Справа № 591/5262/15-а
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2015-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2015 р.Справа № 591/5262/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Ральченка І.М.

Суддів: Бершова Г.Є. , Катунова В.В. ,

при секретарі судового засідання - Кудіній Я. Г.,

за участю сторін:

позивача - ОСОБА_1,

представника третьої особи - ОСОБА_2.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 03.09.2015р. по справі № 591/5262/15-а

за позовом ОСОБА_1

до Сумської міської ради , Департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради , Виконавчого комітету Сумської міської ради третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕкоЕксім"

про скасування рішень та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

24.07.2015 року ОСОБА_1 звернувся до Зарічниого районного суду м. Суми з позовом, у якому просив визнати протиправними та скасувати рішення Сумської міської ради від 02.04.2003 року № 417-МР «Про вилучення та надання земельних ділянок підприємствам, установам, організаціям та громадянам, та попереднє погодження місця розташування обєктів», яким було надано ТОВ «ЕкоЕксім» під будівництво житлового будинку земельну ділянку площею 0,3161 га за рахунок зміни цільового призначення терміном на 10 років; від 30.01.2013 року № 2076-МР «Про поновлення договорів оренди земельних ділянок підприємствам, установам, організаціям», яким було поновлено договір оренди земельної ділянки ТОВ «ЕкоЕксім» строком на два роки; від 19.06.2013 року № 2468-МР «Про внесення змін до деяких пунктів рішень Сумської міської ради»; від 14.05.2014 року № 3273-МР «Про поновлення договорів оренди земельних ділянок підприємствам, установам, організаціям», яким було поновлено договір оренди земельної ділянки ТОВ «ЕкоЕксім» з 31.01.2015 року до 31.12.2016 року. Просив скасувати адміністративний договір оренди земельної ділянки між Сумською міською радою та ТОВ «ЕкоЕксім» від 03.08.2003 року № 1024. Просив також зобовязати департамент містобудування та земельних відносин Сумської міської ради утриматися від розробки проекту рішення Сумської міської ради щодо зміни цільового призначення земельної ділянки за адресою м. Суми, пров. Інститутський, 34 до надання орендарем всіх необхідних документів відповідно до чинного законодавства України.

Зарічний районний суд м. Суми ухвалою від 03.09.2015 року залишив без розгляду позовні вимоги.

ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті ухвали норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а саме було застосовано ст. 100 КАС України, яку не належало застосовувати в даній ситуації. Разом з тим, апелянт зазначає, що суд першої інстанції неповністю зясував обставини справи та дійшов висновків, які не відповідають дійсним обставинам справи.

У судовому засіданні позивач підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити, скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідачі у судове засідання не прибули, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення позивача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Як встановлено судовим розглядом, позивачу було відомо про обставини, на які він посилається в позові, ще в 2013 році. Зокрема, він пояснив суду, що дійсно 24.04.2013 року звертався до прокуратури про порушення його прав як суміжного землевласника (а.с.100), а також поставив свій підпис під спільною заявою мешканців будинку до народного депутата від 30.05.2014 року, але на той час, по-перше, йому не було відомо про порушення, на які він послався у своєму позові, а по-друге, в 2013 році будівництво будинку на деякий період було заморожене, і поновлено лише в червні 2014 року.

Приймаючи рішення про залишення без розгляду позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущений строк звернення до адміністративного суду, визначений ст. 99 КАС України.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком з наступних підстав.

Згідно з частиною першої статті 107 КАС України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи:

1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність;

2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником);

3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу;

4) належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства;

5) подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними);

6) немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Тобто, перед зясуванням питання дотримання позивачем строку звернення до суду (п.5 ч.1 ст. 107 КАС України) суддя мав визначитися чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства (п.4 ч.1 ст. 107 КАС України).

У постанові від 17 лютого 2015 року по справі №21-551а14 колегія суддів Судової палати в адміністративних справах і Судової палати у господарських справах Верховного Суду України дійшла висновку, що у разі прийняття суб'єктом владних повноважень рішення про передачу земельних ділянок у власність чи оренду (тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після його реалізації) подальше оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою спірної земельної ділянки має вирішуватися у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про цивільне право.

Отже, якщо буде з'ясовано, що спірні правовідносини у даній справі є цивільно-правовими, а не публічно-правовими, то строк позовної давності буде визначатися на підставі відповідних норм цивільного законодавства.

Таким чином, висновок суду першої інстанції щодо пропущення позивачем строку звернення до суду, визначеного ст. 99 КАС зроблений передчасно через неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, а тому на підставі п.1 ч.1 ст. 204 КАС ухвала Зарічного районного суду м. Суми від 03.09.2015 року підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 204, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 03.09.2015 року по справі № 591/5262/15-а скасувати з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_3
Судді ОСОБА_4 ОСОБА_5

Повний текст ухвали виготовлений 05.10.2015 р.