Справа № 540/762/15-а
Суддя: Кравець С. В.
Дата ухвалення: 2015-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Машівський районний суд Полтавської області
Справа № 540/762/15-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.10.2015 Машівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Кравець С.В.

за участю: секретаря Кольвашенко А.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Машівка адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, управління Пенсійного фонду України в Машівському районі Полтавської області про визнання протиправними рішень та зобовязання призначити пільгову пенсію, -

на підставі частини 3 статті 160 КАС України в судовому засіданні 08 жовтня 2015 року проголошено вступну та резолютивну частини Постанови, -

в с т а н о в и в :

у липні 2015 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 10 жовтня 2012 року йому виповнилося 55 років і він звернувся до відповідача - 2 із заявою про призначення пільгової пенсії на підставі п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», у звязку з наявністю страхового стажу більше 25 років, з них роботи трактористом-машиністом в підприємствах сільського господарства більше 20 років. Але рішенням № 8 від 19.06.2015 у її задоволенні відмовлено з підстав відсутності даних про оплату праці, тобто не доведено безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції. В той час рішенням Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України № 141 від 03.06.2015 було відмовлено в зарахуванні періодів роботи в т.ч. з 22 по 31.08.1979 року з 01.01.2001 по 18.02.2002 року з підстав відсутності даних про оплату праці. Натомість позивач вважає, що відповідачем безпідставно відмовлено в призначенні пенсії, оскільки зібраними документами, які знаходяться у відповідача-2, підтверджується його трудова діяльність трактористом та безпосередня зайнятість в сільськогосподарському виробництві. Крім того його робота трактористом-машиністом продовжена з 01.04.2015 року.

У звязку з наведеним позивач просить: визнати протиправним та скасувати рішення Комісії від 03.06.2015 за № 141 в частині відмови у підтвердженні періоду роботи з 01.01.2001 року по 18.02.2002 року у приватному підприємстві «Приватна агрофірма «Хлібороб» та незаконними дії щодо не розгляду його документів про періоди роботи з 01.01.1978 року по 01.08.1979 року в колгоспі «Жовтень» Андріївської сільської ради, що дає право на призначення пенсії відповідно до п. «в» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»; визнати протиправним та скасувати рішення УПФУ в Машівському районі № 8 від 19.06.2015 про відмову в призначені пенсії на пільгових умовах та зобовязати відповідача-2 призначити йому пенсію на пільгових умовах з 16.02.2015, зарахувавши у пільговий стаж період роботи з 01.01.1978 року по 01.08.1979 року в колгоспі «Жовтень» Андріївської сільської ради та з 01.01.2001 року по 18.02.2002 року у приватному підприємстві «Приватна агрофірма «Хлібороб».

З заперечень відповідача-1 вбачається, що Комісією прийняте обґрунтоване рішення про відмову позивачу в підтвердженні роботи передбаченої п. «в» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», у звязку з відсутністю відомостей про оплату праці, що свідчить про недоведеність повної зайнятості на зазначених роботах (а.с. 32-36).

Відповідач-2 направив заперечення в якому просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. В обґрунтування своїх доводів зазначив, що трудова книжка позивача не містить даних про безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції протягом періодів роботи з 22.08.1979 р. по 15.02.1980 р., з 26.11.1986 р. по 19.01.1989 р. в колгоспі «40-річчя Жовтня», з 19.02.1980 р. по 31.10.1986 р., з 24.01.1989 р. по 18.02.2002 р. в колгоспі «Жовтень», а відповідних уточнюючих довідок заявником не надано у звязку з ліквідацією підприємств без визначення правонаступників. Рішенням Комісії з питань підтвердження періодів роботи при Головному УПФУ в Полтавській області вказані періоди не зараховані до пільгового стажу по причині відсутності відомостей про оплату праці. Таким чином згідно наданих заявником документів стаж його роботи на посаді тракториста склав 19 років 6 місяців 19 днів, замість потрібних не менше 20 років (а.с. 28-30).

