Справа № 826/7247/15
Суддя: Кузьменко В. В.
Дата ухвалення: 2015-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/7247/15 Головуючий у 1-й інстанції: Скочок Т.О. Суддя-доповідач: Кузьменко В. В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2015 року м. Київ

Колегія Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Кузьменко В. В.,

суддів Василенка Я.М., Степанюка А. Г.,

за участю секретаря Рипік О. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про скасування податкового повідомлення-рішення, за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 05.08.2015 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві про скасування податкового повідомлення-рішення від 01.12.2014 року №.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 05.08.2015 року позов задоволено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального права, та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В засідання з'явились учасники процесу.

Представник апелянта наполягав на задоволенні вимог апеляційної скарги та скасуванні оскаржуваної постанови.

Представник позивача просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 01.12.2014 року № є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що державною податковою інспекцією у Солом'янському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві, правонаступником якої наразі є ДПІ у Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві, проведено документальну позапланову невиїзну перевірку правильності обчислення повноти та своєчасності сплати податку на доходи фізичних осіб фізичною особою - платником податків ОСОБА_2 за період з 01.01.2013 року по 31.12.2013 року, за результатами якої складено акт від 29.10.2014 року №5443/26-58-17-01-17-НОМЕР_1 (далі - акт перевірки).

У акті контролюючим органом зроблено висновок про порушення ОСОБА_2 положень п. 138.1 ст. 138, пп. 164.2.9 п. 164.2 ст. 164, п. 170.2 ст. 170, п. 176.1 ст. 176 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI, зі змінами та доповненнями, в результаті чого останнім за період з 01.01.2013 року по 31.12.2013 року задекларовано дохід від продажу інвестиційного активу на суму 3 850 001,10 грн. та підтвердив понесені витрати на придбання інвестиційного активу на суму 0,00 грн., у зв'язку з чим його загальний оподаткований дохід за 2013 рік склав 3 850 001,00 грн.

Не погоджуючись з висновками, викладеними в акті перевірки, позивачем подано до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві заперечення на вказаний акт, розглянувши які контролюючий орган листом від 27.11.2014 року №1772/1/26-58-17-01-11 повідомив про залишення висновків акту перевірки без змін.

На підставі викладеного вище, ДПІ у Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві прийнято податкове повідомлення-рішення від 01.12.2014 року №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб у загальному розмірі 817 838,49 грн., з яких за основним платежем нараховано 654 270,79 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 163 567,70 грн.

Скориставшись правом на адміністративне (досудове) оскарження вищезазначеного податкового повідомлення-рішення, позивачем подано відповідні скарги, розглянувши які рішеннями Головного управління ДФС у м. Києві від 16.02.2015 року №468/Т/2615-10-08-16 про результати розгляду первинної скарги та ДФС України від 17.03.2015 року №2474/Т/99-99-10-01-03-14 про результати розгляду повторної скарги податкове повідомлення-рішення від 01.12.2014 року № залишено без змін, а скарги ОСОБА_2 - без задоволення.

Вважаючи вказане податкове повідомлення-рішення протиправним позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до пп. 170.2.1 п. 170.2 ст. 170 ПК України, облік загального фінансового результату операцій з інвестиційними активами ведеться платником податку самостійно, окремо від інших доходів і витрат. Для цілей оподаткування інвестиційного прибутку звітним періодом вважається календарний рік.

Згідно з пп. 170.2.2 п. 170.2 ст. 170 ПК України, інвестиційний прибуток розраховується як позитивна різниця між доходом, отриманим платником податку від продажу окремого інвестиційного активу, та його вартістю, що визначається із суми витрат на придбання такого активу з урахуванням норм підпунктів 170.2.4 - 170.2.6 цього пункту (крім операцій з деривативами).

До складу загального річного оподатковуваного доходу платника податку включається позитивне значення загального фінансового результату операцій з інвестиційними активами за наслідками такого звітного (податкового) року (п. 170.2.6 п. 170.2 ст. 170 ПК України).

