Справа № 13085/11/2070
Суддя: Чудних С.О.
Дата ухвалення: 2012-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

< Текст >

24 січня 2012 р. № 2а- 13085/11/2070

ОСОБА_1 окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Чудних С.О.,

при секретарі судового засідання Авраменко О.В.,

за участю представників сторін:

представника позивачів - ОСОБА_2

представника 1-го відповідача - ОСОБА_3,

представника 2-го відповідача - ОСОБА_4,

третя особа - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 до ОСОБА_1 районної державної адміністрації Харківської області, ОСОБА_1 міжрайонної прокуратури Харківської області, третя особа -Міськрайонне управління Держкомзему у м. Люботину та ОСОБА_1 районі про скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачі, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, звернулись до суду з позовом, в якому просять скасувати розпорядження від 13.09.2011 року № 1953 ОСОБА_1 районної державної адміністрації Харківської області; зобов'язати ОСОБА_1 міжрайонну прокуратуру Харківської області скасувати протест міжрайонного прокурора Степанова А.Б., як такий що винесено необґрунтовано та безпідставно на підставі недостовірної інформації та по якому ще не отримано висновку належної перевірки прокурора Харківської області; зобов'язати органи державної влади надати позивачам на право власності та на право довгострокового користування та розпорядження трьох земельних ділянок загальною площею 2.5 га для ведення підприємницької діяльності - вирощування сільськогосподарської продукції та ведення індивідуальної сільськогосподарської діяльності загального призначення.

В судовому засіданні представник позивачів підтримав позовні вимоги в повному обсязі та надав аналогічні пояснення, які викладені в матеріалах справи та просив позов задовольнити.

Представник 1-го відповідача ОСОБА_1 районної державної адміністрації Харківської області, представник 2-го відповідача ОСОБА_1 міжрайонної прокуратури Харківської області, представник третій особи - Міськрайонного управління Держкомзему у м. Люботину та ОСОБА_1 районі в судовому засіданні проти позову заперечували, надали заперечення на позов, в яких виклали свою позицію по справі та просили в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Позивач вважає, що протест винесений прокурором Харківської міжрайонної прокуратури Харківської області 05.09.2011р. є незаконним, оскільки у прокурора не було достатніх підстав його виносити.

Однак, суд не погоджується з такою позицією позивача з огляду на наcтупне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, вирішуючи даний спір, суд повинен дати правову оцінку діям прокурора щодо правомірності внесення протесту від 05.09.2011р. до ОСОБА_1 районної державної адміністрації.

Як вбачається з матеріалів справи, розпорядженнями голови ОСОБА_1 районної державної адміністрації від 10.09.2010 р. № 6412, від 08.11.2010 р. № 7345 та № 7346 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок ОСОБА_8, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, що знаходиться за межами населеного пункту на території Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області.

ОСОБА_1 міжрайонною прокуратурою проведено перевірку з питань додержання вимог земельного законодавства України в діяльності ОСОБА_1 районної державної адміністрації під час прийняття розпоряджень про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок ОСОБА_8, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в розмірі 2,5 га.

Перевіркою встановлено, що згідно планово-картографічних матеріалів, проекту формування території та встановлення меж Пісочинської селищної ради 1993 року та структури ґрунтового покриву сільськогосподарських угідь на території даної ради 1994 року, розроблених ХФ «Інститут землеустрою УААН», що наявні в міськрайонному управлінні Держкомзему в м. Люботин ОСОБА_1 районі, вищезазначені земельні ділянки представлені частково землями Пісочинської ветеринарної лікарні та лісовими насадженнями.

Крім того, відповідно інформаційної довідки КП «ХРБТІ»з Реєстру прав власності на нерухоме майно на земельній ділянці, яка розташована за адресою: сел. Пісочин, вул. Автомобільна 5, та частину якої позивачі бажають отримати у власність, знаходиться нежитлова будівля, що належить ветеринарній лікарні.

Суд вважає за необхідне зазначити, що розділом VII Конституції України визначено статус прокуратури України.

