Справа № 2а-3752/10
Суддя: Старунський Д.М.
Дата ухвалення: 2011-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2011 р. Справа № 35420/10

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Багрія В.М., Заверухи О.Б.,

при секретарі судового засідання Луцак І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Тернопільської обласної ради на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 4 жовтня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Тернопільської обласної ради про скасування розпорядження голови, поновлення на роботі, виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 25.08.2010 року звернувся до суду із адміністративним позовом до Тернопільської обласної ради про скасування розпорядження голови Тернопільської обласної ради №20-к від 10.02.2010 року про звільнення його з посади головного спеціаліста секретаріату голови та заступників голови Тернопільської обласної ради (патронатна служба на правах відділу), поновлення на роботі, виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди в сумі 10000 грн.

Позовні вимоги мотивує тим, що звільнення з роботи працівника патронантної служби з підстав, передбачених ст.20 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», тобто внаслідок зміни керівника органах місцевого самоврядування можливе лише одразу після обрання нового керівника на вказану посаду, а не через рік після цього (обрання нового складу Тернопільської обласної ради та його керівника відбулося в березні 2009 року).

Крім того, його було звільнено під час його тимчасової непрацездатності, йому не видано трудову книжку, а також звільнено з посади, що не передбачена штатним розписом, як патронатна служба.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 4 жовтня 2010 року позов задоволено частково. Скасовано розпорядження голови Тернопільської обласної ради від 10 лютого 2010 року № 20-к про звільнення ОСОБА_1 з роботи відповідно до ст.20 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

Поновлено ОСОБА_1 на роботі на посаді головного спеціаліста секретаріату голови та заступників голови Тернопільської обласної ради (патронатна служба на правах відділу) з 12 лютого 2010 року. Зобовязано Тернопільську обласну раду нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 12 лютого 2010 року по 4 жовтня 2010 року. Стягнуто з Тернопільської обласної ради в користь ОСОБА_1 2 000,00 гривень моральної шкоди. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції Тернопільська обласна рада оскаржила його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 4 жовтня 2010 року скасувати і прийняти нове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що прийняте рішення є необґрунтованим, так як застосування ст.20 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» немає часових обмежень. Згідно режиму роботи на 12.02.2010 року (до 16.00 год.) позивач був звільнений під час знаходження на роботі , а не перебування на лікарняному. Трудову книжку позивачу не видано із-за її відсутності в обласній раді, так як позивач її тримає на руках.

Апелянт вважає, що покладені в основу тверджень і висновків суду першої інстанції роз'яснення у листі Головного управління державної служби України від 19 березня 2010 року №1791/12-10 є помилковими, так як ст. 6 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» визначено, що консультативне та методичне забезпечення служби в органах місцевого самоврядування здійснюється центральним органом виконавчої влади з питань державної служби , але з умовою урахування вимог чинного законодавства про місцеве самоврядування в Україні.

У пункті 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» передбачено, що на органи і посадових осіб місцевого самоврядування поширюється дія Закону України «Про державну службу», але лише в тій частині, яка не суперечить Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», цьому Закону та іншим законам України, що регулюють діяльність місцевого самоврядування.

Таким чином, на органи і посадових осіб місцевого самоврядування поширюється дія певних норм Закону України «Про державну службу» у розумінні виключно як закону, тобто - акту законодавства.

Водночас, у листі Головного управління державної служби України від 19 березня 2010 року №1791/12-10 роз'яснюються і довільно поширюються на посадових осіб місцевого самоврядування норми пункту 8 Порядку перебування на державній службі працівників патронатної служби членів Кабінету Міністрів України та голів місцевих державних адміністрацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 травня 1999 року № 851.

При цьому ОСОБА_2 управління державної служби України не враховуються та не беруться до уваги норми Законів України «Про місцеве самоврядування в Україні» і «Про службу в органах місцевого самоврядування», згідно з якими на відповідних посадах в органах місцевого самоврядування працюють не державні службовці, а особи з правовим статусом посадових осіб місцевого самоврядування.

Крім того, судом першої інстанції не взято до уваги, що постанови Кабінету Міністрів України не є актами законодавства, а лише підзаконними нормативно-правовими актами і на цій підставі вони не належать до тих актів законодавства, дія яких може поширюватися на органи і посадових осіб місцевого самоврядування в силу пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», а лист Головного управління державної служби України за юридичною силою взагалі не є нормативно-правовим актом.

На вказаних підставах надані роз'яснення Головного управління державної служби України в жодному разі не можуть бути використані для застосування судом наведених у ньому норм в якості правомірної підстави припинення служби в органах місцевого самоврядування працівників патронатної служби виконавчих апаратів обласних рад, які за своїм правовим статусом не є державними службовцями.

При апеляційному розгляді представники відповідача апеляційну скаргу підтримали з зазначених в ній підстав.

Позивач вимоги апеляційної скарги заперечив, вважаючи прийняте рішення законним та обґрунтованим.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, дослідивши наявні в справі матеріали та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін з таких підстав.

Згідно п.1 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення його чинності можуть бути розірванні власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Відповідно до ч.3 ст.40 КЗпП України не допускається звільнення працівників з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності. Це правило не поширюється на випадок повної ліквідації підприємства, установи, організації.

