Справа № 826/7544/15
Суддя: Чаку Є.В.
Дата ухвалення: 2015-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/7544/15 Головуючий у 1-й інстанції: Шулежко В.П. Суддя-доповідач: Чаку Є.В.
У Х В А Л А

Іменем України

30 вересня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Старової Н.Е., Файдюка В.В.

за участю секретаря Муханькової Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу Міністерства освіти і науки України на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 червня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Міністерства освіти і науки України, за участю третіх осіб ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання протиправними та скасування пунктів наказу, стягнення витрат, визнання безпідставними та незаконними звернень, стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Міністерства освіти і науки України (далі - відповідач), за участю третіх осіб ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання незаконним та скасування п. 4 наказу МОН України № 217 від 26.02.2015 року в частині скасування рішення спеціалізованої вченої ради Д 26.142.02 ВНЗ «Міжрегіональна академія управління персоналом» 26.03.2014 року протокол № 16 про присудження наукового ступеня доктора юридичних наук зі спеціальності 12.00.07 «Адміністративне право і процес; фінансове право; інформаційне право» та в частині відмови у видачі диплома доктора юридичних наук ОСОБА_2 на підставі висновку; визнання незаконним висновок МОН України та довідку з порівняльною таблицею; визнання незаконним та скасування п. 7 наказу МОН України № 217 від 26.02.2015 року в частині позбавлення строком на два роки права участі в атестації наукових кадрів офіційним опонентам: д.ю.н., професору ОСОБА_3, д.ю.н., професору ОСОБА_6, д.ю.н., професору ОСОБА_5; стягнення з відповідача на користь позивача витрати понесенні за проведення експертного лінгвістичного дослідження Київським експертно-дослідним центром у сумі 5000 грн.; визнання безпідставними і незаконними звернення старшого наукового співробітника Інституту економіко-правових досліджень НАН України ОСОБА_7 від 03.04.2014 року та від 19.06.2014 року до МОН України про скасування рішення спеціалізованої вченої ради Д 26.142.02 ВНЗ «Міжрегіональна академія управління персоналом» від 26.03.2014 року протокол № 16 щодо присудження наукового ступеня доктора юридичних наук ОСОБА_2 зі спеціальності 12.00.07 «Адміністративне право і процес; фінансове право; інформаційне право» та щодо відмови у видачі йому диплома доктора юридичних наук; відшкодування з відповідача на користь позивача моральну шкоду у сумі 5000 грн.

Окружний адміністративний суд міста Києва своєю постановою від 16 червня 2015 року адміністративний позов задовольнив частково.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 червня 2015 року та постановити нову про відмову в задоволенні адміністративного позову. На думку апелянта, зазначену постанову суду прийнято з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 26.03.2014 року на засіданні спеціалізованої вченої ради Д 26.142.02 ВНЗ «Міжрегіональна академія управління персоналом» позивач захистив дисертаційне дослідження «Адміністративно-правові аспекти нормотворчості публічної адміністрації в Україні» (УДК 342.95.3.(477) на здобуття наукового ступеня доктора юридичних наук за спеціальністю 12.00.07 «Адміністративне право і процес; фінансове право; інформаційне право».

За результатами такого засідання до МОН України направлено «Пропозиції щодо затвердження рішення спеціалізованої вченої ради Д 26.142.02 від 26.03.2014 року з подальшим присудженням наукового ступеня доктора юридичних наук ОСОБА_2 і видачею йому відповідного диплому».

15.04.2014 року атестаційна справа та дисертація ОСОБА_2 надійшла до МОН України, реєстраційний номер Д 23.04.14-241/2.

Водночас, 03.04.2014 року за вх. № К-1069 відповідачу надійшло звернення кандидата юридичних наук, старшого співробітника відділу проблем модернізації господарського права та законодавства Інституту економіко-правових досліджень НАН України ОСОБА_7 щодо прийняття рішення про скасування результатів захисту дослідження за вказаною темою та відмови позивачу у видачі диплома доктора юридичних наук.

