстанції.

Статтями 99 та 100 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) регламентовано та встановлено правила щодо строків звернення до суду та наслідків їх пропуску в адміністративному судочинстві.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи те, що предметом спору є визнання неправомірним наказу та поновлення на посаді, що є спором, пов'язаним з проходженням, звільненням громадян з публічної служби, до спірних правовідносин необхідно застосовувати спеціальний строк звернення з адміністративний позовом передбачений, частиною 3 статті 99 КАС України, тобто місячний строк.

Частиною 1 статті 100 КАС України передбачено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Судами встановлено, що ОСОБА_4 наказом Служби безпеки України від 13 червня 2013 року № 660-ОС «По особовому складу» зараховано у розпорядження ректора Національної академії Служби безпеки України по посаді директора Навчально-наукового інституту контррозвідувальної діяльності інституту з 17 червня по 17 вересня 2013 року.

До суду ОСОБА_4 звернувся 13 грудня 2013 року, що підтверджено штампом вхідної кореспонденції, тобто з пропуском місячного строку на звернення до суду.

На обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду позивач послався на те, що йому лише 3 грудня 2013 року випадково від уповноваженої особи відділу кадрового забезпечення Національної академії Служби безпеки України стало відомо про наказ Служби безпеки України від 13 червня 2013 року № 660-ОС «По особовому складу».

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України, визнаються обставини, які є об'єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.

Відповідно до пункту 4.9. Інструкції про організацію виконання Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України, затвердженої наказом Служби безпеки України від 14 жовтня 2008 року №772, зарахування військовослужбовців у розпорядження відповідних начальників - це визначення їх тимчасового службово-посадового становища, коли вони проходять військову службу у підпорядкуванні відповідних начальників, але без призначення на конкретні посади.

Зарахування у розпорядження відповідних начальників (із зазначенням їх конкретних посад) проводиться наказами по особовому складу з обов'язковим визначенням дати початку та закінчення терміну розпорядження та доводиться до відома військовослужбовців, які зараховані в зазначене розпорядження, їх начальниками в установленому порядку. У розпорядження Голови Служби безпеки України зараховуються лише начальники органів, закладів, установ та самостійних підрозділів Центрального управління, які призначаються та звільняються з посад Президентом України за поданням Голови Служби безпеки України; інші начальники, з числа зазначених осіб, зараховуються у розпорядження заступників Голови Служби безпеки України відповідно до розподілу функціональних обов'язків. На підставі цих наказів підрозділи кадрового забезпечення вчиняють відповідні записи в облікових документах військовослужбовця.

З аналізу вищенаведеного вбачається, що після зарахування у розпорядження військова служба не припиняється, військовослужбовець продовжує виконувати певні обов'язки, а фактично змінюються умови проходження військової служби.

Судами встановлено, що ОСОБА_4 був обізнаний про наказ Служби безпеки України від 13 червня 2013 року № 660-ОС «По особовому складу» про зарахування його у розпорядження ректора Національної академії Служби безпеки України та приступив до виконання службових обов'язків, що підтверджується рапортами від 18 серпня 2013 року, від 16 та 17 вересня 2013 року, довідками про бесіду, підписаними позивачем 18 та 20 вересня 2013 року із зазначенням перебування його у розпорядженні ректора Національної академії Служби безпеки України по посаді директора інституту.

З урахуванням вищевикладеного, суд касаційної інстанції погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про залишення позовної заяви ОСОБА_4 без розгляду, оскільки остання подана із пропуском строку, а наведені в заяві доводи, а також додані до неї матеріали не дають підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Доводи касаційної скарги зазначених висновків судів не спростовують і не дають підстав вважати, що судами першої та апеляційної інстанцій при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до частини 1 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 грудня 2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 18 лютого 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили протягом п'яти днів після направлення її копії особам і оскарженню не підлягає, крім як з підстав, у строк та в порядку, визначеними статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий Ємельянова В.І.

Судді Рецебуринський Ю.Й.

Стародуб О.П.