Справа № 2а-5729/10/0870
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2015-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

30 вересня 2015 рокусправа № 2а-5729/10/0870

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Семененка Я.В.

суддів: Бишевської Н.А. Чепурнова Д.В.

за участю секретаря судового засідання: Горшкова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську заяву ОСОБА_1

про винесення додаткового судового рішення у справі №2а- 5729/10/0870 за позовом ОСОБА_1 до Державного комітету України із земельних ресурсів, за участю третіх осіб - Головного управління Державного комітету України із земельних ресурсів, голови Державного комітету України із земельних ресурсів Кулініч О.М. про визнання дій протиправними, визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку,-

в с т а н о в и В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом в якому, з урахуванням уточнень, просив: визнати дії Державного комітету України із земельних ресурсів по звільненню начальника Головного управління Держкомзему у Запорізькій області ОСОБА_1 протиправними; визнати накази Державного комітету України із земельних ресурсів №504кт від 22.07.2010 р. "Про звільнення ОСОБА_1" та №509 кт від 23.07.2010 р. "Про внесення змін до наказу №504 кт від 22.07.2010 р." протиправними; скасувати накази Державного комітету України із земельних ресурсів №504кт від 22.07.2010р. "Про звільнення ОСОБА_1" та №509 кт від 23.07.2010р. "Про внесення змін до наказу №504 кт від 22.07.2010р."; поновити ОСОБА_1 на посаді начальника Головного управління Держкомзему України у Запорізькій області та зобов'язати Державний комітет України із земельних ресурсів видати наказ про поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника Головного управління Держкомзему у Запорізькій області; стягнути з Державного комітету України із земельних ресурсів на користь ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 14 жовтня 2010 року адміністративний позов задоволено частково, а саме: визнано дії Державного комітету України із земельних ресурсів по звільненню начальника Головного управління Держкомзему у Запорізькій області ОСОБА_1 протиправними, скасовано накази Державного комітету України із земельних ресурсів №504кт від 22.07.2010р. "Про звільнення ОСОБА_1" та № 509кт від 23.07.2010р. "Про внесення змін до наказу №504кт від 22.07.2010р.", у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19 лютого 2015 року, за наслідками розгляду апеляційної скарги Державного комітету України із земельних ресурсів, постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 14 жовтня 2010 року у справі №2а - 5729/10/0870 - скасовано та прийнято нову постанову про часткове задоволення позову. Визнано дії Державного комітету України із земельних ресурсів по звільненню начальника Головного управління Держкомзему у Запорізькій області ОСОБА_1 протиправними. Скасовано накази Державного комітету України із земельних ресурсів №504кт від 22.07.2010 "Про звільнення ОСОБА_1" та № 509кт від 22.07.2010 "Про внесення змін до наказу №504кт від 22.07.2010". Зобов'язано Державне агентство земельних ресурсів України нарахувати та виплати ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 29.10.2010р. по 09.06.2011р. В іншій частині позову відмовлено.

До Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про винесення додаткового судового рішення у справі №2а- 5729/10/0870, у зв'язку з тим, що суд апеляційної інстанції, зобов'язавши відповідача нарахувати та виплатити позивачу середній заробіток за час вимушеного прогулу, не визначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню з відповідача. У зазначеній заяві ОСОБА_1 просить суд прийняти додаткове судове рішення, яким визначити точну тверду грошову суму, яка підлягає виплаті позивачу.

У судове засідання ОСОБА_1 не з'явився, надавши заяву про відкладення розгляду справи. Оскільки, відповідно до ч.3 ст.168 КАС України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду питання про винесення додаткового рішення, вказане процесуальне питання розглянуто у відсутність позивача.

Представник відповідача проти задоволення заяви заперечував, вказуючи, зокрема, на те, що на виконання рішення суду зроблено розрахунок середнього заробітку, який підлягає виплаті позивачу.

Розглянувши заяву ОСОБА_1, з'ясувавши її доводи та обґрунтування, суд апеляційної інстанції вважає, що заява про прийняття додаткового рішення не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.168 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадках, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

При цьому, додаткове судове рішення не може змінювати суті основного судового рішення або містити висновки про права й обов'язки осіб, які не брали участі у справі.

Тобто, додатковим судовим рішенням є додаткова постанова чи додаткова ухвала, якими вирішуються окремі правові вимоги, котрі не були вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази (для постанов) або вирішені не всі клопотання (для ухвал). Крім того, додаткові постанови (ухвали) можуть прийматися (постановлятися), якщо судом при ухваленні основного судового рішення не визначено способу його виконання або не вирішено питання про судові витрати.

Як на підставу для винесення додаткового судового рішення, ОСОБА_1 вказує на не визначення судом апеляційної інстанції, під час винесення постанови від 19.02.2015 року, точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню з відповідача.

Натомість, зі змісту позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 при зверненні до суду не було заявлено вимог щодо стягнення з Державного комітету України із земельних ресурсів на його користь чітко фіксованої суми грошових коштів за час вимушеного прогулу, а відповідно вказані обставини не були предметом дослідження судом. Оскільки, з приводу вказаних обставин сторонами не надавалися докази і відповідно докази, які стосуються розміру середнього заробітку, судом не досліджувалися, то судом було ухвалено рішення про зобов'язання відповідача виплатити позивачу середній заробіток за час вимушеного прогулу з визначенням періоду, за який такий заробіток має бути виплачений. При цьому, в мотивувальній частині судового рішення зазначено, що розрахунок середнього заробітку має бути здійснений з урахуванням положень постанови КМУ №100 від 08.02.1995р. «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати».

Таким чином, оскільки вказані обставини, під час розгляду справи по суті, судом не досліджувались, а позивачем не було заявлено вимог щодо стягнення фіксованої суми, то у суду відсутні підстави, які визначені ст..168 КАС України, для винесення додаткового рішення.

При цьому, суд звертає увагу на те, що зі змісту заяви про винесення додаткового рішення у справі фактично мова йде про зміну резолютивної частини постанови суду від 19.02.2015р., шляхом включення до неї певних положень, яких не існувало на момент винесення судового рішення по справі, що відповідно до норм чинного законодавства України не допускається.

Колегія суддів також вважає за необхідне зазначити те, що у разі незгоди позивача з сумою, яка буде виплачена відповідачем на виконання рішення суду, позивач не позбавлений можливості оскаржити такі дії відповідача до суду.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо відсутності правових підстав для винесення додаткового судового рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 168 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про винесення додаткового судового рішення у справі №2а-5729/10/0870 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, встановлені статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

(Повний текст ухвали виготовлено 01.10.2015р.)

Головуючий: Я.В. Семененко

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: Д.В. Чепурнов