20.05.2014 року на засіданні експертної ради з юридичних наук МОН України з числа членів експертної ради утворено комісію з метою перевірки інформації, викладеної у зверненні ОСОБА_7 та для поглибленого вивчення дисертації ОСОБА_2

04.06.2014 року на черговому засіданні експертна рада з юридичних наук МОН України заслухала висновок комісії та за результатами розгляду дисертації ОСОБА_2 пропонувала МОН України затвердити рішення спеціалізованої вченої ради Д 26.142.02 про присудження останньому наукового ступеня доктора юридичних наук.

При цьому, у висновку члени комісії спростували та заперечили зауваження, наведені у зверненні ОСОБА_7 та зазначили, що дисертація ОСОБА_2 є актуальною, своєчасною, має наукову і практичну новизну та відповідає паспорту спеціальності 12.00.07 «Адміністративне право і процес; фінансове право; інформаційне право».

19.06.2014 року відповідачу за вх. № К-1069/2 надійшло друге звернення ОСОБА_7, в якому вона повторно звертає увагу на зміст дисертації ОСОБА_2 та на наявність, на її думку, суттєвих порушень вимог Порядку присудження наукових ступенів та присвоєння вченого звання старшого наукового співробітника.

04.09.2014 року на черговому засіданні експертна рада з юридичних наук МОН України з метою перевірки додаткової інформації щодо дисертації ОСОБА_2 прийняла рішення поновити роботу комісії по розгляду дисертації позивача, додатково включивши до її складу відповідних експертів.

В той же час, ОСОБА_7 надіслала своє друге звернення до Київського національного університету імені Тараса Шевченка, за результатами розгляду якого складено відповідний висновок за підписом д.ю.н., професора ОСОБА_9, д.ю.н., професора ОСОБА_10, д.ю.н., старшого наукового співробітника, професора ОСОБА_11, у якому зазначено, що дисертація ОСОБА_2 є завершеною роботою, що в сукупності вирішує важливе завдання, яке має суттєве значення для адміністративного права України. Дисертаційне дослідження відповідає паспорту спеціальності 12.00.07, вимогам Порядку присудження наукових ступенів і присвоєння вченого звання старшого наукового співробітника, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 567 від 24.07.2013, і встановленим вимогам до докторських дисертацій та наказу МОН України № 1112 від 17.10.2012 року «Про опублікування результатів дисертацій на здобуття наукових ступенів доктора і кандидата наук».

03.12.2014 року на своєму засіданні експертна рада з юридичних наук МОН України за результатами розгляду доповіді комісії по розгляду атестаційної справи, дисертації та додаткових матеріалів по дисертації вирішила затвердити результати таємного голосування. Однак, у зв'язку з тим, що пропозиція МОН України про затвердження рішення спеціалізованої вченої ради Д 26.142.02 ВНЗ «Міжрегіональна академія управління персоналом» від 26.03.2014 року про присудження наукового ступеня доктора юридичних наук ОСОБА_2 та надання йому диплому доктора наук не набрала більшості, рада рекомендувала атестаційній колегії МОН України прийняти остаточне рішення щодо присудження ОСОБА_2 наукового ступеня доктора юридичних наук або скасувати рішення спецради Д 26.142.02 ВНЗ «Міжрегіональна академія управління персоналом».

Разом з тим, 22.12.2014 року на засіданні атестаційної колегії МОН України остання прийняла рішення про зняття з розгляду питання про затвердження рішення про присудження наукового ступеня доктора юридичних наук ОСОБА_2

02.02.2015 року за вх. № 2555/0/2-15 до МОН України надійшло чергове звернення ОСОБА_7 від 28.01.2015 року № 299/22 на бланку Інституту економіко-правових досліджень НАН України з порівняльною таблицею у додатку щодо текстових запозичень в дисертації ОСОБА_2

26.02.2015 року на засіданні атестаційної колегії МОН України остання прийняла рішення про скасування рішення спеціалізованої вченої ради Д 26.142.02 ВНЗ «Міжрегіональна академія управління персоналом» від 26.03.2014 року протокол № 16 про присудження ОСОБА_2 наукового ступеня доктора юридичних наук.

