Справа № 127/16939/15-а
Суддя: Гриневич В. С.
Дата ухвалення: 2015-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/532/15
П О С Т А Н О В А

Іменем України

29 вересня 2015 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді Гриневича В.С.,

при секретарі Малику О.В.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці адміністративну справу №127/16939/15-а за позовом ОСОБА_3 до Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради про визнання протиправним рішення від 19.06.2015р. №М-08-53794/08-32 про відмову у задоволенні скарги, скасування розпорядження від 20.06.2014р. та зобовязання відповідача провести перерахунок, нарахувати та виплатити позивачу допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернулась до суду з адміністративним позовом до Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради, в якому просила:

- визнати протиправним рішення від 19.06.2015р. №М-08-53794/08-32 про відмову у задоволенні скарги;

- скасувати розпорядження від 20.06.2014р. на припинення виплати позивачу допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку;

- зобовязати відповідача провести перерахунок, нарахувати та виплатити позивачу допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з моменту її призначення (04.02.2014) до втрати чинності Законом України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами зумовленими похованням» (01.01.2015) з розрахунку прожиткового мінімуму на місяць для дітей віком до 6 років (1032 грн.) з урахуванням проведених виплат.

Позов мотивований тим, що Департаментом соціальної політики Вінницької міської ради позивачу було призначено та виплачувалась державна допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у заниженому, ніж передбачено це законом, розмірі, а також протиправністю розпорядження від 20.06.2014р. на припинення виплати позивачу вказаної допомоги з 01.07.2015р.

Ухвалою суду від 20.07.2015р. відкрито скорочене провадження у даній справі.

Відповідачем у десятиденний строк з дня одержання ухвали суду від 20.07.2015р. та копій документів суду були надані заперечення проти позову, відповідно до яких відповідач просив в задоволенні позовних вимог відмовити, з посиланням на те, що: відповідач не є субєктом владних повноважень до компетенції якого відносяться питання встановлення розміру допомоги сімям з дітьми та визначення порядку здійснення таких виплат; органи праці та соціального захисту населення здійснюють виплату допомог по догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку відповідно до Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» за рахунок коштів державного бюджету у вигляді субвенцій до місцевих бюджетів та не мають жодного відношення до виплат, які здійснюються за рахунок бюджету фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності.

Ухвалою суду від 30.07.2015р. вказану справу призначено до судового розгляду в судовому засіданні, оскільки за результатами розгляду заперечення відповідача суд дійшов висновку про неможливість ухвалення законного судового рішення без проведення судового засідання.

В судовому засіданні 29.09.2015р. представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача заперечувала щодо задоволення позовних вимог з підстав викладених у письмових запереченнях на позов, а також звернулася до суду з клопотання про залишення без розгляду позовних вимог щодо визнання дій неправомірними, зобовязання вчинити дії за період з 04.02.2015р. по 01.07.2015р., у звязку з пропуском позивачем строку звернення до суду передбаченого ст. 99 КАС України.

Ухвалою суду від 29.09.2015р. адміністративний позов ОСОБА_3 до Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради про скасування розпорядження від 20.06.2014р. на припинення виплати позивачу допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 01.07.2014р. та зобовязання відповідача провести перерахунок, нарахувати та виплатити позивачу допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з моменту її призначення (04.02.2014) до втрати чинності Законом України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами зумовленими похованням» (01.01.2015) з розрахунку прожиткового мінімуму на місяць для дітей віком до 6 років (1032 грн.) з урахуванням проведених виплат, залишено без розгляду.

Таким чином, з урахуванням ухвали суду від 29.09.2015р., предметом розгляду у даній справі є вимога позивача про визнання протиправним рішення відповідача від 19.06.2015р. №М-08-53794/08-32 про відмову у задоволенні скарги позивача.

Розглянувши вищевказану позовну вимогу, заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, враховуючи наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом ОСОБА_3 (позивач) являється матірю ОСОБА_4, яка народилася 7 листопада 2013 року, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-АМ №268893 виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області 20.11.2013р. (а.с. 7).

Відповідно до наказу Державного підприємства «Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» №27 від 03.02.2014р. ОСОБА_3 надано відпустку по догляду за дитиною до однорічного віку, з 4 лютого по 7 листопада 2014 року. (а.с. 9)

Згідно з наказом Державного підприємства «Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» №298 від 10.11.2014р. ОСОБА_3 продовжено відпустку по догляду за дитиною до 2-х річного віку, з 10 листопада 2014 року по 6 листопада 2015 року. (а.с. 10)

19.02.2014р. позивач звернулася до відповідача з заявою про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій, субсидій та пільг. Зокрема, вказаною заявою позивач просила призначити допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. (а.с. 8)

Рішенням Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради про призначення допомоги сімям з дітьми від 21.02.2014р. ОСОБА_3 призначено допомогу по догляду за дитиною до трьох років працюючим жінкам в розмірі 130,00 грн. з 04.02.2014р. по 07.11.2014р. (а.с. 61)

Як пояснила представник відповідача в судовому засіданні при визначенні розміру допомоги відповідач керувався вимогами Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми».

Однак, 20.06.2014р. Департаментом соціальної політики Вінницької міської ради видано розпорядження на припинення допомоги на догляд за дитиною до 3-х років з 01.07.2014р. (а.с. 14)

28.04.2015р. позивач звернулася до відповідача зі зверненням в порядку передбаченому Законом України «Про звернення громадян» в якому просила повідомити: коли та яке рішення було прийнято за результатами розгляду її заяви від 19.02.2014р. про призначення допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку; в якому розмірі призначена допомога; яким законом керувався відповідач при призначенні допомоги; з яких причин та з якого часу їй припинено виплату допомоги. (а.с. 11)

Листом №М-08-3499/ від 16.05.2015р. відповідачем надано відповідь заявнику з відповідними розясненнями. Зокрема, вказаним листом відповідачем зазначено, що рішенням Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради від 21.02.2014р. ОСОБА_3 призначено допомогу по догляду за дитиною до трьох років в розмірі 130,00 грн. з 04.02.2014р. по 07.11.2014р., а також повідомлено, що у звязку з набуттям чинності Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання» від 27.03.2014р. №1166-VII та Закону України «Про внесення змін до деяких Законів України щодо скорочення кількості документів для отримання державної допомоги при народженні дитини» від 10.10.2013 року №644-VII урядом 25.06.2014 року схвалено постанову Кабінету Міністрів України №208 «Про внесення змін до Порядку призначення і виплати державної допомоги сімям з дітьми», де з 1 липня 2014 року допомога при народженні дитини та допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку обєднано в один вид допомоги це допомога при народженні дитини. При цьому, відповідачем зазначено, що оскільки донька позивача народилася в 2013 році, тому з 1 липня 2014 року допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку була припинена (а.с. 12-13).

12.06.2015р. позивач звернулася до відповідача зі скаргою на рішення субєкта владних повноважень, в якій просила:

- скасувати розпорядження від 20.06.2014р. на припинення виплати позивачу допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 01.07.2014р.;

- провести перерахунок, нарахувати та виплатити позивачу допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з моменту її призначення (04.02.2014) до втрати чинності Законом України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами зумовленими похованням» (01.01.2015) з розрахунку прожиткового мінімуму на місяць для дітей віком до 6 років (1032 грн.) з урахуванням проведених виплат.

У відповідь на скаргу відповідачем листом №М-08-53794/08-32 від 19.06.2015р. повторно розяснено позивачу про правомірність своїх рішень щодо призначення, виплати та припинення виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Таким чином, відповідачем фактично відмовлено позивачу в задоволенні його скарги.

Надавши юридичну оцінку доказам, які містяться в матеріалах справи суд вважає, що відповідач, відмовляючи в задоволенні скарги, діяв у межах повноважень та у спосіб, передбачений чинними законодавчими актами України. До такого висновку суд дійшов враховуючи наступне.

