Справа № 824/2175/14-а
Суддя: Черпак Ю.К.
Дата ухвалення: 2015-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" жовтня 2015 р. м. Київ К/800/3076/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Черпака Ю.К. (судді-доповідача),
Головчук С.В.,
Ліпського Д.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Державної податкової інспекції у м. Чернівцях Головного управління Міндоходів в Чернівецькій області про скасування рішень,

за касаційною скаргою Державної податкової інспекції у м. Чернівцях Головного управління Міндоходів в Чернівецькій області, правонаступником якої є Державна податкова інспекція у м. Чернівцях Головного управління ДФС у Чернівецькій області, на постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2014 року,

встановив:

У червні 2014 року фізична особа-підприємець ОСОБА_4 пред'явив позов до Державної податкової інспекції у м. Чернівцях Головного управління Міндоходів в Чернівецькій області (далі - ДПІ у м. Чернівцях) про визнання протиправними і скасування податкового повідомлення-рішення від 14.03.2014 р. № та рішення від 14.03.2014 р. № про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску.

Постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 2 жовтня 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2014 року скасовано постанову суду першої інстанції та ухвалено нове рішення про задоволення позову.

У касаційній скарзі ДПІ у м. Чернівцях просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону. Зазначає, що матеріалами справи повністю підтверджується використання позивачем праці найманих працівників без оформлення трудових відносин та сплати податків і зборів до бюджету.

В запереченні на касаційну скаргу ФОП ОСОБА_4 просить залишити постанову суду апеляційної інстанції без змін, посилаючись на її законність і обґрунтованість.

Справа розглядається в порядку письмового провадження за наявними матеріалами, оскільки особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню.

Судами встановлено, що ОСОБА_4 11.10.2004 р. зареєстрований фізичною особою-підприємцем та у спірний період здійснював господарську діяльність, обравши спрощену систему оподаткування.

09.01.2014 р. районною робочою групою з питань легалізації виплати заробітної плати і зайнятості населення, створеною згідно з розпорядженням Сторожинецької районної державної адміністрації Чернівецької області від 03.08.2011 р. № 453, під час проведення перевірки дотримання законодавства про оплату праці та реєстрацію найманих працівників у ФОП ОСОБА_4 було виявлено 5 працівників без оформлення трудових договорів; двоє з яких надали письмові пояснення, двоє відмовились від будь-яких пояснень в усній формі і один - в письмовій формі (ОСОБА_5.).

У письмових поясненнях, наданих 09.01.2014 р. на ім'я начальника ДПІ у Сторожинецькому районі, ОСОБА_6 повідомила, що працює у ОСОБА_4 касиром з 15.01.2013 р., за роботу отримує 2000 грн у місяць, трудовий договір з нею не укладався. ОСОБА_7 зазначив, що працює вантажником у ОСОБА_4 з 13.08.2013 р., отримує заробітну плату в розмірі 1800 грн у місяць, трудовий договір з підприємцем не укладав.

У зв'язку з отриманням вказаної інформації, на підставі направлень від 15.01.2014 р. № 11 і № 12 та наказу ДПІ у Сторожинецькому районі Чернівецької області від 15.01.2014 р. № 8 посадовими особами ДПІ у Сторожинецькому районі Чернівецької області у період з 15 по 24 січня 2014 року проведено фактичну перевірку ФОП ОСОБА_4 з питань повноти обчислення та своєчасності внесення до бюджету сум податку з доходів фізичних осіб та оформлення трудових відносин з працівниками., за результатами якої складено акт від 25.01.2014 р. № 7/17/НОМЕР_3.

Перевіркою встановлено, що позивач здійснював підприємницьку діяльність з використанням праці найманих працівників ОСОБА_7 і ОСОБА_6 без оформлення з ними трудових відносин до 14.01.2014 р. За період з 13.08.2013 р. по 09.01.2014 р. ОСОБА_7 отримав заробітну плату в розмірі 9000 грн, ОСОБА_6 за період з 15.01.2013 р. по 09.01.2014 р. - 24000 грн.

На підставі акта перевірки податковим органом винесено податкове повідомлення-рішення від 14.03.2014 р. № , яким за порушення підпункту 168.1.1 пункту 168.1 статті 168, пункту 176.2 статті 176 Податкового кодексу України донараховано податок з доходів найманих працівників на суму 4950 грн і накладено штраф у розмірі 1237,50 грн, та прийнято рішення від 14.03.2014 р. № про донарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на суму 13332 грн і застосування штрафних санкцій в розмірі 666,6 грн за порушення частини першої статті 7, частини сьомої статті 8, статті 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування".

Допитаний судом першої інстанції в якості свідка старший державний інспектор ДПІ у Сторожинецькому районі ОСОБА_8 надав покази про те, що він у складі робочої групи проводив перевірку дотримання трудового законодавства ФОП ОСОБА_4 Під час проведення перевірки робоча група виявила трьох працівників, які працювали у приватного підприємця без оформлення належних документів, від них були відібрані письмові пояснення, при цьому тиск з боку членів робочої групи не чинився.

