Справа № 811/1483/13-а
Суддя: Лосєв А.М.
Дата ухвалення: 2015-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" вересня 2015 р. м. Київ К/800/26040/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Лосєва А.М.,

Бившевої Л.І.,

Шипуліної Т.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_4 про прийняття додаткової ухвали у справі №811/1483/13-а

за позовомОСОБА_4
доНовоукраїнської міжрайонної державної податкової інспекції Кіровоградської області Державної податкової служби
провизнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29 травня 2013 року задоволено адміністративного позову ОСОБА_4 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_4) до Новоукраїнської міжрайонної державної податкової інспекції Кіровоградської області Державної податкової служби (далі по тексту - відповідач, Новоукраїнська МДПІ) та визнано протиправним і скасовано податкове повідомлення - рішення від 06 листопада 2012 року №.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20 лютого 2014 року задоволено апеляційну скаргу Новоукраїнської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області, яка є правонаступником Новоукраїнської МДПІ, скасовано постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29 травня 2013 року та постановлено нову, якою в задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_4, суд апеляційної інстанції виходив з того, що за результатами проведеної податковим органом перевірки встановлено отримання позивачем валового доходу, що оподатковується за загальними правилами, а тому відповідачем правомірно нараховано податкове зобов'язання з податку на додану вартість з такої суми валового доходу.

Вважаючи рішення суду апеляційної інстанцій таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, позивач звернувся до Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою, в якій просив скасувати постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20 лютого 2014 року та залишити в силі постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29 травня 2013 року.

За результатами розгляду касаційної скарги позивача Вищим адміністративним судом України 29 квітня 2015 року винесено ухвалу, якою касаційну скаргу ОСОБА_4 задоволено, постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20 лютого 2014 року скасовано, а постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29 травня 2013 року залишено в силі.

24 липня 2015 року ОСОБА_4 звернувся до Вищого адміністративного суду України із заявою про прийняття додаткової ухвали, якою стягнути з Державного бюджету України на його користь судові витрати у сумі 2158,43 грн., а саме судовий збір за подання касаційної скарги.

Відповідно до частини 1 статті 87 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать:

1) витрати на правову допомогу;

2) витрати сторін та їхніх представників, що пов'язані із прибуттям до суду;

3) витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз;

4) витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів на місці та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи.

Порядок розподілу судових витрат визначений у статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Частиною 1 названої статті закріплено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Статтею 97 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд за клопотанням однієї зі сторін визначає грошовий розмір судових витрат, які повинні бути їй компенсовані.

Згідно зі статтею 98 названого Кодексу суд вирішує питання щодо судових витрат у постанові суду або ухвалою.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 168 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадках, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Питання про ухвалення додаткового судового рішення може бути заявлено до закінчення строку на виконання судового рішення.

З огляду на викладене, а також враховуючи постановлення рішення за результатами розгляду справи про задоволення касаційної скарги позивача та скасування постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20 лютого 2014 року і залишення в силі постанови Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29 травня 2013 року, якою позов ОСОБА_4 задоволено в повному обсязі, колегія суддів, з урахуванням положень частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви позивача та стягнення з Державного бюджету України понесені ОСОБА_4 судових витрат у розмірі 2158,43 грн.

Керуючись частиною 3 статті 160, статтями 168, 210, 222, 223, 230, 231 частиною 5 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

1. Заяву ОСОБА_4 про прийняття додаткової ухвали у справі №811/1483/13-а за позовом ОСОБА_4 до Новоукраїнської міжрайонної державної податкової інспекції Кіровоградської області Державної податкової служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення задовольнити.

2. Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_4 (АДРЕСА_1, інд. номер НОМЕР_1) судові витрати в сумі 2158 (дві тисячі сто п'ятдесят вісім) грн. 43 коп.

Додаткова ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у порядку та в строки, встановлені статтями 236 - 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: А.М. Лосєв

Судді: Л.І. Бившева

Т.М. Шипуліна