Справа № 2а-1984/11
Суддя: Заяць В.С.
Дата ухвалення: 2015-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" вересня 2015 р. м. Київ К/800/21560/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого суддівЗайця В.С. (суддя-доповідач), Голяшкіна О.В., Єрьоміна А.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на постанову Приморського районного суду м.Одеси від 27 серпня 2013 року та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 20 травня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про зобов'язання здійснити перерахунок пенсії та стягнення недоплаченої пенсії, -

В С Т А Н О В И В:

02 грудня 2010 року ОСОБА_4 пред'явив позов до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі - ГУ ПФУ в Одеській області) про зобов'язання здійснити перерахунок пенсії за вислугу років за період з 1991 року по 2010 рік виходячи з посадового окладу 195 рублів згідно тих документів, на підставі яких була призначена пенсія за вислугу років; призначення пенсії у розмірі, що відповідає документам, на підставі яких була призначена пенсія за вислугу років, та вимогам чинного законодавства; стягнення з відповідача на його користь заборгованості по виплаті пенсії за період з 1991 року по 2010 рік.

Постановою Приморського районного суду м.Одеси від 27 серпня 2013 року позов задоволено частково.

Зобов'язано ГУ ПФУ в Одеській області провести перерахунок та виплатити позивачу пенсію за вислугу років за період з 1991 року по 2010 рік виходячи з посадового окладу, згідно тих документів, на підставі яких була призначена пенсія за вислугу років.

Призначено ОСОБА_4 пенсію у розмірі, що відповідає документам, на підставі яких була призначена пенсія за вислугу років.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 20 травня 2014 року постанову Приморського районного суду м. Одеси від 27 серпня 2013 року змінено. Викладено пункт 2 її резолютивної частини у наступній редакції «... Зобов'язано ГУ ПФУ в Одеській області провести перерахунок та виплатити пенсію за вислугу років позивачу з 02 червня 2010 року виходячи з посадового окладу, згідно тих документів, на підставі яких була призначена пенсія за вислугу років...».

В решті постанову Приморського районного суду м. Одеси від 27 серпня 2013 року залишено без змін.

Не погоджуючись із прийнятими рішеннями судів скаржник оскаржив їх.

У касаційній скарзі ГУ ПФУ в Одеській області, посилаючись на порушення судами норм матеріального права, просить рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню частково.

Судами встановлено, що ОСОБА_4 12 вересня 1988 року було звільнено в запас з армії за статтею 46 пункту „а" за вислугою встановленого строку дійсної військової служби.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції, посилаючись на постанову Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року № 1294 і наказ Міністра оборони України від 28 липня 2008 року № 377, вважав, що відповідач був зобов'язаний зробити перерахунок пенсії позивачу у зв'язку зі збільшенням посадового окладу відповідної категорії військовослужбовців керівного, наукового та науково-педагогічного складу навчальних закладів, але проявив бездіяльність, яка є протиправною.

Суд апеляційної інстанції погодився із висновком суду першої інстанції та змінив пункт 2 резолютивної частини постанови Приморського районного суду м. Одеси від 27 серпня 2013 року, в іншій частині залишив без змін.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України не погоджується із висновком судів першої та апеляційної інстанцій із огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи позивач звернувся з позовом до ГУ ПФУ в Одеській області про зобов'язання здійснити перерахунок пенсії за вислугу років за період з 1991 року по 2010 рік виходячи з посадового окладу 195 рублів згідно тих документів, на підставі яких була призначена пенсія за вислугу років; призначення пенсії у розмірі, що відповідає документам, на підставі яких була призначена пенсія за вислугу років, та вимогам чинного законодавства; стягнення з відповідача на його користь заборгованості по виплаті пенсії за період з 1991 року по 2010 рік.

При цьому позивач не пов'язував не проведення відповідачем перерахунку його пенсії із незастосуванням постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу».

Суд першої інстанції, пославшись в мотивувальній частині рішення на постанову Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року № 1294 і наказ Міністра оборони України від 28 липня 2008 року № 377 вважав, що відповідач був зобов'язаний зробити перерахунок пенсії позивачу у зв'язку зі збільшенням посадового окладу відповідної категорії військовослужбовців керівного, наукового та науково-педагогічного складу навчальних закладів, але проявив бездіяльність, яка є протиправною, та зазначив в резолютивній частині про перерахунок та виплату позивачу пенсії за вислугу років за період з 1991 року по 2010 рік виходячи з посадового окладу, згідно тих документів, на підставі яких була призначена пенсія за вислугу років, що не було предметом позову.

Разом з тим, будь-яких звернень позивача до відповідача щодо перерахунку пенсії та відповіді на звернення у справі не має.

Крім цього, суд першої інстанції не дослідив до якої категорії посад військовослужбовців віднесено позивача, виходячи з якого розміру грошового утримання була призначена пенсія позивачу та з якого розміру проводився перерахунок пенсії позивачу і чи був він проведений на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року № 1294. Довідка про розмір грошового забезпечення ОСОБА_4 у справі також відсутня.

Суд апеляційної інстанції на зазначені обставини уваги не звернув, недоліки рішення суду першої інстанції не усунув.

Відповідно до статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи зазначене, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що судами першої та апеляційної інстанцій не вжито всіх передбачених законом заходів, необхідних для повного і всебічного з'ясування всіх обставин у справі.

Частиною 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд касаційної інстанції не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні.

Частиною 2 статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так як судами першої та апеляційної інстанцій не було вжито всіх передбачених законом заходів, необхідних для повного і всебічного з'ясування всіх обставин у справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, рішення судів першої та апеляційної інстанції підлягають скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції на новий розгляд.

Під час нового розгляду справи необхідно врахувати викладене, всебічно і повно з'ясувати і перевірити всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінити докази, що мають юридичне значення для її розгляду та вирішення спору по суті і винести законне та обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 227, 230, 231 КАС України, -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області задовольнити частково.

Постанову Приморського районного суду м.Одеси від 27 серпня 2013 року та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 20 травня 2014 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: