Справа № 2а/1970/3220/12
Суддя: Логвиненко А.О.
Дата ухвалення: 2015-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2015 року м. Київ К/800/31789/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів : Логвиненко А.О. (доповідач), Сорока М.О., Мороз В.Ф.

здійснивши попередній розгляд касаційної скарги Тернопільської митниці Міндоходів на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду у справі

за позовом ОСОБА_4

до відповідача Тернопільської митниці Міндоходів

про скасування рішення та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

25.06.2009 р. до суду з позовом про скасування рішення про визначення коду товару та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України та зобов'язання провести митне оформлення автомобіля звернувся ОСОБА_4 Свої вимоги позивач мотивував тим, що своїм рішенням Тернопільська митниця Міндоходів (далі Митниця) віднесла ввезений ним автомобіль до категорії вантажно-пасажирського автомобіля-фургона. Вважаючи дії Митниці такими, що не відповідають чинному законодавству, позивач просив задовольнити позов.

Справа неодноразово розглядалась судами різних рівнів.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 23.04.2013р., залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 22.05.2014р., позов задоволено частково. Визнано протиправними та скасовано рішення Митниці про визначення коду товару від 18.06.2009р. та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України від 19.06.2009 р.

Не погодившись з рішеннями судів, Митниця звернулась з касаційною скаргою, в яких, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, просила їх скасувати та відмовити в задоволенні позову. При цьому скаржник зазначив, що судами зроблено помилковий висновок про обґрунтованість позовних вимог щодо неправильного визначення митним органом коду товару.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що у червні 2009р. позивач звернувся до Митниці за митним оформленням транспортного засобу - автомобіля «Dodge Grand Caravan» 2005р. випуску. При цьому позивачем у графі 33 вантажної митної декларації було зазначено код товару 87043139, що згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (далі УКТЗЕД) класифікується, як моторні транспортні засоби для перевезення вантажів.

17.06.2009р. відділ митного оформлення Митниці звернувся до відділу контролю митної вартості та номенклатури із запитом з метою перевірки правильності класифікації товару. Останній в своєму рішенні від 18.06.2009р. №КТ-403-0014-09 зазначив, що транспортний засіб класифікується за кодом УКТЗЕД , тобто як автомобілі легкові та інші моторні транспортні засоби, призначені головним чином для перевезення людей, включаючи вантажопасажирські автомобілі-фургони та гоночні автомобілі.

19.06.2009р. відповідачем оформлено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України, мотивовану тим, що позивачем невірно вказано код товару.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Митним Кодексом України, що діяв до 1.06.2012р.

Відповідно до статті 313 Митного Кодексу України (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) митні органи класифікують товари, тобто відносять товари до класифікаційних групувань, зазначених в УКТЗЕД, а їх рішення щодо класифікації товарів для митних цілей є обов'язковими для підприємств і громадян.

Водночас, частиною другою статті 71 КАС України обумовлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Задовольнивши позов ОСОБА_4, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що Митницею не надано достатніх та беззаперечних доказів правильності та обґрунтованості свого рішення щодо класифікації спірного товару як вантажопасажирського та не спростовано доводів позивача щодо помилковості такої класифікації.

Вказані висновки відповідають обставинам справи, зокрема, висновкам комісійної судової авто товарознавчої експертизи від 29.03.2013р. в якій зазначено, що автомобіль «Dodge Grand Caravan» є моторним транспортним засобом для перевезення вантажів, а тип його кузова відповідає вантажним автофургонам.

Здійснивши системний аналіз матеріалів справи та доказів, наданих сторонами, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку щодо обґрунтованості адміністративного позову і доводи касаційної скарги правильність цих висновків не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 2201,223,224,230,232,254 КАС України, -

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу Тернопільської митниці Міндоходів залишити без задоволення, постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 23.04.2013р. та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 22.05.2014р. - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, оскарженню не підлягає, але може бути переглянута Верховним Судом України в порядку, передбаченому ст.ст. 235-244 КАС України.

Судді А.О. Логвиненко

М.О. Сорока

В.Ф. Мороз