П. 4 наказу МОН України № 217 від 26.02.2015 року «Про затвердження рішень Атестаційної колегії Міністерства щодо присудження наукових ступенів і присвоєння вчених звань від 26 лютого 2015 року» скасовано рішення спеціалізованої вченої ради Д 26.142.02 ВНЗ «Міжрегіональна академія управління персоналом» від 26.03.2014 року протокол № 16 про присудження наукового ступеня доктора юридичних наук зі спеціальності 12.00.07 «Адміністративне право і процес; фінансове право; інформаційне право» та відмовлено у видачі диплома доктора юридичних наук ОСОБА_2 на підставі висновку.

З приводу даних спірних правовідносин, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Згідно з п. 1 Порядку присудження наукових ступенів і присвоєння вченого звання старшого наукового співробітника, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.07.2013 № 567 (далі - Порядок № 567), цей Порядок регулює питання присудження наукових ступенів доктора і кандидата наук та присвоєння вченого звання старшого наукового співробітника.

Пунктом 3 Порядку № 567 встановлено, що розгляд і вирішення питань атестації наукових кадрів здійснює МОН за участю атестаційної колегії, яка діє відповідно до затвердженого ним положення.

Згідно з п. 28 Порядку № 567 строк розгляду у МОН дисертації та атестаційної справи здобувача наукового ступеня доктора наук не повинен перевищувати шести місяців, а наукового ступеня кандидата наук - чотирьох місяців. Будь-які пропозиції і заяви щодо додаткової оцінки дисертацій та атестаційних справ розглядаються МОН до прийняття рішення. За особливих обставин, які потребують більш тривалого строку для проведення експертизи дисертації, питання щодо його продовження вирішує МОН у кожному конкретному випадку, про що інформується спеціалізована вчена рада.

Відповідно до змісту п. 17 Положення про експертну раду з питань проведення експертизи дисертаційних робіт Міністерства освіти і науки, молоді та спорту України, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки, молоді та спорту України 14.09.2011 № 1058 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10.10.2011 за № 1167/19905, строк розгляду дисертації та атестаційної справи здобувача наукового ступеня доктора наук в експертній раді не повинен перевищувати трьох місяців.

Пунктом 30 Порядку № 567 передбачено, що рішення спеціалізованої вченої ради про присудження наукових ступенів доктора або кандидата наук набирає чинності з дати набрання чинності наказом МОН про затвердження рішення спеціалізованої вченої ради та видачу відповідного диплома на підставі рішення атестаційної колегії.

З системного аналізу викладених норм вбачається, що загальний строк розгляду у МОН атестаційною колегією дисертації та атестаційної справи здобувача наукового ступеня доктора наук не повинен перевищувати шести місяців, а строк розгляду в експертній раді не повинен перевищувати трьох місяців.

В той же час, будь-які пропозиції і заяви щодо додаткової оцінки дисертацій та атестаційних справ розглядаються МОН до прийняття рішення, тобто в межах встановленого загального строку розгляду у шість місяців.

За наявності особливих обставин, які потребують більш тривалого строку для проведення експертизи дисертації, МОН наділене повноваженнями приймати рішення щодо продовження такого строку у кожному конкретному випадку, про що інформується спеціалізована вчена рада.

Як вже встановлено колегією суддів, атестаційна справа та дисертація ОСОБА_2 надійшла до МОН України 15.04.2014 року за реєстраційним номером Д 23.04.14-241/2, у зв'язку з чим Порядок № 567 за висновком колегії суддів пов'язує з вказаною датою початок перебігу строку для розгляду у МОН дисертації та атестаційної справи здобувача наукового ступеня доктора наук - позивача.

Таким чином, встановлений п. 28 Порядку № 567 строк розгляду у МОН дисертації та атестаційної справи здобувача наукового ступеня доктора наук, за відсутності особливих обставин, які потребують більш тривалого строку для проведення експертизи дисертації та прийняття МОН відповідного рішення щодо продовження такого строку, спливає 15.10.2014 року.

Так, з матеріалів справи вбачається, що розгляд у МОН дисертації та атестаційної справи здобувача наукового ступеня доктора наук ОСОБА_2 тривав понад 10 місяців: з 15.04.2014 року по 26.02.2015 року, що є порушенням вимог п. 28 Порядку № 567.

