Справа № 808/8537/14
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2015-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

808/8537/14

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

29 вересня 2015 року

справа № 808/8537/14(ДО/808/1183/14)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чепурнова Д.В.

суддів: Сафронової С.В. Поплавського В.Ю.

за участю секретаря судового засідання: Олійник Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Добропільської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області

на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 27 травня 2015 року у справі за адміністративним позовом Добропільської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Техіновація» про стягнення податкового борг ,-

ВСТАНОВИВ:

Дбропільска ОДПІ звернулася з вищевказаним позовом до суду в якому, просила стягнути з ТОВ «Техіновація» на користь Державного бюджету України податковий борг в сумі 240065,30 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за відповідачем рахується узгоджений податковий борг в тому числі:

з плати за користування надрами у сумі 83 297,11 грн.,

орендної плати з юридичних осіб у сумі 124 898,64 грн.,

надходження від викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення у сумі 4 497,91 грн.,

надходження від скидів забруднюючих речовин безпосередньо у водні об’єкти у сумі 27 363,80 грн.,

збору за спеціальне використання води (крім збору за спеціальне використання води водних об’єктів місцевого значення) у сумі 7,84 грн. , який відповідачем добровільно не сплачений.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 27 травня 2015 року позов задоволено частково. Стягнуто з ТОВ «Техіновація» (ідентифікаційний код 35293307) податковий борг у розмірі 115 166,66 грн. (сто п'ятнадцять тисяч сто шістдесят шість гривень 66 копійок), у тому числі:

з плати за користування надрами у сумі 83 297,11 грн. (вісімдесят три тисячі двісті дев’яносто сім гривень 11 копійок);

надходження від викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення у сумі 4 497,91 грн. (чотири тисячі чотириста дев’яносто сім гривень 91 копійка);

надходження від скидів забруднюючих речовин безпосередньо у водні об’єкти у сумі 27 363,80 грн. (двадцять сім тисяч триста шістдесят три гривні 80 копійок);

збору за спеціальне використання води (крім збору за спеціальне використання води водних об’єктів місцевого значення) у сумі 7,84 грн. (сім гривень 84 копійки).

В решті позову відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Дбропільска ОДПІ подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просила постанову суду в частині відмовлених позовних вимог скасувати та прийняти нове рішення яким задовольнити позов в повному обсязі, зазначає, що ТОВ «Техіновація» не звільняється від сплати податкового боргу орендної плати за землю.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу ТОВ «Техіновація» просить відмовити у її задоволенні та залишити без змін постанову суду першої інстанції.

В судове засідання апеляційної інстанції сторони не з’явились, про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, а тому відповідно до ст. 41 КАС України фіксування судового засідання не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ТОВ «Техіновація» (ідентифікаційний код 35293307) є юридичною особою, яка зареєстрована 20.07.2007, що підтверджується Спеціальним витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Відповідачем до контролюючого органу було подано декларації, відповідно до яких підприємством самостійно були визначені податкові зобов'язання з плати за користування надрами, які у встановлені законодавством строки сплачено не було, а саме:

Податковий борг ТОВ «Техіновація» з орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності з юридичних осіб виник внаслідок наступного.

Відповідачем до контролюючого органу було подано податкові декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) на 2014 рік, у тому числі:

Проте, у встановлені законодавством строки відповідач податкові зобов'язання з орендної плати за землю за травень та жовтень 2014 року не сплатив.

Згідно розрахунку податкового боргу ТОВ «Техіновація» на час розгляду справи у суді податковий борг відповідача становить 240 065,30 грн., у тому числі з плати за користування надрами у сумі 83 297,11 грн., орендної плати з юридичних осіб у сумі 124 898,64 грн., надходження від викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення у сумі 4 497,91 грн., надходження від скидів забруднюючих речовин безпосередньо у водні об’єкти у сумі 27 363,80 грн., збору за спеціальне використання води (крім збору за спеціальне використання води водних об’єктів місцевого значення) у сумі 7,84 грн.