В судовому засіданні позивач та його представник наполягають на задоволенні позову з підстав викладених у позовній заяві та позивач зазначив, що з 1978 року він працював у колгоспі «Жовтень» після чого поїхав додому на Закарпаття і без поважних причин не вийшов на роботу, а тому трудову книжку не забрав. В послідуючому йому була заведена нова трудова книжка. Представник позивача зазначила, що позивач з 1977 року проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1 з жінкою без реєстрації шлюбу і працював в колгоспі «Жовтень». Він повністю відпрацював 1978 рік та працював до 01.08.1979 року після чого поїхав на Закарпаття, трудова книжка йому не видавалася і він був звільнений без поважних причин.

Представники відповідача в засідання не зявилися, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, відповідач-2 направив заяву про розгляд справи без його участі, заперечує проти позову.

Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши надані докази, прийшов до наступного висновку.

Судом установлено, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 03.06.2015 року за № 141 позивачу відмовлено в підтвердженні стажу роботи, передбаченої пунктом «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в т.ч.: з 22.08.1979р. по 31.08.1979р., з 01.01.2001 р. по 18.02.2002 р., у звязку з відсутністю даних про оплату праці (а.с.7-8).

В подальшому, рішенням управління Пенсійного фонду України в Машівському районі № 8 від 19.06.2015, позивачу відмовлено в призначенні пенсії відповідно до п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у звязку з відсутністю відомостей про зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції протягом періодів роботи з 22.08.1979 р. по 15.02.1980 р., з 26.11.1986 р. по 19.01.1989 р. в колгоспі «40-річчя Жовтня», з 19.02.1980 р. по 31.10.1986 р., з 24.01.1989 р. по 18.02.2002 р. в колгоспі «Жовтень». Встановлено, що стаж роботи на посаді тракториста склав 19 років 6 місяць та 19 днів, а необхідною умовою є наявність 20 років стажу на посаді тракториста-машиніста (а.с. 9-10).

Відповідно до п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

З наданої позивачем копії паспорту серії КО № 168503 виданого у січні 2001 року Машівським РВ УМВС України в Полтавській області вбачається, що він народився 10 жовтня 1957 року, тобто 10.10.2012 досяг 55-річного віку (а.с. 4).

Як видно з його трудової книжки серії УКР № 0117104 заповненої 01.09.1979 року колгоспом «40-річчя Жовтня», він 22.08.1979 був прийнятий на роботу в колгосп «40-річчя Жовтня» та 15.02.1980 звільнений з роботи за власним бажанням; з 19.02.1980 по 31.10.1986 працював на посаді тракториста в колгоспі «Жовтень» та був звільнений за власним бажанням; з 26.11.1986 по 19.01.1989 працював трактористом в колгоспі «40-річя Жовтня»; з 01.04.2000 до 18.02.2002 працював трактористом в ПАФ «Хлібороб», виконував встановлений мінімум трудоднів з 1980 по 2000 роки, крім 1980, 1984 років, відомості про заробітну плату з 1980 по 1988 відсутні (а.с. 12-14).

Відповідно до ст. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ № 637 від 12.08.1993 (далі Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 20 даного Порядку передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5). У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

Відповідно до п.п. 3, 4 Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженого Постановою правління пенсійного фонду України 10.11.2006 № 18-1 (далі Порядок № 18-1), підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років (далі - підтвердження стажу роботи), здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років (далі - Комісії), які створюються при головних управліннях Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі.