Водночас, відповідачем всупереч вимогам ч. 2 ст. 71 КАС України не надано суду доказів на підтвердження наявності особливих обставин, які потребують більш тривалого строку для проведення експертизи дисертації позивача та прийняття МОН відповідного рішення щодо продовження такого строку розгляду.

Також, суд звертає увагу на те, що сам по собі факт наявності повторного звернення ОСОБА_7, отриманий відповідачем 19.06.2014 року за вх. № К-1069/2, не свідчить про наявність особливих обставин, які потребують більш тривалого строку для проведення експертизи дисертації позивача.

Крім того, наявність такого звернення не позбавляє відповідача можливості розглянути останнє в межах шестимісячного строку - до 15.10.2014 року, тобто до моменту настання у відповідача в силу вимог п. 28 Порядку № 567 обов'язку щодо прийняття відповідного остаточного рішення.

Так само, як відповідач за висновком колегії суддів не був позбавлений можливості у період з 04.06.2014 року, а саме, коли на черговому засіданні експертна рада з юридичних наук МОН України пропонувала МОН України затвердити рішення спеціалізованої вченої ради Д 26.142.02 про присудження позивачу наукового ступеня доктора юридичних наук до 19.06.2014 року року, коли відповідач отримав повторне звернення ОСОБА_7, та за наявності висновку членів комісії щодо спростування зауважень, наведених у зверненні ОСОБА_7, прийняти остаточне рішення.

Натомість, за наявності позитивного висновку членів комісії щодо спростування зауважень, наведених у зверненні ОСОБА_7 та за відсутності рішення МОН України щодо продовження строку розгляду дисертації та атестаційної справи ОСОБА_2, як того вимагає п. 28 Порядку № 567, 04.09.2014 року експертна рада з юридичних наук МОН України поновлює роботу комісії по розгляду дисертації позивача і поза межами строку розгляду дисертації та атестаційної справи - 03.12.2014 року, вирішує затвердити результати таємного голосування та рекомендує атестаційній колегії МОН України остаточне рішення щодо присудження ОСОБА_2 наукового ступеня доктора юридичних наук або скасування рішення спецради Д 26.142.02 ВНЗ «Міжрегіональна академія управління персоналом» прийняти на черговому засіданні атестаційної колегії.

Також, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що оскільки всі наступні рішення та висновки відповідача прийняті та складені поза межами встановленого п. 28 Порядку № 567 строку та за відсутності рішення МОН України щодо продовження строку розгляду дисертації та атестаційної справи ОСОБА_2, останні не можуть бути підставою для прийняття відповідного рішення МОН України.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що дотримання строку розгляду дисертації та атестаційної справи є однією з умов для реалізації права на освіту, а саме здобуття наукового ступеня доктора юридичних наук у спірних відносинах. Вона дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, зокрема, запобігає зловживанням і можливості регулярно погрожувати відповідними зверненнями до МОН України, сприяє юридичній визначеності у таких відносинах. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності у подібних відносинах.

Враховуючи викладене у сукупності, приймаючи до уваги, по-перше, порушення встановленого п. 28 Порядку № 567 строку розгляду у МОН дисертації та атестаційної справи здобувача наукового ступеня доктора наук, по-друге, відсутність особливих обставин, які потребують більш тривалого строку для проведення експертизи дисертації позивача та прийняття МОН відповідного рішення щодо продовження такого строку розгляду дисертації та атестаційної справи позивача, по-третє, наявність рішення експертної ради з юридичних наук МОН України від 04.06.2014 року за результатами розгляду дисертації ОСОБА_2 щодо пропозиції МОН України затвердити рішення спеціалізованої вченої ради Д 26.142.02 про присудження останньому наукового ступеня доктора юридичних наук, колегія суддів першої інстанції дійшла правильного висновку про скасування п. 4 наказу МОН України від 26.02.2015 року № 217 в частині скасування рішення спеціалізованої вченої ради Д 26.142.02 ВНЗ «Міжрегіональна академія управління персоналом» від 26.03.2014 року протокол № 16 про присудження наукового ступеня доктора юридичних наук зі спеціальності 12.00.07 «Адміністративне право і процес; фінансове право; інформаційне право» та в частині відмови у видачі диплома доктора юридичних наук ОСОБА_2 на підставі висновку.

