Справа № 826/10283/15
Суддя: Романчук О.М.
Дата ухвалення: 2015-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

06 жовтня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого: Романчук О.М.,

Суддів: Глущенко Я.Б.,

Шелест С.Б.,

при секретарі Артюхіній М.А.,

розглянувши в судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 серпня 2015 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Медіаком Україна» до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання вимоги та рішення протиправними, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Медіаком Україна» звернулось до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у місті Києві про визнання протиправними та скасування податкової вимоги від 02.04.2015 № 4668-23, рішення про опис майна у податкову заставу від 02.04.2015 №810/26-58-25-01-23; зобов'язання вжити заходів щодо реєстрації припинення податкової застави майна позивача; зобов'язання зарахувати суму авансового внеску з податку на прибуток у зв'язку із виплатою дивідендів, сплаченого позивачем у вересні 2013 року в сумі 1 431 088 грн в рахунок зменшення суми податкових зобов'язань, що підлягають оплаті відповідно до податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 2013 рік; зобов'язання привести у відповідність дані інтегрованої картки платника податків ТОВ «Медіа ком Україна» до вимог Податкового кодексу України, а саме: здійснити коригування даних в картці шляхом зарахування суми авансового внеску з податку на прибуток у зв'язку із виплатою дивідендів сплаченого позивачем у вересні 2013 року у розмірі 204 706 грн. в рахунок зменшення суми податкових зобов'язань, що підлягають сплаті та збільшення існуючої переплати відповідно до поданої позивачем податкової декларації з податку на прибуток підприємств за 2014 рік; зобов'язання здійснити коригування даних в картці шляхом виключення відомостей про наявність податкового боргу за авансовим внеском з податку на прибуток у розмірі 812 241,20 грн. к тому числі 79 275,20 грн. пені.; повернення судового збору в сумі 1 989,99 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 серпня 2015 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними та скасовано податкову вимогу від 02.04.2015 №4668-23, рішення про опис майна у податкову заставу від 02.04.2015 №810/26-58-25-01-23 прийняті Державною податковою інспекцією у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві. Зобов'язано Державну податкову інспекцію у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві зарахувати суму авансового внеску з податку на прибуток у зв'язку із виплатою дивідендів сплаченого ТОВ «Медіаком Україна» у вересні 2013 року у розмірі 1 431 088 грн. в рахунок зменшення суми податкових зобов'язань, що підлягають сплаті відповідно до поданої ТОВ «Медіаком Україна» податкової декларації з податку на прибуток підприємств за 2013 рік. Зобов'язано Державну податкову інспекцію у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві здійснити коригування даних в інтегрованій картці платника податків ТОВ «Медіаком Україна» шляхом зарахування суми авансового внеску з податку на прибуток у зв'язку із виплатою дивідендів сплаченого позивачем у вересні 2013 року у розмірі 204 706 грн. в рахунок зменшення суми податкових зобов'язань, що підлягають сплаті та збільшення існуючої переплати відповідно до поданої ТОВ «Медіаком Україна» податкової декларації з податку на прибуток підприємств за 2014 рік. Зобов'язано Державну податкову інспекцію у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві здійснити коригування даних в інтегрованій картці платника податків ТОВ «Медіаком Україна» шляхом виключення відомостей про наявність податкового боргу за авансовим внеском з податку на прибуток у розмірі 812 241,20 грн. в тому числі 79 275,20 грн. пені. Відмовлено в задоволенні решти позовних вимог. Стягнуто з Державного бюджету України на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Медіаком Україна» понесені ним витрати по сплаті судового збору в сумі 1 989 (одна тисяча дев'ятсот вісімдесят дев'ять) грн. 88 коп.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу в якій просить її скасувати, та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ТОВ «Медіаком Україна» в Декларації з податку на прибуток за 2013 рік, як емітентом корпоративних прав, на суму нарахованого та сплаченого в вересні 2013 року авансового внеску з податку на прибуток при виплаті дивідендів у розмірі 1 431 088 грн зменшено суму авансових внесків податку на прибуток, що підлягають сплаті з березня 2014 року, а перевищення (залишок) в сумі 204 706 грн. враховано у зменшення податкових зобов'язань в податковій декларації з податку на прибуток за 2014 рік.

Також, протягом 2013 року ТОВ «Медіаком Україна» нараховано та сплачено щомісячні авансові внески з податку на прибуток на загальну суму 1 833 994 грн. та вказану суму враховано у зменшення нарахованої суми податку шляхом заповнення рядка 13.7 Додатка ЗП до Декларації за 2013 рік.

Отже, позивачем за 2013 рік було задекларовано податкові зобов'язання з податку на прибуток в сумі, меншій ніж сплата авансових внесків, внаслідок чого виникла переплата в розмірі 1 833 984 грн.

Листом від 25.02.2015 позивач звернувся до податкового органу про зарахування переплати в сумі 1 833 994 грн. з авансових внесків з податку на прибуток підприємства за 2013 рік в рахунок зменшення зобов'язань з авансових внесків за березень 2014 року - лютий 2015 року відповідно до п. 87.1 ст. 87 Податкового кодексу України.

В подальшому, за результатом декларування податку на прибуток підприємств за 2014 позивачем зменшено суму податку за рахунок залишку суми переплати за 2013 рік в розмірі 204 706 грн.

Податковим органом прийнято податкову вимогу від 02.04.2015 №4668-23 відповідно до якої сума податкового боргу позивача станом на 01.04.2015 за узгодженим грошовим зобов'язанням по авансовим внескам з податку на прибуток підприємств становить 812241,20 грн. (основний платіж 732 966 грн., пеня 79 275,20 грн.).

Також, податковим органом прийнято рішення про опис майна у податкову заставу від 02.04.2015 №810/26-58-25-01-23.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно пункту 49.2 статті 49 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є, відповідно до цього Кодексу незалежно від того, чи провадив такий платник податку господарську діяльність у звітному періоді.

Відповідно до пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України, у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, платники податку на прибуток (крім новостворених, виробників сільськогосподарської продукції, неприбуткових установ (організацій) та платників податків, у яких доходи, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, за останній річний звітний податковий період не перевищують 10 мільйонів гривень) щомісяця сплачують авансовий внесок з податку на прибуток у порядку і в строки, які встановлені для місячного податкового періоду, у розмірі не менше 1/12 нарахованої до сплати суми податку за попередній звітний (податковий) рік без подання податкової декларації.

Згідно підпункту 17.1.10 пункту 17.1 статті 17 Податкового кодексу України, платник податків має право на залік чи повернення надміру сплачених, а також надміру стягнутих сум податків та зборів, пені, штрафів у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до положень пунктів 43.3, 43.4 статті 43 Податкового кодексу України, обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми. Платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку.

В свою чергу, необхідно зазначити, що відповідно до пункту 87.1 статті 87 Податкового кодексу України, джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів. Джерелом самостійної сплати грошових зобов'язань з податку на додану вартість є суми коштів, що обліковуються в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, та джерела, зазначені в абзаці першому цього пункту. Сплата грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснена також за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника) або за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів.

Як вбачається з матеріалів справи, у позивача за результатами 2013 року сформувалась переплата з авансових внесків з податку на прибуток підприємств у розмірі 1 833 994грн.

Крім того, встановлено, що позивач подав до податкового органу заяви про зарахування вказаної переплати в рахунок зменшення зобов'язань з авансових внесків за березень 2014 року - лютий 2015 року відповідно до п.87.1 ст.87 Податкового кодексу України.

Крім того, відповідно до абзаців 5, 6 пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України, у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, на суму сплачених авансових внесків з податку на прибуток при виплаті дивідендів відповідно до пункту 153.3 статті 153 цього Кодексу (в тому числі за наслідками попередніх звітних (податкових) періодів) зменшується сума авансових внесків з податку на прибуток, визначених цим пунктом. Якщо сума авансових внесків з податку на прибуток, сплачена при виплаті дивідендів відповідно до пункту 153.3 статті 153 цього Кодексу, перевищує суму авансових внесків з податку на прибуток, визначених цим пунктом, сума перевищення зараховується у зменшення авансових внесків, визначених цим пунктом, у наступних звітних місяцях до повного її погашення.

Підсумовуючи викладене, якщо сума авансових внесків, сплачених у зв'язку із виплатою дивідендів (прирівняних до них платежів), перевищує суму податкових зобов'язань з податку на прибуток підприємств за 2013 рік, то платник податку може зменшувати суми щомісячних авансових внесків з даного податку, які підлягають сплаті у 2014 році, на суму такого перевищення до повного її погашення.