Статтею 121 Конституції України передбачено, що прокуратура України становить єдину систему, на яку покладаються: 1) підтримання державного обвинувачення в суді; 2) представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом; 3) нагляд за додержанням законів органами, які проводять оперативно-розшукову діяльність, дізнання, досудове слідство; 4) нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, повязаних з обмеженням особистої свободи громадян.

В статті 123 Конституції України закріплено, що організація і порядок діяльності органів прокуратури України визначаються законом.

Спеціальним законом, який регламентує представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді є Закон України „Про прокуратуру від 05.11.1991 року № 1789-ХІІ (із відповідними змінами та доповненнями) .

Відповідно до ст. ст. 19, 20 Закону України «Про прокуратуру», предметом нагляду прокурора є відповідність актів, які видаються всіма органами та посадовими особами. При здійсненні прокурорського нагляду за додержанням і застосуванням законів, прокурор має право при виявленні порушень закону опротестовувати акти органів виконавчої влади.

Згідно ст. 21 Закону України «Про прокуратуру», протест на акт, що суперечить закону, приноситься прокурором, його заступником до органу, який його видав, або до вищестоящого органу. У протесті прокурор ставить питання про скасування акта або приведення його у відповідність з законом, а також припинення незаконної дії посадової особи, поновлення порушеного права. Протест прокурора зупиняє дію опротестованого акта і підлягає обов'язковому розгляду відповідним органом або посадовою особою у десятиденний строк після його надходження. Про наслідки розгляду протесту в цей же строк повідомляється прокурору. У разі відхилення протесту або ухилення від його розгляду прокурор може звернутися з заявою до суду про визнання акта незаконним. Заяву до суду може бути подано протягом п'ятнадцяти днів з моменту одержання повідомлення про відхилення протесту або закінчення передбаченого законом строку для його розгляду. Подача такої заяви зупиняє дію правового акта.

З аналізу вищенаведених правових норм, можна зробити висновок, що ОСОБА_1 міжрайонний прокурор мав всі передбачені законодавством повноваження внести протест до ОСОБА_1 районної державної адміністрації щодо скасування розпоряджень від 10.09.2010 р. № 6412, від 08.11.2010 р. № 7345 та № 7346, оскільки на його думку розпорядження прийняті з порушенням закону.

Таким чином, із врахуванням вищевикладених обставин, суд вважає, що позовні вимоги про скасування протесту прокурора необґрунтовані та в їх задоволенні необхідно відмовити, оскільки зазначений протест згідно ст. 21 Закону України «Про прокуратуру»не мають обов'язкового характеру, а можуть бути або задоволені, або відхилені, крім того, оскаржуваний протест був винесений в межах повноважень прокурора, встановлених ст. ст. 19, 20 Закону України «Про прокуратуру».

Щодо позовної вимоги про скасування розпорядження ОСОБА_1 районної державної адміністрації Харківської області від 13.09.2011 року № 1953 суд вважає звернути увагу на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що позивачі звертались до ОСОБА_1 районної державної адміністрації про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення саме особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,5 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення, що знаходиться за межами населеного пункту на території Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області.

Відповідно до п.12 Перехідних положень Земельного кодексу України до розмежування земель державної та комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями (крім земель, переданих у приватну власність, та земель, зазначених в абзаці другому цього пункту) в межах населених пунктів здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради з урахуванням вимог абзацу третього цього пункту, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади.

Тобто, повноваження щодо розпорядження землями, що знаходиться за межами населеного пункту на території Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області належать ОСОБА_1 районній державній адміністрації.

За результатами розгляду заяв позивачів щодо надання дозволу на розроблення проекту відведення вищевказаної земельної ділянки ОСОБА_1 районною державною адміністрацією прийняті розпорядження № 6412 від 10 вересня 2010 року «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_6М.", №7345 від 08 листопада 2010 року «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_7Ф.»та № 7346 від 08 листопада 2010 року "Про надання дозволу на Розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр.ОСОБА_8І.", якими надано позивачам дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,5 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення.