З огляду на те, що підприємства в яких працював позивач і трудовий стаж в яких йому не зараховується в пільговий, а саме колгосп «40-річчя Жовтня», колгосп «Жовтень», були ліквідовані без правонаступника (що вбачається з рішення відповідача № 141 від 03.06.2015), а тому відповідно до вищевказаного Порядку № 18-1, 03.06.2015 Комісією при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області прийняте рішення № 141 (далі рішення Комісії № 141 від 03.06.2015), за яким відмовлено позивачу в підтвердженні періодів роботи з 22.08.1979р. по 31.08.1979р., з 01.03.1980 р. по 31.03.1980 р., з 01.05.1980 р. по 30.11.1980 р., з 01.12.1984 р. по 28.02.1985 р., з 01.12.1985 р. по 31.12.1985 р., з 26.11.1986 р. по 30.11.1986 р., з 24.01.1989 р. по 31.01.1989 р., з 01.12.1998 р. по 31.12.1998 р.,з 01.03.1999 р. по 31.03.1999 р., з 01.10.2000 р. по 30.11.2000 р., з 01.01.2011 р. по 18.02.2002 р. на підставі п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», у звязку з відсутністю даних про оплату праці (а.с. 7-8).

Виходячи з викладеного, виключні повноваження по встановленню пільгового стажу у разі ліквідації підприємства належать Комісіям при ГУПФ в областях, а відповідні пенсійні органи на місцях при вирішення питання про призначення пенсій зобовязані враховувати ці висновки.

Пунктом 18 Порядку № 637 передбачено, що за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Як свідчать письмові докази, колгосп «40-річчя Жовтня» був перейменований в колгосп «Зоря», потім в КСП «Зоря», державна реєстрація якого 08.04.2003 року була припинена і підприємство ліквідоване. В свою чергу, колгосп «Жовтень» було реорганізовано в КСП «Маяк», у подальшому, в приватну агрофірму «Хлібороб», державна реєстрація якої припинена з 22.02.2007р. у звязку з визнанням її банкрутом (а.с.7-8).

Як убачається з довідки комунального закладу Машівський районний трудовий архів № 381/381 від 20.11.2014, позивач з 1978 по 1986 та з 1989 по 1999 рік працював трактористом колгоспу «Жовтень» Андріївської сільської ради Машівського району та відображена його заробітна плата по рокам. Крім цього зазначено, що у 1978 році він відпрацював 338 людиноднів при нормі 270, а у 1979 році -138 людиноднів також при нормі 270 (а.с. 11).

В судовому засіданні свідок ОСОБА_3 показала, що до 09.01.1979 р працювала в колгоспі «Жовтень»с. Андріївка трактористом і в цей період також працював позивач трактористом, і певний час вони спільно працювали на фермі. В Хліборобі він також працював трактористом.

Свідок ОСОБА_4 показав, що він з 1956 року працював механізатором у колгоспі «Жовтень», де трактористом працював і позивач, але в які саме періоди не знає.

З копій трудових книжок свідків вбачається, що ОСОБА_4 в період з 1975 по 1988 рік працював трактористом у колгоспі Жовтень, а свідок ОСОБА_3 працювала трактористом у вказаному колгоспі з 1971 по 1978 рік (а.с. 55-56).

В той час відповідно до п. 27 Порядку № 637, у тих випадках, коли в поданому документі про стаж указано лише роки без зазначення точних дат, за дату береться 1 липня відповідного року, а якщо не зазначено число місяця, то ним вважається 15 число відповідного місяця.

Таким чином з огляду на те, що трудова книжка позивача не містить запису часу його роботи у колгоспі «Жовтень» у 1978-1979 роках, в той час архівна довідка № 381/381 від 20.11.2014 (а.с. 11) вказує, що він у цих роках працював, але без зазначення конкретних періодів, а тому з урахуванням вимог п. 27 Порядку № 637, суд приходить до висновку, що відповідачем-1 безпідставно не був розглянутий та зарахований період з 01 липня по 31 грудня 1978 року до його трудового стажу тракториста. В той час оскільки влітку 1979 року позивач залишив місце роботи в колгоспі «Жовтень» без поважних причин і вже з 22.08.1979 був офіційно працевлаштований у іншому колгоспі, свідки точних дат його роботи не вказали, а відтак приходить до висновку, що інші періоди з 01.01. по 30.06.1978 та з 01.01. по 01.08.1979 року зараховуватися не можуть, а тому позов в цій частині задоволенню не підлягає.