Також, суд звертає увагу на те, що дії відповідача щодо складення певних проміжних висновків, зокрема, щодо перевірки інформації про наявність текстових запозичень у тексті дисертаційного дослідження є лише діяльністю членів комісії на виконання своїх посадових обов'язків, а тому саме по собі складення певних проміжних висновків не створює для позивача жодних правових наслідків у вигляді виникнення, зміни або припинення його прав.

Слід також зазначити, що оспорювані за цим позовом висновки та довідка з порівняльною таблицею, не мають самостійного правового значення, оскільки не являють собою остаточне волевиявлення владного суб'єкта. В подальшому з урахуванням вчинених дій МОН України може бути прийнято рішення стосовно прав та обов'язків позивача.

Також, задоволенню не підлягають позовні вимоги про визнання безпідставними і незаконними звернень старшого наукового співробітника Інституту економіко-правових досліджень НАН України ОСОБА_7 від 03.04.2014 року та від 19.06.2014 року до МОН України про скасування рішення спеціалізованої вченої ради Д 26.142.02 ВНЗ «Міжрегіональна академія управління персоналом» від 26.03.2014 року протокол № 16 щодо присудження наукового ступеня доктора юридичних наук ОСОБА_2 зі спеціальності 12.00.07 «Адміністративне право і процес; фінансове право; інформаційне право» та щодо відмови у видачі йому диплома доктора юридичних наук; про визнання незаконним та скасування п. 7 наказу МОН України від 26.02.2015 року № 217 в частині позбавлення строком на два роки права участі в атестації наукових кадрів офіційним опонентам: д.ю.н., професору ОСОБА_3, д.ю.н., професору ОСОБА_6, д.ю.н., професору ОСОБА_5, оскільки відповідно до загального принципу адміністративного судочинства, відображеного в ст.ст. 2 та 6 КАС України, судовому захисту підлягає порушене право, свободи або інтереси, проте всупереч вказаним положенням, позивачем не доведено факт порушення його прав, свобод або інтересів такими зверненнями та наказом у зазначеній частині.

При цьому, колегія суддів звертає увагу позивача, що по суті вимога про визнання незаконним та скасування п. 7 наказу МОН України від 26.02.2015 № 217 у наведеній частині є зверненням до суду в інтересах ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_5

Стосовно позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача витрат понесених за проведення експертного лінгвістичного дослідження Київським експертно-дослідним центром у сумі 5000 грн. колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.

Як встановлено судом, проведення лінгвістичного дослідження позивачем здійснювалося з метою дослідження статті ОСОБА_7 та з метою виявлення в ній висловлювань образливого характеру щодо ОСОБА_2, у зв'язку з чим колегія суддів погоджується з твердженням відповідача, що вказана експертиза ніяким чином не стосується МОН України, як відповідача по даній справі, а має відношення до ОСОБА_7, в той час як остання в трудових відносинах з МОН України не перебувала.

Позовні вимоги про відшкодування відповідачем моральної шкоди у розмірі 5000 грн., суд вважає необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не зазначено, з яких міркувань він виходив, визначаючи шкоду, та якими доказами це підтверджується.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком колегії суддів першої інстанції про визнання протиправним та скасування п. 4 наказу Міністерства освіти і науки України від 26.02.2015 № 217 в частині скасування рішення спеціалізованої вченої ради Д 26.142.02 ВНЗ «Міжрегіональна академія управління персоналом» від 26.03.2014 року протокол № 16 про присудження наукового ступеня доктора юридичних наук зі спеціальності 12.00.07 «Адміністративне право і процес; фінансове право; інформаційне право» та відмови у видачі диплома доктора юридичних наук ОСОБА_2 на підставі висновку.

Приймаючи до уваги те, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду доводами апелянта не спростовані, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Міністерства освіти і науки України - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 червня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлено 05.10.2015 року.

Головуючий суддя Чаку Є.В.

Судді: Файдюк В.В.

Старова Н.Е.