Справа № 487/4426/15-а
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2015-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2015 р. Справа № 487/4426/15-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Карташева Т.А.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого - Лук'янчук О.В.

суддів - Кравченка К.В.

- Градовського Ю.М.

розглянувши у порядку письмового провадження справу за апеляційною скаргою Управління пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва на постанову Заводського районного суду м. Миколаєва від 28 липня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва про зобов'язання здійснити перерахунок пенсії державному службовцю,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва про визнання відмову щодо перерахунку пенсії з врахуванням інших виплат протиправною та зобов'язати УПФУ в Заводському районі м. Миколаєва здійснити перерахунок та виплату із врахуванням інших виплат.

Постановою Заводського районного суду м. Миколаєва від 28 липня 2015 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії державного службовця ОСОБА_2.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва здійснити перерахунок та виплату пенсії державного службовця, призначеної ОСОБА_2, з урахуванням фактично нарахованих та сплачених усіх виплат, з яких сплачено страхові внески, в тому числі сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових потреб, індексації заробітної плати та грошової винагороди за сумлінну безперервну працю в органах державної влади, з яких сплачено страхові внески з урахуванням фактично отриманих сум з 7 квітня 2015 року.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва про зобов'язання здійснити перерахунок пенсії державному службовцю з 15.05.2013 року по 06.04.2015 року залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі УПФ України в Заводському районі м. Миколаєва ставиться питання про скасування судового рішення в зв'язку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки судом першої інстанції не було досліджено обставини справи, що мають значення для справи, наслідком чого стало постановлення необґрунтованого та неправомірного рішення суду.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю.

Заслухавши суддю - доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість судового рішення в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи справу, судом першої інстанції встановлено, позивач є пенсіонером, одержує пенсію за Законом України «Про державну службу» з 15.05.2013 року.

07.04.2015 року позивач звернулась до відповідача з заявою про перерахунок пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" з урахуванням суми матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, грошової винагороди за сумлінну безперервну працю в органах державної влади та індексації заробітної плати.

Відповіддю УПФ України в Заводському районі м. Миколаєва від 21.04.2015 року за №63-Т-7 позивачу відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії відповідно до довідки від 29.04.2013 р. №636/01 та за довідкою від 03.04.2015 року №04-31/99 про складові заробітної плати з урахуванням інших виплат, посилаючись на те, що індексація заробітної плати, матеріальна допомога, грошова винагорода державного службовцю за сумлінну безперервну працю в органах державної влади не передбачені статтею 33 Закону України "Про державну службу" як складові заробітної плати державного службовця.

Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернулася до суду.

Задовольняючи частково адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що за нормами чинного законодавства до складу заробітної плати входять також і інші виплати, на які нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а тому відповідач безпідставно відмовив позивачу у врахуванні інших виплат при обчисленні пенсії, у зв'язку з чим наявні правові підстави для задоволення позову .

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

При розгляді адміністративного позову щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, суди, відповідно до ч.3 ст.2 КАС України, перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Порядок обчислення заробітної плати для перерахунку пенсії державного службовця встановлено постановами Кабінету Міністрів від 31.05.2000 р. № 865 та від 23.04.03 р. № 581.

У відповідності до ч.2 ст.37 Закону України "Про державну службу", пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Згідно частини 2 статті 37-1 згаданого Закону, перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Відповідно до ст. 33 Закону України "Про державну службу" заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплат за ранги, надбавок за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Посадові оклади державних службовців установлюються залежно від складності та рівня відповідальності виконуваних службових обов'язків. Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Положеннями ч. 1 ст. 1 Закону України "Про оплату праці" встановлено, що заробітна плата - це винагорода , обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Структура заробітної плати складається з основної, додаткової та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми (ст. 2 Закону України "Про оплату праці").

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 р. № 865 "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії" (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальні звання, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу", визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі.

Виплату працівникам матеріальної допомоги на оздоровлення і для вирішення соціально-побутових питань передбачено постановою Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 р. № 268 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів", а проведення індексації заробітної плати - статтею 33 Закону України "Про оплату праці".

Аналіз наведених норм чинного законодавства дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення, допомога для вирішення соціально-побутових питань та індексація заробітної плати входили до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, ст. 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 вказаного Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Положеннями ст. 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначено виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Згідно Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" №1282-ХІІ від 03.07.1991 року передбачено, що об'єктом індексації грошових доходів населення є в тому числі заробітна плата, підстави для індексації грошових доходів населення наявні у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка, те що індексація грошових доходів працюючого населення проводиться за основним місцем роботи.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Наведена правова позиція була висловлена Верховним Судом в постановах від 20.02.12 р., 14.05.13 р. та 28.05.13 р. (справи №№ 21-430а11, 21-125а13, 21-97а13 відповідно) прийнятих в порядку перегляду судового рішення з підстав неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах.

Таким чином, у спірних правовідносинах слід надати перевагу нормам ст. 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та ст. 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення", які є спеціальними в питаннях призначення та перерахунку пенсії державного службовця, а не положенням Закону України "Про державну службу", який щодо спірних правовідносин є загальним, а відтак доводи апеляційної скарги з посиланням на надання переваги Закону України "Про державну службу" ґрунтується на хибному розумінні положень законодавства.

Як вбачається із матеріалів справи та підтверджується відповідачем, що стаж роботи позивача, складає понад 15 років.

Згідно довідки територіальної державної інспекції з питань праці у Миколаївській області від 29.04.2013 року №636/01 за період з 01.05.2011 р. до 30.04.2013 р., тобто на момент призначення пенсії позивач отримувала заробітну плату, до складу заробітної плати позивача за останні 24 календарні місяці входили "інші виплати", в яку входила, у тому числі, матеріальна допомога, грошова винагорода за сумлінну безперервну працю в органах державної влади понад 15 років. На всі виплати, включені в довідку, в т.ч. на "інші виплати", були нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01 січня 2011 року - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

При цьому, вищезазначені виплати не були включені до суми заробітної плати, на підставі якої відповідачем розраховувалась пенсія позивача та при розрахунку позивачу пенсії, відповідачем не були враховані зазначені у довідці "інші виплати".

Таким чином, колегія суддів вважає правильним та вмотивованим висновок суду першої інстанції про те, що за нормами чинного законодавства до складу заробітної плати входять також і інші виплати, на які нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01 січня 2011 року - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а тому відповідач безпідставно відмовив позивачу у врахуванні інших виплат при обчисленні пенсії.

Більш того, відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Тобто, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов'язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Натомість відповідач, не довів правомірність своїх заперечень проти адміністративного позову, законність та обґрунтованість своїх дій при винесені оскаржуваного рішення.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на суб'єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів, а також на невірному тлумаченні норм матеріального права. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, у зв'язку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 197, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206, ч.5 ст. 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі Миколаївської області залишити без задоволення, постанову Заводського районного суду м. Миколаєва від 28 липня 2015 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуюча суддя: О.В.Лук'янчук

Суддя: Ю.М. Градовський

Суддя: К.В. Кравченко