Відповідно до підпункту 153.3.4 пункту 153.3 статті 153 Податкового кодексу України, у разі якщо сума авансового внеску, попередньо сплаченого протягом звітного періоду, перевищує суму податкових зобов'язань підприємства - емітента корпоративних прав за податком на прибуток такого звітного періоду, сума такого перевищення переноситься у зменшення податкових зобов'язань наступного податкового періоду, а при отриманні від'ємного значення об'єкта оподаткування такого наступного періоду - на зменшення податкових зобов'язань майбутніх податкових періодів.

Авансовий внесок із податку, сплачений у зв'язку з нарахуванням/сплатою дивідендів, є невід'ємною частиною податку на прибуток та не може розцінюватися як податок, який справляється при репатріації дивідендів (їх сплаті на користь нерезидентів) відповідно до норм статті 160 цього Кодексу або чинних міжнародних договорів України (підпункт 153.3.8 пункту 153.3 статті 153 Податкового кодексу України).

Згідно форми декларації, сума авансу при виплаті дивідендів, на яку зменшується нарахований за результатами року податок відображається в рядку 13.5.1 додатку ЗП декларації, а сума перевищення, яка переноситься на зменшення податкових зобов'язань наступних звітних періодів у рядку 13.5.2 додатку ЗП декларації. А відтак, податкові зобов'язання платника податків нараховані за результатами 2013 року у рядку 11 декларації зменшуються на суму авансів сплачених при виплаті дивідендів (рядок 13.5.1 декларації).

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 14.04.2015 у справі № 810/5496/14.

Згідно ст. 57 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Платники податку на прибуток (крім новостворених, виробників сільськогосподарської продукції, неприбуткових установ (організацій) та платників податків, у яких доходи, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, за останній річний звітний податковий період не перевищують 10 мільйонів гривень) щомісяця сплачують авансовий внесок з податку на прибуток у порядку і в строки, які встановлені для місячного податкового періоду, у розмірі не менше 1/12 нарахованої до сплати суми податку за попередній звітний (податковий) рік без подання податкової декларації.

Таким чином, сума авансового внеску з податку на прибуток у зв'язку із виплатою позивачем дивідендів у вересні 2013 року в розмірі 1 431 088 грн. на підставі п.57.1 ст.57, п.87.1 ст.87, пп.17.1.10 п.17.1 ст.17 Податкового кодексу України зараховується в рахунок зменшення суми податкових зобов'язань, що підлягають сплаті відповідно до Податкової декларації з податку на прибуток підприємств за 2013 рік, що вказує на наявність підстав для задоволення позову у вказаній частині.

З огляду на вище викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач має податковий борг станом на 01.04.2015 за узгодженим грошовим зобов'язанням по авансовим внескам з податку на прибуток підприємств в розмірі 732 966 грн. є безпідставним та, також, вказує на протиправність нарахування позивачу пені в сумі 79 275,20 грн. по авансовим внескам з податку на прибуток підприємств.

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 України податкова вимога надсилається платнику податків лише у разі, коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, тобто коли у платника податків виникає податковий борг.

Згідно з підпунктом 3 п.89.3 ст. 89 Податкового кодексу України рішення керівника органу державної податкової служби про опис майна у податкову заставу пред'являється саме платнику податків, що має податковий борг.

Відповідно до пп. 14.1.175 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Оскільки грошове зобов'язання з авансових внесків з податку на прибуток зменшується за рахунок авансів сплачених при виплаті дивідендів отже податковий борг з авансових внесків за цей період у позивача не виникав і, відповідно, податкова вимога та рішення про опис майна були винесені відповідачем неправомірно, отже підлягають скасуванню.

В свою чергу, доводи апелянта спростовуються вищенаведеним, матеріалами справи та не відповідають вимогам чинного законодавства, а отже, не підлягають задоволенню.

Отже, судова колегія визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Виходячи із вимог ст. 71 КАС України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 200 КАС України - суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києв - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 20 серпня 2015- без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 06.10.2015 року.

Головуючий суддя: О.М. Романчук

Судді: Я.Б. Глущенко

С.Б.Шелест

Головуючий суддя Романчук О.М.

Судді: Шелест С.Б.

Глущенко Я.Б.