Справа № 2а-16463/11/2670
Суддя: Мороз В.Ф.
Дата ухвалення: 2015-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2015 року м. Київ К/800/16019/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючого: судді Мороза В.Ф.

Суддів: Заяць В.С.

Логвиненка А.О.

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Надра України" на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 31 липня 2012 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2013 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Надра України" до Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, Виконавчого комітету Львівської міської ради, третя особа: Дочірнє підприємство НАК "Надра України" "Західукргеологія" про визнання незаконними та скасування рішень,

в с т а н о в и л а:

Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Надра України» звернулося з позовом про визнання незаконними та скасування рішення виконавчого комітету Львівської міської ради від 06.04.2001 року № 137 та розпоряджень Галицької районної адміністрації Львівської міської ради від 25.10.2000 року № 1181, розпорядження Галицької районної адміністрації Львівської міської ради № 894.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не мав права виносити оскаржувані акти, оскільки відповідно до п. 7.2 Статуту ДП НАК «Надра України» «Західукргеологія» майно, яке належало ДГП «Західукргеологія» на праві господарського віддання, включаючи адміністративну будівлю на площі Міцкевича в м. Львові року, належить НАК «Надра України».

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 31 липня 2012 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2013 року, у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з ухваленими по справі рішеннями позивач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення судів першої і апеляційної інстанцій та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Судова колегія не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що між ДГП «Західукргеологія» та Львівським відділенням Українського державного геологорозвідувального інституту 02.03.2000 року укладено угоду про передачу приміщень для використання під житло, оскільки останній з 1970 року використовує під житло приміщення НОМЕР_1, НОМЕР_2 в будинку АДРЕСА_1.

Розпорядженням голови Галицької районної адміністрації Львівської міської ради від 25.10.2000 року № 1181 затверджено висновок міжвідомчої комісії Галицького району про технічну можливість перепланування нежитлових приміщень на площі Міцкевича з подальшим використанням під житло.

Рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 06.04.2001 року № 137 затверджено вищевказане розпорядження № 1181 про технічну можливість переобладнання приміщень нежитлових приміщень у будинку АДРЕСА_1 під дві житлові квартири з присвоєнням номерів квартир НОМЕР_1, НОМЕР_2 та надано дозвіл Львівському відділенню Українського державного геологорозвідувального інституту на переобладнання спірних приміщень під дві житлові квартири, а після переобладнання вважати ці приміщення житловими.

Розпорядженням Галицької районної адміністрації Львівської міської ради № 894 затверджено Акт технічної комісії про готовність до експлуатації квартир НОМЕР_1, 4 АДРЕСА_1, утворених в результаті переобладнання на підставі рішення ВК Львівської міської ради № 137 від 06.04.2001 року.

Розпорядженням Галицької районної адміністрації Львівської міської ради від 29.03.2004 року № 301 видано ордери № НОМЕР_3 на ім'я ОСОБА_2 на право зайняття житлового приміщення в квартирі НОМЕР_1 в будинку АДРЕСА_1 та № НОМЕР_4 на ім'я ОСОБА_3 на право зайняття житлового приміщення в квартирі НОМЕР_2 в будинку АДРЕСА_1.

В подальшому зазначені квартири були приватизовані з видачею свідоцтва про право власності.

Також судами встановлено, що ПАТ «НАК «Надра України» створено відповідно до Указу Президента України «Про заходи щодо підвищення ефективності управління підприємствами в галузі геології і розвитку надр» від 14 червня 2000 року № 802.

Пунктом 4 Постанови КМУ «Питання Національної компанії «Надра України» від 17.08.2000 року № 1273 передано до статутного фонду НАК «Надра України» майно державних підприємств згідно з додатком № 3 із наступним їх перетворенням у дочірні підприємства Компанії.

Згідно додатку № 3 даної постанови КМУ № 1273 до переліку підприємств, які входять до складу ПАТ «НАК «Надра України», включено Державне геологічне підприємство «Західукргеологія».

На виконання постанови КМУ № 1273 між Міністерством екології та природних ресурсів України від 08.05.2001 року № 179 та НАК «Надра України» від 15.05.2001 року № 20 прийнято спільний наказ «Про передачу ДГП «Західукргеологія» до складу НАК «Надра України» та його майна до статутного фонду Компанії.

Актом передавання-приймання №1 Державного геологічного підприємства «Західукргеологія» до складу НАК «Надра України» прийнято до свого складу всіх працівників підприємства, які станом на 31 грудня 2000 року були в його списковому складі і виявили бажання працювати на підприємстві, яке ввійшло до складу Компанії.

Актом передавання-приймання № 2 майна Державного геологічного підприємства «Західукргеологія» до складу НАК «Надра України» передано майно ДГП «Західукргеологія».

Вважаючи, що до складу майна, що підлягало передачі позивачу відповідно до зазначеного акту передавання-приймання майна входили і квартири НОМЕР_1, 4 в будинку АДРЕСА_1, позивач оскаржив рішення і розпорядження, які були прийняті щодо цих квартир.

Конституційний Суд України у пункті 5 мотивувальної частини рішення від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009 (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) зазначив, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До ненормативних належать акти, які передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб'єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію фактом їхнього виконання. У зв'язку з прийняттям цих рішень виникають правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів.

У зв'язку з цим, Верховний Суд України у постанові від 11 листопада 2014 року у справі №21-405а14 зокрема зазначив, що позов, предметом якого є ненормативний акт, що застосовується одноразово і з прийняттям якого виникають правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, не може бути задоволений, оскільки такі рішення вичерпали свою дію шляхом виконання. Їх скасування не породжує правових наслідків, оскільки право власності ґрунтується на правовстановлюючих документах, а обраний позивачем спосіб захисту порушених прав не забезпечує їх реального захисту.

Прийняті відповідачами рішення вичерпали свою дію внаслідок їх виконання та скасування таких рішень не породжує правових наслідків для позивача та власника квартири, оскільки право останнього ґрунтується на правовстановлюючих документах. Водночас захист порушеного права власності має вирішуватися за нормами цивільного законодавства шляхом пред'явлення відповідного позову.

За викладеного судова колегія не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги та скасування оскаржуваних рішень судів попередніх інстанцій про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. 220, 220-1, 223, 224, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Надра України" залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 31 липня 2012 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2013 року без змін.

Рішення набирає законної сили через 5 днів після направлення його копії особам, які беруть участь у справі і може бути переглянуте Верховним Судом України з підстав передбачених ст.ст. 237-239 КАС України.

Судді: В.Ф. Мороз

А.О. Логвиненко

В.С. Заяць