За змістом статті 75 і пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України одним із видів перевірок, які проводяться контролюючими органами, є фактична перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом, в тому числі щодо дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами). Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, зокрема у разі отримання в установленому законодавством порядку інформації про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету.

Статтею 24 Кодексу законів про працю України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу. Трудовий договір вважається укладеним і тоді, коли наказу чи розпорядження не було видано, але працівника фактично було допущено до роботи.

Згідно з підпунктом 164.2.1 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються доходи у вигляді заробітної плати, нараховані (виплачені) платнику податку відповідно до умов трудового договору (контракту).

В силу підпункту 168.1.1 пункту 168.1 статті 168 Податкового кодексу України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку (в тому числі фізична особа-підприємець), зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 176.2 статті 176 Податкового кодексу України особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зокрема, зобов'язані: своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок; подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу, податковий розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку до контролюючого органу за місцем свого розташування.

За приписами статей 110 і 113 Податкового кодексу України платники податків, податкові агенти та/або їх посадові особи несуть відповідальність у разі вчинення порушень, визначених законами з питань оподаткування та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) не звільняє платників податків від обов'язку сплатити до бюджету належні суми податків та зборів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, а також від застосування до них інших заходів, передбачених цим Кодексом.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати визначені Законом України від 08.07.2010 р. № 2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон № 2464).

Відповідно до абзацу третього пункту 1 частини першої статті 4 Закону № 2464 платниками єдиного внеску є фізичні особи-підприємці, зокрема ті, які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством про працю, чи за цивільно-правовим договором (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою-підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців).

Для вказаних платників єдиний внесок нараховується на суму нарахованої заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України "Про оплату праці", та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами (пункт 1 частини першої статті 7 Закону № 2464).

За змістом пункту 1 частини другої статті 6, частини восьмої статті 9 Закону № 2464 платник єдиного внеску зобов'язаний у повному обсязі обчислювати і сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця. При цьому платники, зазначені у пункті 1 частини першої статті 4 цього Закону, під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобов'язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників (авансові платежі). Кошти перераховуються одночасно з отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі.

Згідно з частиною третьою статті 9 Закону № 2464 обчислення єдиного внеску органами доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до органів доходів і зборів, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

За донарахування органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску накладається штраф у розмірі 5 відсотків зазначеної суми за кожний повний або неповний звітний період, за який донараховано таку суму, але не більш як 50 відсотків суми донарахованого єдиного внеску (пункт 3 частини одинадцятої статті 25 Закону № 2464 в редакції, на момент виникнення спірних правовідносин).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що письмовими поясненнями від 09.01.2014 р. ОСОБА_7 і ОСОБА_6, довідкою від 09.01.2014 р. № 1, складеною робочою групою з питань легалізації виплати заробітної плати і зайнятості населення, актом перевірки від 25.01.2014 р. № 7/17/НОМЕР_3 та показами свідка ОСОБА_8 підтверджується використання позивачем праці найманих працівників без їх офіційного працевлаштування та сплати відповідних податків і зборів до бюджету, у зв'язку з чим відповідачем правомірно прийнято оскаржувані рішення про донарахування сум податку і єдиного внеску та застосування штрафних санкцій.

Посилання апеляційного суду на заяви ОСОБА_7 і ОСОБА_6 від 24.04.2014 р. про відкликання раніше наданих ними письмових пояснень та укладення з ними 14.01.2014 р. трудових договорів на підставі заяв про прийняття на роботу від 08.01.2014 р. не спростовують факту роботи цих осіб у приватного підприємця до 09.01.2014 р. без належного оформлення трудових відносин та виплати їм заробітної плати без сплати податків і зборів до бюджету. Ідентичні за змістом заяви ОСОБА_7 і ОСОБА_6 від 24.04.2014 р. написані ними вже після проведення перевірки і прийняття податкових повідомлень-рішень, в них не зазначено мотиви, з яких вони дали буцімто неправдиві пояснення 9 січня 2014 року, тоді як інші троє працівників відмовилися надавати пояснення.

При цьому суд апеляційної інстанції, маючи право з власної ініціативи досліджувати докази, які не досліджувалися у суді першої інстанції (стаття 195 КАС України), безпідставно послався на недостатність зібраних судом першої інстанції доказів у справі, в тому числі в частині непроведення допиту ОСОБА_7 і ОСОБА_6 як свідків.

За наведених обставин та виходячи з приписів статті 226 КАС України рішення суду апеляційної інстанції підлягає скасування із залишенням в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване помилково.

Керуючись статтями 222, 223, 226, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Чернівцях Головного управління Міндоходів в Чернівецькій області, правонаступником якої є Державна податкова інспекція у м. Чернівцях Головного управління ДФС у Чернівецькій області, задовольнити.

Скасувати постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2014 року та залишити в силі постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 2 жовтня 2014 року.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

Судді:Черпак Ю.К.
Головчук С.В.
Ліпський Д.В.