Разом з тим як видно з його трудової книжки, в не зарахований відповідачем-1 період з 01.01.2001 року по 18.02.2002 року, він працював у приватному підприємстві «Приватна агрофірма «Хлібороб» трактористом.

Натомість в архівній довідці № 315/315 від 06.10.2015 відображено отримання ним заробітної плати у цьому підприємстві лише у 2000 році (а.с. 75).

В той час, з дослідженої в судовому засіданні пенсійної справи позивача вбачається, що в ній містяться «індивідуальні відомості про застраховану особу» ОСОБА_1 з яких видно, що в оспорюваний період відображено: суму заробітку для призначення пенсії, кількість днів стажу та про сплату страхованих внесків, за виключенням лютого 2002 року саме ПАФ «Хлібороб» код якого 30840780 (а.с. 40-44 пенсійної справи).

Таким чином, вказані обставини свідчать про безпідставне не зарахування відповідачем-1 вказаного періоду до пільгового стажу.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачами не оспорюються наявність у позивача стажу роботи на посаді тракториста 19 років 6 місяць та 19 днів, при необхідному 20 роках. В той час судом установлено, що йому безпідставно не був зарахований стаж з 01.07. по 31.12.1978 року, а також 01.01.2001 року по 18.02.2002 року, що в сукупності складає більше 20 років, і як наслідок його не зарахування призвело до незаконної відмови відповідача-2 в призначенні пільгової пенсії позивачу.

Отже, на день подання позивачем заяви про призначення пенсії за віком на пільгових умовах 16.02.2015 наявні підстави, що дають право на її призначення, визначені п. «в» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Виходячи з наведеного, суд вважає, що вимоги позивача про визнання протиправними рішень Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області та управління Пенсійного фонду України в Машівському районі в частині не розгляду документів позивача про періоди роботи з 01.01.1978 року по 01.08.1979 року та в частині не зарахування періоду з 01.07. по 31.12.1978 року, а також 01.01.2001 року по 18.02.2002 року в пільгову пенсію і зобовязання призначити пільгову пенсію позивачу є законними, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а тому в цій частині підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 94 КАС України, оскільки позов задоволено частково, а тому з Державного бюджету України на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 182, 70 грн.

На підставі викладеного, керуючись п. в ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення, ст.ст. 6-14, 17, 71, 94, 159-163, 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в:

позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, управління Пенсійного фонду України в Машівському районі Полтавської області про визнання протиправними рішень та зобовязання призначити пільгову пенсію задоволити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області від 03.06.2015 за № 141 в частині відмови у підтвердженні періоду роботи ОСОБА_1 з 01.01.2001 року по 18.02.2002 року у приватному підприємстві «Приватна агрофірма «Хлібороб».

Визнати незаконними дії комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо не розгляду документів ОСОБА_1 про періоди роботи з 01.01.1978 року по 01.08.1979 року в колгоспі «Жовтень» Андріївської сільської ради Машівського району Полтавської області, що дає право на призначення пенсії відповідно до п. «в» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Визнати протиправним та скасувати рішення управління Пенсійного фонду України в Машівському районі Полтавської області № 8 від 19.06.2015 про відмову в призначені пенсії на пільгових умовах ОСОБА_1.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Машівському районі Полтавської області призначити пенсію ОСОБА_1 на пільгових умовах з 16.02.2015, зарахувавши у пільговий стаж період роботи з 01.07.1978 року по 31.12.1978 року в колгоспі «Жовтень» Андріївської сільської ради Машівського району Полтавської області та з 01.01.2001 року по 18.02.2002 року у приватному підприємстві «Приватна агрофірма «Хлібороб».

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 182, 70 грн.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Машівський районний суд Полтавської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення постанови апеляційної скарги, а у разі застосування судом ч. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні в той же строк з дня отримання її копії.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а у випадку її оскарження, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст Постанови виготовлено та підписано 09 жовтня 2015 року

Суддя: