Справа № 22-а-22652/08
Суддя: Василенко Я.М.
Дата ухвалення: 2009-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

Іменем України

"09" липня 2009 р. м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенка Я.М.,

суддів Малиніна В.В.,

ОСОБА_2,

при секретарі Коваленко О.І.,

розглянувши у судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в м. Білій Церкві на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04.04.2008 у справі за позовом ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України в м. Білій Церкві про зобовязання провести перерахунок доплати за проживання у зоні посиленого радіоекологічного контролю, -

В С Т А Н О В И В:

18.03.2008 ОСОБА_3 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом про зобовязання УПФ України в м. Білій Церкві провести перерахунок доплати до пенсії згідно ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка повинна бути встановлена в розмірі однієї мінімальної заробітної плати, встановленої ст. 76 Закону України «Про державний бюджет на 2007 рік» з 01.07.2007 у розмірі 440 грн.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04.04.2008 адміністративний позов задоволено частково: зобовязано УПФ України в м. Білій Церкві провести перерахунок доплати до пенсії ОСОБА_3 згідно ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за проживання на території радіоактивного забруднення за період з 09.07.2007 по 31.12.2007, встановивши її на рівні мінімальної заробітної плати з розрахунку 440 грн. щомісячно, а з 01.10.2007 з розрахунку 460 грн. щомісячно.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач є громадянином, який постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю і відноситься до 4 категорії, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією посвідчення серії В-І № 764144 від 17.07.1994 (а. с. 4).

Крім того, судом першої інстанції встановлено та не заперечується відповідачем, що позивач є непрацюючим пенсіонером (а. с. 5) та зареєстрований і постійно проживає в м. Біла Церква (зворот а. с. 6), яке відповідно до Постанови Кабінету Міністрів Української РСР «Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи» та «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 23.07.1991 № 106 віднесено до зони посиленого радіоекологічного контролю.

Відповідно до ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796, пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають у зоні посиленого радіоекологічного контролю, підвищуються на одну мінімальну заробітну плату.

Згідно Закону України від 15.03.2007 «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік» розмір мінімальної заробітної плати з 01.07.2007 становив 440 грн., а з 01.10.2007 460 грн.

Матеріалами справи встановлено, що розрахунок підвищення до пенсії позивача, як непрацюючого пенсіонера, який проживає у зоні посиленого радіоекологічного контролю, відповідачем здійснено не згідно ст. 39 Закону № 796, а згідно Постанови КМ України «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 26.07.1996 № 836, в звязку з чим позивачу дане підвищення виплачене у розмірі 5,20 грн.

Пунктом 30 ст. 71 Закону України «Про державний бюджет на 2007 рік» від 19.12.2006 № 489, зупинено на 2007 рік дію абзаців 2-4 частини 1 та частини 2 статті 39, статей 40, 41, 44, абзаців 2-7 частини 1, частини 3, абзаців 2-7 частини 4 та частини 7 статті 48 Закону № 796.

Рішенням Конституційного Суду України у справі № 1-29/2007 за конституційним поданням 46 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статей 29, 36, частини 2 статті 56, частини 2 статті 62, частини 1 статті 66, пунктів 7, 9, 12, 13, 14, 23, 29, 30, 39, 41, 43, 44, 45, 46 статті 71, статей 98, 101, 103, 111 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» від 09.07.2007 № 6-рп визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), деякі положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», зокрема, п. 30 ст. 71, яким зупинено на 2007 рік дію абзаців 2-4 частини 1 та частини 2 статті 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в частині виплати компенсацій і допомог у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що позивач має право на отримання підвищення до пенсії відповідно до ст. 39 Закону № 796, з розрахунку однієї мінімальної заробітної плати з дня набрання чинності Рішенням КС України, тобто з 09.07.2007.

Крім того, задовольняючи позовні вимоги в частині зобовязання відповідача провести перерахунок пенсії з урахуванням підвищення до неї відповідно до ст. 39 Закону № 796 з 09.07.2007, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що при визначенні розміру підвищення до пенсії у зв'язку з проживанням на території зони посиленого радіоекологічного контролю, передбаченої Законом № 796 слід виходити із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами, а відтак, необхідно керуватися ст. 39 цього Закону, а не Постановою КМ України № 836.

Зокрема, такий висновок суду першої інстанції збігається із правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у його постановах від 24 червня та 1 липня 2008 року у справах № 21-387во08 і № 21-783во08.

Відповідно до ст. 62 Закону № 796, роз'яснення порядку застосування цього Закону провадиться у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, рішення якого є обов'язковими для виконання міністерствами та іншими центральними органами державної виконавчої влади України, місцевими органами державної виконавчої влади, всіма суб'єктами господарювання, незалежно від їх відомчої підпорядкованості та форм власності.

Зазначені Розяснення містяться у Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, пов'язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого Постановою КМ України від 20.09.2005 № 936. У п. 1 Порядку зазначено, що він визначає механізм використання, обліку, звітності і контролю за використанням коштів державного бюджету для виконання програм, пов'язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, головним розпорядником яких є Мінпраці.

Відповідно до п. 2 Порядку, розпорядниками бюджетних коштів нижчого рівня за програмами визначаються Міністерство праці та соціальної політики Автономної Республіки Крим, головні управління праці та соціального захисту населення обласних, Головне управління соціального захисту населення Київської міської, управління праці та соціального захисту населення Севастопольської міської, управління (відділи) праці та соціального захисту населення районних (міських) держадміністрацій, виконкомів міських, районних у містах рад, Фонд соціального захисту інвалідів.

Згідно з пп. 5 п. 4 Порядку, виплата компенсацій та допомоги певних видів, передбачених Законом, проводиться центрами по нарахуванню і виплаті соціальних допомог, управліннями праці та соціального захисту населення районних (міських) держадміністрацій, виконкомів міських, районних у містах рад за місцем реєстрації громадян працюючим і непрацюючим громадянам та пенсіонерам, зокрема пенсіонерам та особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, Державної кримінально-виконавчої служби та інших структур, громадянам, що займаються підприємницькою діяльністю без утворення юридичної особи, громадянам, які працюють у громадян, що займаються підприємницькою діяльністю без утворення юридичної особи, а саме доплата особам за роботу (службу) на території зон радіоактивного забруднення відповідно до статей 39, 40 Закону, пункту 2 Постанови КМ України від 26.07.1996 № 836.

Отже, згідно Порядку, виплати, які передбачені ст. 39 Закону № 796 мають проводитись центрами по нарахуванню і виплаті соціальних допомог, управліннями праці та соціального захисту населення районних (міських) держадміністрацій, виконкомів міських, районних у містах рад за місцем реєстрації Позивача.

Однак, згідно Додатку «Розподіл видатків Державного бюджету України на 2007 рік» № 3 до Закону України «Про державний бюджет на 2007 рік» від 19.12.2006 № 489 передбачено, що Пенсійному фонду України виділено дотацію у певній сумі на виплату пенсій, надбавок та підвищень до пенсій, призначених за різними пенсійними програмами, що також передбачено і законами України про державний бюджет на 2005 та на 2006 роки.

Зокрема, однією із програм, згідно Фінансового звіту про виконання бюджету Пенсійного фонду України, затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України від 08.04.2008 № 8-1 є виплата пенсій громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а також надбавок та підвищень до пенсій, на фінансування яких витрачено у 2007 році за рахунок коштів Державного бюджету України 12771,4 млн. грн.

Тобто, колегія суддів дійшла висновку, що оскільки Законом України «Про державний бюджет на 2007 рік» від 19.12.2006 № 489 передбачено здійснення відповідних перерахувань бюджетних коштів на рахунок Пенсійного Фонду України для виплати громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи пенсій, надбавок та підвищень до пенсій, то у даній справі саме він має бути відповідачем.

Відтак, вимоги позивача в частині визнання неправомірними дій відповідача щодо відмови ОСОБА_3 у здійснені виплати підвищення до пенсії в розмірі однієї мінімальної заробітної плати та зобовязання відповідача виплатити її з 09.07.2007 відповідно до ст. 39 Закону № 796 з розрахунку однієї мінімальної заробітної плати, колегія суддів вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 200 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Білій Церкві залишити без задоволення, а постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04.04.2008 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, встановлені статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлено 10.07.2009.