Справа № 2-а-2644/11
Суддя: Калиновський М.М. М. М.
Дата ухвалення: 2011-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-2644/11
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" серпня 2011 р. м.Снятин

Суддя Снятинського районного суду Івано-Франківської області Калиновський М.М. розглянувши справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління ПФУ в Снятинському районі про визнання відмови протиправною та зобов"язання здійснення нарахування та виплати підвищення до пенсії дітям війни, -

В с т а н о в и в :

Позивачка звернулася до суду із позовом, який мотивує тим, що вона ІНФОРМАЦІЯ_1 і відповідно до ст.1 Закону України Про соціальний захист дітей війни є дитиною війни. Згідно ст.6 зазначеного закону з 01.01.2006 р. їй повинна виплачуватись щомісячна соціальна державна допомога у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком. У 2006-2011 роках їй така допомога виплачувалася не в повному обсязі. Просить визнати відмову відповідача незаконною, щодо виплати їй щомісячної соціальної допомоги у розмір 30 % мінімальної пенсії за віком, та стягнути з відповідача недоплачену їй щомісячну соціальну державну допомогу з 01.01.2006 року по сьогоднішній день та зобовязати виплачувати в подальшому.

В частині позовних вимог, а саме про визнання відмови незаконною та стягнення недоплаченої соціальної допомоги дітям війни за період з 01.01.2006 року по 22.11.2010 року, позов ухвалою Снятинського райсуду від 30.05.2011 року залишено без розгляду, оскільки позовні вимоги заявлені поза вимогами строку звернення до суду, а тому позовні вимоги слід розглядати в межах 6-ти місячного строку позовної давності.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Спірні правовідносини, які склалися між позивачем та Управлінням Пенсійного фонду України в Снятинському районі Івано-Франківської області, регулюються Конституцією України, ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 року № 2195-ІV з наступними змінами та доповненнями (далі - Закон №2195), рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007 та від 22.05.2008 року № 10-рп/2008.

З матеріалів справи слідує, що позивачка відноситься до соціальної групи «Діти війни» відповідно до вимог ст.1 Закону № 2195, що підтверджується довідкою № 4004 від 28.02.2006 року Управління праці та соціального захисту населення Снятинської районної державної адміністрації, яка підтверджує наявність статусу «діти війни». Позивачка є пенсіонером, пенсію отримує в УПФУ в Снятинському районі Івано-Франківської області. Цей статус позивачки відповідачем не заперечено, крім того статус «діти війни» визначається автоматично по даті народження пенсіонера в діапазоні від 1927 року по 1945 рік.

Відповідно до ст. 6 Закону № 2195, дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Вказана норма діє з 01.01.2006 року. А у відповідності до ст.7 вище згаданого закону фінансове забезпечення державних соціальних гарантій здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України і доплату до пенсії здійснює Управління, яке є відповідачем у даній справі.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року № 6 рп/2007 та від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 визнано такими, що не відповідають Конституції України положення законів України про державний бюджет на відповідний рік, які обмежували виплати соціальної допомоги дітям війни.

Відповідно до ч.2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти, або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Статтею 64 Конституції України встановлено, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Щодо розрахункової величини мінімальної пенсії за віком, з якої необхідно рахувати підвищення до пенсії дітям війни в розмірі 30 % до 18.06.2011 р., суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст. 28 ЗУ Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

При цьому ч.3 ст. 28 ЗУ Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування передбачено, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений ч.1 цієї статті застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом.

Однак, вищевказаний Закон є єдиним законодавчим актом, який визначає розмір мінімальної пенсії за віком, а тому враховуючи позицію Європейського Суду з прав людини, суд вважає за можливе застосувати ч.1 ст. 28 ЗУ Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування для розрахунку зазначеного підвищення дітям війни до 18.06.2011 р.

З 19.06.2011 року набрав чинності ЗУ «Про внесення змін до ЗУ «Про державний бюджет на 2011 рік», яким Прикінцеві положення вказаного Закону доповнено п.4, відповідно до вимог якого у 2011 р. норми і положення ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 р., тому позовні вимоги за період з 19 червня 2011 року до задоволення не підлягають.

Положення ч.3 ст. 28 Закону «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» не є перешкодою для застосування зазначеної величини мінімального розміру пенсії за віком для розрахунку інших, повязаних з нею пенсій чи доплат, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, якім передбаченого ч. 1 ст.28 вказаного Закону, мінімального розміру пенсії за віком, що дорівнює розміру прожиткового мінімуму для осіб, які стратили працездатність, визначеного законом. Згідно ст. 21 Закону України «Про державний бюджет на 2011 рік» з 01.01.2011 р. встановлено прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, у розмірі 750 грн., з 01.04.2011 р. 764 грн.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що слід визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Снятинському районі та зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Снятинському районі здійснити перерахунок та виплату позивачці, як дитині війни щомісячну надбавку до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, згідно ч.1 ст. 28 ЗУ «Про загальнообовязкове пенсійне страхування», право на яке надано ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» по 18.06.2011 року.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 159, 161-163, 1832 КАС України, -

П о с т а н о в и в :

Позов задоволити частково.

Визнати відмову Управління Пенсійного фонду в Снятинському районі Івано-Франківської області незаконною щодо перерахунку та виплати ОСОБА_1 недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Зобовязати Управління Пенсійного Фонду України в Снятинському районі Івано-Франківської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1, як дитині війни щомісячну надбавку до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, згідно ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування», право на яке надано ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з 23.11.2010 року по 18.06.2011 року включно, з врахуванням проведених виплат.

Згідно ст. 256 КАС України постанова підлягає до негайного виконання.

Про виконання постанови повідомити суд в місячний термін.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня отримання копії постанови через Снятинський районний суд.

Суддя: підпис

Суддя Снятинського райсуду Калиновський М.М.