Департамент соціальної політики Вінницької міської ради створений відповідно до рішення 31 сесії 6 скликання Вінницької міської ради №1246 від 26.04.2013 року є виконавчим органом міської ради, розпорядником бюджетних коштів, та здійснює свої повноваження відповідно до Положення про Департамент праці і соціального захисту населення міської ради, Конституції України, Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, міністерств і відомств, а також нормативних актів міської ради та її виконкому.

Згідно з п.п. 3.1.2, 3.2.1 Положення про Департамент соціальної політики Вінницької міської ради, Департамент, в тому числі, забезпечує виконання державних і місцевих програм соціального захисту населення, виконує функції головного розпорядника коштів міського бюджету та зобов'язаний забезпечити дотримання конституційних прав та свобод людини і громадянина, які закріплені в Конституції та законодавстві України та Статуті територіальної громади міста Вінниці.

Відповідно до п. 4.1.11 Положення про Департамент соціальної політики Вінницької міської ради, Департамент призначає та виплачує відповідно до законодавства державну допомогу сімям з дітьми.

Призначення державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, на час виникнення спірних правовідносин, було передбачено ст. 3 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми».

У відповідності до ст. 13 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», (в редакції, чинній на день призначення позивачу відповідної допомоги), право на допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за цим Законом має особа (один з батьків дитини, усиновлювач, опікун, баба, дід або інший родич), яка фактично здійснює догляд за дитиною.

Статтею 15 зазначеного Закону, (в редакції, чинній на день призначення позивачу відповідної допомоги, встановлено), передбачено що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 гривень.

Крім того, відповідно до Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» та Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» допомога при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку призначається і здійснюється в розмірах і порядку, визначених Кабінетом Міністрів України.

Отже, враховуючи вищевикладене відповідачем цілком правомірно призначено ОСОБА_3 допомогу по догляду за дитиною до трьох років працюючим жінкам в розмірі 130,00 грн. з 04.02.2014р. по 07.11.2014р.

При цьому, як зазначено вище виплата вище вказаної допомоги була припинена з 01.07.2014 року відповідно до Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27.03.2014 року № 1166-VII.

Так, 27.03.2014 року було прийнято Закон України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов економічного зростання в Україні» №1166-VІІ, який набрав чинності 01.07.2014 року.

Відповідно зазначеному закону, було внесено ряд змін у порядок виплати та нарахування зазначеної допомоги, а саме: об'єднано допомоги при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в один вид допомоги - допомогу при народженні дитини; призупинено виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку для усіх отримувачів допомоги.

Тобто з моменту прийняття Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов економічного зростання в Україні» виплату допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі передбаченому Законом було припинено.

З огляду на зазначене суд дійшов висновку, що розпорядження відповідача від 20.06.2014р. про припинення виплати позивачу допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 01.07.2014р. є правомірним.

Крім того, суд звертає увагу на ту обставину, що оскаржуючи рішення відповідача від 19.06.2015р. №М-08-53794/08-32 про відмову у задоволенні скарги позивача, останній фактично просить задовольнити вимоги скарги, а саме: скасувати розпорядження від 20.06.2014р. та провести перерахунок і виплату допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 04.02.2014р. до 01.01.2015. Проте, як зазначено вище, позовні вимоги позивача в цій частині, ухвалою суду від 29.09.2015р. залишено без розгляду, що виключає можливість задоволення позовних вимог. (а.с. 62-63)

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач в межах своїх повноважень та у спосіб, визначений чинним законодавством прийняв рішення щодо відмови позивачу у скасуванні розпорядження та проведення перерахунку та виплати допомоги по догляду за дитиною до трьох років, натомість позовні вимоги позивача суд вважає необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 2, 4, 6-12, 70-72, 86, 94, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову відмовити.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Вінницький міський суд Вінницької області. У разі, якщо судом було проголошено лише вступну та резолютивну частини, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційноїі нстанції.

Повний текст постанови виготовлено 06.10.2015р.

Суддя: