Справа № 2-а-11059/11
Суддя: Меженнікова С. П.
Дата ухвалення: 2011-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Чернігівський районний суд Чернігівської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2011 року

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі головуючої судді Меженнікової С.П., розглянувши в порядку скороченого провадження в м. Чернігові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Чернігівському районі про визнання дій незаконними та зобов'язання провести перерахунок та виплату пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, яка проживає в зоні гарантованого добровільного відселення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати дії управління Пенсійного фонду України в Чернігівському районі Чернігівської області щодо виплати йому щомісячної доплати, як непрацюючому пенсіонеру, що проживає в зоні гарантованого добровільного відселення, в розмірі двох мінімальних заробітних плат - незаконними; зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та виплату вищезазначеної щомісячної доплати за період з 17 січня 2011 року в розмірі двох мінімальних заробітних плат, виходячи з рівності мінімальної заробітної плат, та виплачувати дану доплату в подальшому, з наступним підвищенням його пенсії в зв'язку зі змінами в діючому законодавстві та встановленні нових розмірів мінімальних заробітних плат.

Представник відповідача 13 жовтня 2011 року надіслав письмові заперечення, в яких в задоволенні заявлених вимог просить відмовити, оскільки виплати позивачу його пенсії здійснювались у відповідності до норм чинного законодавства та в межах наданих повноважень та відсутності врегулювання питань щодо виплати пенсії чинним законодавством.

Встановлено, що ОСОБА_1 являється особою, що проживає на території зони гарантованого добровільного відселення.

Як вбачається з листа УПФУ в Чернігівському районі позивач перебуває на обліку в управлінні та отримує пенсію за віком.

Відповідно ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закону) в редакції, що діяла до 01 січня 2008 року пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на території зони гарантованого добровільного відселення підвищуються відповідно на дві мінімальні заробітні плати.

Зміни, внесені Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2007 р., визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року N 10-рп/2008.

За конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, суд приходить до висновку, що при призначенні розміру пенсії позивачу застосуванню підлягає стаття 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не постанов Кабінету Міністрів України.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Суд не бере до уваги положення ч. 3 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з якої вбачається, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом 1 ч. 1 цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсії, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання пенсії у відповідному розмірі.

З огляду на те, що Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" має вищу юридичну силу в порівнянні з Постановою КМУ № 530 від 28.05.2008 року, відповідач неправомірно виплачував позивачу щомісячну доплату в меншому розмірі, ніж це передбачено ст. 39 Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Згідно пункту 4 Прикінцевих положень Закону України "Про державний бюджет на 2011 рік" зі змінами, внесеними Законом України від 14 червня 2011 року № 3491-УІ, установлено, що у 2011 році норми і положення статті 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Таким чином, суд приходить до висновку, про наявність у позивача права на перерахунок та виплату пенсії у розмірах, встановлених ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 17 січня 2011 року по 22 липня 2011 року включно.

Керуючись ст. 183-2 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Чернігівському районі про визнання дій незаконними та зобов'язання провести перерахунок та виплату пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, яка проживає в зоні гарантованого добровільного відселення - задовольнити частково.

Визнати незаконними дії управління Пенсійного фонду України в Чернігівському районі щодо відмови у перерахунку і виплати пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Чернігівському районі Чернігівської області провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії в розмірі двох мінімальних заробітних плат відповідно до ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в редакції, що діяла до 01 січня 2008 року, починаючи з 17 січня 2011 року по 22 липня 2011 року включно та провести необхідні виплати на користь позивача з урахуванням виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Допустити негайне виконання постанови суду - у межах суми стягнення за один місяць.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Чернігівський районний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя С.П. Меженнікова