З досліджених судовою колегією матеріалів справи вбачається, що позивачем подано до контролюючого органу податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2013 рік, до якої додано розрахунок податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб, отриманих від операцій з інвестиційними активами за 2013 рік (додаток 3 до декларації), згідно якої сума доходу, отриманого від продажу інвестиційного активу (частка в статутному капіталі 33% ТОВ «Калкан Тур», згідно договору купівлі-продажу від 11.07.2013 року), складає 3 850 001,10 грн., а сума витрат на придбання вказаного інвестиційного акту - 3 850 001,10 грн., з огляду на що фінансовий результат операцій з інвестиційними активами складає 0,00 грн.

У відповідності до договорів купівлі-продажу корпоративних прав Товариства з обмеженою відповідальністю «Калкан Тур» від 14.03.2011 року укладених між позивачем (Покупець) та гр. ОСОБА_3, гр. ОСОБА_4 та гр. ОСОБА_5 (Продавці), позивачем набуто право власності на корпоративні права у розмірі 9% відсотків у статутному фонді ТОВ «Калкан Тур» за ціною 1 050 000,00 грн., у розмірі 10% за ціною 1 166 667,00 грн. та 14% за ціною 1 633 333,80 грн. відповідно, що у загальному розмірі складає 33% за ціною 3 850 001,10 грн.

На підтвердження здійснення оплати корпоративних прав, придбаних позивачем за вищезазначеними договорами купівлі-продажу корпоративних прав ТОВ «Калкан Тур» від 14.03.2011 року, позивачем надано суду копії розписок гр. ОСОБА_3, гр. ОСОБА_4 та гр. ОСОБА_5, якими підтверджено, що останніми отримано від ОСОБА_2 в рахунок оплати проданих ними корпоративних прав ТОВ «Калкан Тур» у розмірі 9% 1 050 000,00 грн., у розмірі 10% 1 166 667,00 грн. та 14% 1 633 333,80 грн. відповідно.

Крім того, у відповідності до відповіді приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Дубенко К.Є. (попереднє прізвище - Ємець) за вих. №65/01-16 від 21.07.2015 року на судовий запит від 10.06.2015 року, останньою повідомлено, що 18.03.2011 року нею було посвідчено справжність підписів на заявах ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, на підтвердження чого надано копію витягу з реєстру для реєстрації нотаріальних дій за 2011 року, в якому зазначено про засвідчення справжності підписів гр. ОСОБА_3, гр. ОСОБА_4 та гр. ОСОБА_5 у розмірах 9%, 10% та 14% у статутному капіталі ТОВ «Калкан Тур» на користь ОСОБА_2

При цьому, у відповідності до договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Калкан Тур» від 11.07.2013 року, укладеного між позивачем (Продавець) та гр. ОСОБА_3 (Покупець), позивачем передано належну йому у статутному капіталі ТОВ «Калкан Тур» частки, яка складає 33% за ціною 3 850 001,10 грн.

З наведеного вбачається, що відповідачем необґрунтовано донараховано податок на доходи фізичних осіб за 2013 рік, у відповідності до оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, оскільки дохід від відчуження частки у статутному капіталі ТОВ «Калкан Тур», який розраховується як позитивна різниця між доходом, отриманим платником податку від продажу окремого інвестиційного активу, та його вартістю, що визначається із суми витрат на придбання такого активу, що і було зроблено позивачем під час подання податкової декларації про майновий стан і доходи за 2013 рік, складає 0,00 грн., у зв'язку з тим що сума витрат на придання та доходу, отриманого позивачем від продажу останнього, є однаковими.

Отже, як вірно зазначив суд першої інстанції, оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 01.12.2014 року № є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Доводи, наведені відповідачем в апеляційній скарзі, викладеного не спростовують, а тому колегією суддів відхиляються.

Перевіривши мотивування судового рішення та доводи апеляційної скарги, відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду, врахувавши ст. 8 КАС України, відповідно до якої суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку стосовно задоволення позовних вимог, через що постанову суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 8, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, п. 2, 3, 4, 5, 6, 9 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20.05.2013 року № 7 колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 05.08.2015 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про скасування податкового повідомлення-рішення - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 05.08.2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів, з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: В. В. Кузьменко

Судді: Я.М. Василенко

А.Г. Степанюк

Повний текст ухвали виготовлено 06.10.2015 року.

Головуючий суддя Кузьменко В. В.

Судді: Василенко Я.М.

Степанюк А.Г.