Однак, під час проведення ОСОБА_1 міжрайонною прокуратурою перевірки з питань додержання вимог земельного законодавства України в діяльності ОСОБА_1 районної державної адміністрації було встановлено, що згідно планово-картографічних матеріалів вищезазначені земельні ділянки представлені частково землями Пісочинської ветеринарної лікарні та лісовими насадженнями.

Відповідно до Довідки про правовий статус, кількісні і якісні характеристики земельної ділянки від 17.12.2010р. вбачається, що земельна ділянка орієнтовною площею 2,5 га, яку позивачі бажають отримати для ведення особистого селянського господарства знаходиться за межами населених пунктів на території Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області та представлена землями Пісочинської ветеринарної лікарні (орієнтовної площею 1, 000 га) і лісовими насадженнями (орієнтовною площею 1,5 га), а також зазначено, що на земельній ділянці знаходиться об'єкт нерухомого майна - будівля Пісочинської ветеринарної лікарні (а.с.104).

Також, така інформація підтверджується Довідкою КП «ХРБТІ»з Реєстру прав власності на нерухоме майно на земельній ділянці, яка розташована за адресою: сел. Пісочин, вул. Автомобільна 5, частину якою бажають отримати позивачі для ведення особистого селянського господарства, знаходиться нежитлова будівля, що належить ветеринарної лікарні.

Також відповідно до листа Міськрайонне управління Держкомзему у м. Люботину та ОСОБА_1 районі від 22.08.2011 року № 3459, зазначено що державним інспектором з контролю за використанням та охороною земель м. Люботин і Харківського району було проведено обстеження земельної ділянки, яка розташована на території Пісочинської селищної ради (за межами населеного пункту) Харківського району ларківської області. На момент обстеження встановлено, що на зазначеній земельній ділянці знаходиться об'єкт нерухомого майна, а територія навколо будівлі зайнята лісовими насадженнями.

Крім того, на виконання наказу Головного управління Держкомзему у Харківській області від 05.10.2011р. була проведена комісійна перевірка фактів можливих порушень вимог чинного законодавства з виїздом на місце та було встановлено, земельна ділянка орієнтовною площею 2,5 га, яку позивачі бажають отримати для ведення особистого селянського господарства, дійсно представлена землями Пісочинської ветеринарної лікарні (орієнтовної площею 1,0 га) і лісовими насадженнями (орієнтовною площею 1,5 га) (а.с.88-89). Також вказано, що надати довідку ОСОБА_6 про те, що земельна ділянка належить до категорії земель сільськогосподарського призначення неможливо, так як дана земельна ділянка належить до інших категорій земель.

Тобто, в розпорядженнях від 10.09.2010р. . № 6421, від 08.11.2010 р. № 7345 та № 7346 надано позивачам дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,5 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення, однак, з наданих доказів вбачається, що такі землі частково зайняті нерухомим майном, яке зареєстроване за Пісочинською ветеринарною лікарнею (орієнтовної площею 1,0 га), а інша частина (орієнтовною площею 1,5 га) не відносяться до земель сільськогосподарського призначення.

Доказів щодо переведення зазначеної земельної ділянки до земель запасу сільськогосподарського призначення до суду не надано.

Таким чином, з наданих до матеріалів справи доказів вбачається, що в розпорядженнях ОСОБА_1 районної державної адміністрації від 10.09.2010 р. № 6421, від 08.11.2010 р. № 7345 та № 7346 невірно зазначена була категорія земель із яких надається дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок позивачам, а тому протест № 04-28/1922 вих-11 від 05.09.2011 року ОСОБА_1 міжрайонної прокуратури Харківської області та розпорядження ОСОБА_1 районної державної адміністрації Харківської області від 13.09.2011 року № 1953 про задоволення протесту є законними та правомірними.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 159-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України ОСОБА_1 окружний адміністративний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 до ОСОБА_1 районної державної адміністрації Харківської області, ОСОБА_1 міжрайонної прокуратури Харківської області, третя особа -Міськрайонне управління Держкомзему у м. Люботину та ОСОБА_1 районі про скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Постанова може бути оскаржена в ОСОБА_1 апеляційний адміністративний суд через ОСОБА_1 окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення, копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст виготовлено 30 січня 2012 року.

Суддя С.О. Чудних