Справа № 826/11317/15
Суддя: Ключкович В.Ю.
Дата ухвалення: 2015-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Ключкович В.Ю.
ПОСТАНОВА

Іменем України

07 жовтня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ключковича В.Ю.,

суддів Борисюк Л.П.,

Петрика І.Й.,

за участю секретаря Шевчук К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Кредо Плюс" на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 серпня 2015 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Кредо Плюс" до Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредо Плюс» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління ДФС м. Києва про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 24 листопада 2014 року № .

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 10 серпня 2015 року адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Кредо Плюс» задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві від 24 листопада 2014 року № в частині визначеного грошового зобов'язання з податку на до додану вартість у сумі 215235 грн. (в тому числі 143 490 грн. - за основним платежем, 71745,00 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами). В решті вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення судом норм матеріального та процесуального, права просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, апелянт вказує на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, допущення судом першої інстанції неправильного застосування норм матеріального та процесуального права, недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, що призвело до порушення прав позивача.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вислухавши думку учасників процесу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог повністю з наступних підстав.

Відповідно до положень п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, підставою для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Судом з матеріалів справи встановлено, що відповідно до п.п.75.1.2 п.75.1 ст. 75, п.п. 78.1.11 п 78.1 ст.78, п.79.1 п.79.2 ст. 79 Податкового кодексу України, наказу ДПІ у Святошинському районі ГУ Міндоходів у м. Києві № 1895 від 27 жовтня 2014 року, постанови прокурора прокуратури Деснянського району м. Києва юриста 1-го класу Сиротіна С.С. від 12 серпня 2014 року, по матеріалам досудового розслідування №0000036 проведена документальна позапланова невиїзна перевірка товариства з обмеженою відповідальністю «Кредо Плюс» (код за ) (скорочена назва ТОВ «Кредо Плюс») з питання правильності нарахування, повноти та своєчасності сплати до бюджету по податку на додану вартість по взаємовідносинах з ТОВ «Компані Інвест ЛТД » () за період з 01 січня 2014 року по 30 червня 2014 року, за результатом якої складено акт перевірки від 07 листопада 2014 року № 48/26-57-22-03-10/34585499.

Як висновок проведеної перевірки встановлено порушення вимог п. 44.1 ст. 44, п. 185.1 ст. 185, п. 188.1 ст. 188, п. 198.2 п.198.3, 198.6 ст. 198, п. 201.1, 201.6, 201.10 ст.201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (із змінами і доповненнями), пунктів 1 та 2 статті 9 Закону України від 16 липня 1999 року № 996-XIV „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні"(із змінами і доповненнями), підпункту 2.5 пункту 2 „Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995 року за № 168/704 (із змінами і доповненнями), наказу Міністерства фінансів України «Про затвердження форми податкової накладної та Порядку заповнення податкової накладної» від 01.01.2014 року №10, п.3, 69,71,72,74 Постанови Кабінету Міністрів України від 01.08.2005 № 668 "Про затвердження Загальних умов укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві" із змінами і доповненнями, ст. 15,18 Закону України від 14.10.1992 № 2694-XII "Про охорону праці" із змінами і доповненнями та ДБН А.3.2-2-2009 "Система стандартів безпеки праці. Промислова безпека у будівництві. Основні положення", затвердженого наказом Мінрегіонбуду від 27.01.2009 N 45 із змінами та доповненнями, що призвело до заниження податкового зобов'язання по податку на додану вартість на загальну суму 451 352 грн., в тому числі: за березень 2014 року на суму 325 990 грн.; за квітень 2014 року на суму 125 362 грн.

На підставі вищезазначених висновків, Державною податковою інспекцією у Святошинському районі Головного управління ДФС м. Києва прийнято податкове повідомлення - рішення від 24 листопада 2014 року № , яким позивачу збільшено грошове зобов'язання з податку на додану вартість на суму 677028,00 грн., в тому числі: за основним платежем - 451352,00 грн., за штрафними санкціями - 225676,00 грн.

Даючи оцінку обставинам справи, суд апеляційної інстанції зважає на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, податкова перевірка товариства з обмеженою відповідальністю "Кредо Плюс" призначена на підставі постанови прокурора прокуратури Деснянського району м. Києва юриста 1-го класу Сиротіна С.С. від 12 серпня 2014 року, по матеріалам досудового розслідування №0000036, згідно з підпунктом 78.1.11 Податкового кодексу України, відповідно до якого документальна позапланова виїзна перевірка здійснюється якщо отримано постанову суду (ухвалу суду) про призначення перевірки або постанову органу дізнання, слідчого, прокурора, винесену ними відповідно до закону у кримінальних справах, що перебувають у їх провадженні.