Позивачем вживалися заходи щодо стягнення податкової заборгованості у встановленому законодавством порядку, а саме 02.07.2014 відповідачу поштою надіслана податкова вимога від 02.07.2014 № 397-25 на суму 7 639,81 грн., яка отримана уповноваженим представником відповідача 23.07.2014, про що свідчить його підпис у відповідній графі рекомендованого поштового повідомлення, яке міститься в матеріалах справи.

Відмовляючи у задоволенні позову щодо стягнення податкового боргу з орендної плати за землю суд першої інстанції виходив із того, що відповідач на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового або надзвичайного стану законодавчо звільняється від виконання цього обов’язку.

Колегія суддів погоджується з таким висновками суду першої інстанції виходячи з наступного

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.87.9 ст. 87 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755- зазначено, що у разі наявності у платника податків податкового боргу органи ДПС зобов’язані зарахувати кошти, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків.

Відповідно до пп. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 ПК України після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Нарахування пені розпочинається:

а) при самостійному нарахуванні суми грошового зобов'язання платником податків - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного цим Кодексом;

б) при нарахуванні суми грошового зобов'язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного у податковому повідомленні - рішенні згідно із цим Кодексом;

Згідно з п.п. 129.3.1 п. 129.3 ст. 129 ПК України нарахування пені закінчується у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов'язань;

Пунктом 129.4 ст. 129 ПК України передбачено, що пеня, визначена підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 цієї статті, нараховується на суму податкового боргу (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені) із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виникнення такого податкового боргу або на день його (його частини) погашення, залежно від того, яка з величин таких ставок є більшою, за кожний календарний день прострочення у його сплаті.

Пунктом 59.1. ст. 59 Податкового кодексу України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Як зазначено у пп.14.1.153 п.14.1 ст.14 ПК України податкова вимога – це письмова вимога органу державної податкової служби до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

Відповідно до п. 59.3. ст. 59 Податкового кодексу України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

Відповідно до п. 59.4. ст.59 Податкового кодексу України податкова вимога надсилається також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Пунктом 59.5 ст. 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов’язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов’язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Відповідно до пп.20.1.34 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до пп. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України плата за землю - загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (пп.14.1.136 п. 14.1 ст. 14 даного Кодексу).

За приписами п.286.2. ст. 286 ПК України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій.

Податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця. (п. 287.3 ст.287 ПК України).

Судом встановлено, що ТОВ «Техіновація» самостійно були визначені податкові зобов'язання з орендної плати за землю, які відповідачем сплачені не були.

Законом України від 02.09.2014 № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» (далі – Закон №1669) визначено тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.

Відповідно до ст. 6 Закону № 1669 передбачено, що під час проведення антитерористичної операції звільнити суб'єктів господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності.

Статтею 7 Закону № 1669 передбачено скасування на період проведення антитерористичної операції орендну плату за користування державним та комунальним майном суб'єктам господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції.

Статтею 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» визначено терміни, а саме: період проведення антитерористичної операції це час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України. Територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про не відкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

На виконання абзацу третього п. 5 ст. 11 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» Кабінетом Міністрі Україні затверджено Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, у період з 14 квітня 2014 року до її закінчення розпорядженням № 1053-р від 30.10.2014 р.

Дію розпорядження Кабінету Міністрів України № 1053-р від 30.10.2014 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» призупинено розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 № 1079-р.

За таких обставин висновки суду першої інстанції повністю узгоджуються з правовими нормами, що регулюють питання сплати орендної плати за землю на період з 14 квітня 2014 року на час проведення антитерористичної операції і доводи апеляційної скарги зазначених висновків не спростовують.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що в межах апеляційної скарги порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при вирішенні цієї справи не допущено. Правова оцінка обставин у справі дана вірно, а тому апеляційну скаргу слід відхилити, а оскаржуване судове рішення залишити без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 198, ст.ст. 200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Добропільської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області - залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 27 травня 2015 року – залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: Д.В. Чепурнов

Суддя: С.В. Сафронова

Суддя: В.Ю. Поплавський