Станом на час прийняття оскаржуваного у даній справі податкового повідомлення-рішення від 24 листопада 2014 року, чинним на той момент пунктом 86.9 статті 86 Податкового кодексу України визначено, що у разі якщо грошове зобов'язання розраховується контролюючим органом за результатами перевірки, проведеної з обставин, визначених підпунктом 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, щодо кримінального провадження, у якому розслідується кримінальне правопорушення стосовно посадової особи (посадових осіб) платника податків (юридичної особи) або фізичної особи - підприємця, що перевіряється, предметом якого є податки та/або збори, податкове повідомлення-рішення за результатами такої перевірки приймається таким контролюючим органом протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання цим контролюючим органом відповідного судового рішення (обвинувальний вирок, ухвала про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами), що набрало законної сили. Матеріали такої перевірки разом з висновками контролюючого органу передаються органу, що призначив перевірку.

Згідно із пунктом 58.4 Податкового кодексу України, у разі коли судом за результатами розгляду кримінальної справи про злочини, предметом якої є податки, збори, винесено обвинувальний вирок, що набрав законної сили, або винесено рішення про закриття кримінальної справи за нереабілітуючими підставами, відповідний контролюючий орган зобов'язаний визначити податкові зобов'язання платника податків за податками та зборами, несплата податкових зобов'язань за якими встановлена рішенням суду, та прийняти податкове повідомлення-рішення про нарахування платнику таких податкових зобов'язань і застосування стосовно нього штрафних (фінансових) санкцій у розмірах, визначених цим Кодексом.

Складання та надсилання платнику податків податкового повідомлення-рішення за податковими зобов'язаннями платника податків за податками та зборами, несплата податкових зобов'язань за якими встановлена рішенням суду, забороняється до набрання законної сили рішенням суду у справі або винесення постанови про закриття такої кримінальної справи за нереабілітуючими підставами.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що на момент прийняття спірного податкового повідомлення-рішення (24.11.2014) у відповідача не було відомостей про прийняття судом рішення за результатами розгляду кримінального провадження №0000036, в межах якого проведено документальну перевірку позивача, що підтверджується відповіддю Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління державної фіскальної служби у м. Києві, яка надана суду апеляційної інстанції на виконання вимог ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 30 вересня 2015 року.

З цього приводу, колегія суддів акцентує увагу на тій обставині, що відсутність відповідного рішення суду в кримінальній справі не дає підстав органу податкової служби для прийняття податкового повідомлення-рішення про визначення грошового зобов'язання платнику податків за результатами перевірки, призначеної в рамках кримінальної справи.

Такий висновок узгоджується із позицією Верховного Суду України у постановах від 23 грудня 2014 року № 21-576а14 та від 27 січня 2015 року , який в силу положень ст. 244-2 КАС України є обов'язковими для всіх судів України.

Отже, враховуючи, що на час винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення № від 24 листопада 2014 року у Державної податкової інспекції в Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві не було відомостей щодо наявності у обвинувального вироку, що набрав законної сили, або винесеного рішення - постанови чи ухвали про закриття кримінальної справи за нереабілітуючими підставами за результатами розгляду кримінального провадження №0000036, оскаржуване рішення контролюючого органу прийняте останнім передчасно та підлягає скасуванню.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, який відповідачем в даній справі не виконано.

Враховуючи викладене колегія суддів прийшла до висновку, що судом першої інстанції при ухваленні постанови були порушені норми матеріального та процесуального права, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова скасуванню з прийняттям нової про задоволення позовних вимог.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем при зверненні до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом сплачено судовий збір у розмірі 487,20 грн., що підтверджується платіжним дорученням №3983 від 10 червня 2015 року (Том 1, а.с.3). При подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного адміністративного суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2436,00 грн. (Том 8, а.с.5).

За приписами підпункту 5 пункту 1 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України під час прийняття постанови суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати, про що відповідно до вимог ст. 163 Кодексу адміністративного судочинства України зазначає у резолютивній частині постанови.

Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції або Верховний Суд України, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 202, 205,206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Кредо Плюс"- задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 серпня 2015 року - скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "Кредо Плюс" - задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення рішення Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління державної фіскальної служби у м. Києві від 24 листопада 2014 року №.

Стягнути з Державного бюджету України за рахунок асигнувань визначених на утримання Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління державної фіскальної служби у м. Києві на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Кредо Плюс" () документально підтверджені судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору, у розмірі 2923 ( дві тисячі дев'ятсот двадцять три) гривні 20 копійок.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст постанови складено та підписано 07.10.2015.

Головуючий суддя: В.Ю. Ключкович

Судді: Л.П. Борисюк

І.Й. Петрик

Головуючий суддя Ключкович В.Ю.

Судді: Борисюк Л.П.

Петрик І.Й.