Відповідно до ст.20 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» крім загальних підстав, передбачених Кодексом законів про працю України, служба в органах місцевого самоврядування припиняється на підставі і в порядку, визначених Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», цим та іншими законами України. Перевибори сільських, селищних, міських голів, зміна керівників органів місцевого самоврядування не є підставою для припинення служби посадовими особами виконавчих органів рад, їх секретаріатів, крім працівників патронатної служби.

Консультативне та методичне забезпечення служби в органах місцевого самоврядування здійснюється центральним органом виконавчої влади з питань державної служби , але з умовою урахування вимог чинного законодавства про місцеве самоврядування в Україні (ст.6 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування»).

На звернення позивача ОСОБА_2 управління державної служби України від 19 березня 2010 року №1791/12-10 роз'яснило з посиланням на п. 8 Порядку перебування на державній службі працівників патронатної служби членів Кабінету Міністрів України та голів місцевих державних адміністрацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 травня 1999 року № 851, що звільнення з посади патронатної служби на підставі ст.20 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» у звязку з перевиборами голови обласної ради можливе відразу після обрання керівника органу місцевого самоврядування, а не через рік, тому звільнення позивача з 12.02.2010 року мало відбуватися при наявності інших підстав, визначених законодавством.

Відповідно до пункту 8 Порядку перебування на державній службі працівників патронатної служби членів Кабінету Міністрів України та голів місцевих державних адміністрацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 травня 1999 року №851, крім загальних підстав, передбачених Кодексом законів про працю України, державні службовці патронатної служби можуть бути звільнені у разі зміни керівника або складу державного органу. У цьому випадку в трудовій книжці робиться запис з посиланням на пункт 1 статті 40 Кодексу законів про працю України. Про наступне звільнення працівник не попереджається.

Вищевказані розяснення порядку звільнення посадових осіб державної служби щодо патронатної служби, на думку колегії суддів, не суперечить вимогам Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», а тому можуть бути застосовані до посадових осіб патронатної служби органів місцевого самоврядування, зокрема, до позивача.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що звільнення позивача проведено із порушеннями вимог трудового законодавства та законодавства про державну службу та службу в органах місцевого самоврядування.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, позаяк він відповідає нормам матеріального права та дослідженим в судовому засіданні доказам.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 з 18.03.2008 року працював на посаді головного спеціаліста секретаріату голови та заступників голови Тернопільської обласної ради ( патронатна служба на правах відділу).( розпорядження голови Тернопільської обласної ради № 67-к від 18.03.2008 року).

Згідно штатного розпису від 30.05.2006 року, яким було затверджено структуру виконавчого апарату Тернопільської обласної ради його посада називалась «головний спеціаліст з питань роботи із зверненнями громадян». .

У березні 2009 року на позачергових виборах до обласної ради головою обласної ради обраний представник ВО «Свобода» ОСОБА_3

Рішенням двадцять першої сесії пятого скликання Тернопільської обласної ради від 07.05.2009 року № 553 затверджено структуру виконавчого апарату Тернопільської обласної ради, обраної на позачергових виборах 15 березня 2009 року, згідно якої посада головного спеціаліста, яку займав позивач, відсутня серед посад відділу забезпечення діяльності керівництва Тернопільської обласної ради (на правах патронатної служби), а «головний спеціаліст з питань прийому та розгляду звернень громадян» передбачений у відділі діловодства та контролю.

Колегія суддів зазначає, що в судовому засіданні не здобуто доказів щодо переводу позивача у встановленому порядку з займаної посади у новостворений відділ патронатної служби (відділ забезпечення діяльності керівництва Тернопільської обласної ради (на правах патронатної служби) з часу його створення.

Згідно розпорядження голови обласної ради ОСОБА_3 №20-к від 10 лютого 2010 року ОСОБА_1 звільнено з роботи з посади головного спеціаліста секретаріату голови та заступників голови Тернопільської обласної ради (патронатна служба на правах відділу) 12 лютого 2010 року, відповідно до ст.20 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», у зв'язку із зміною керівника органу місцевого самоврядування.

Таким чином, позивача було звільнено, як працівника патронатної служби, з посади, яка згідно штатного розпису виконавчого апарату Тернопільської обласної ради від 07.05.2009 року уже не перебувала в патронатній службі, що суперечить ст.20 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

З копії листка непрацездатності серії АБР № 176896 вбачається, що на момент звільнення з 12.02. по 24.02.2010 року ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні.

Розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу не може бути визнано обґрунтованим, якщо в день звільнення працівнику видано лікарняний листок, а тому посилання апелянта на особливий режим роботи 12.02.20010 року (до 16.00 год.) юридичного значення не мають,так як листок непрацездатності позивачу видано у день його звільнення-12.02.2010 року.

Щодо трудової книжки позивача, колегія суддів зазначає, що згідно Постанови Кабінету Міністрів України №301 від 1993 року (із змінами та доповненнями) трудові книжки зберігаються на підприємствах, установах, і організаціях, як документи суворої звітності, а при звільненні працівника трудова книжка видається йому під розписку в журналі обліку і відповідальність за організацію ведення, обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

В судовому засіданні відповідач не представив суду для огляду ні трудову книжку ні журнал обліку трудових книжок, що також є порушенням порядку звільнення позивача

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний спір, правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін, якщо визнає що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 195, 196, 198 п.1, 200, 205 ч.1 п.1, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Тернопільської обласної ради залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 4 жовтня 2010 року у справі №2а-3752/10 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу може бути подано касаційну скаргу безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили, а в разі складання ухвали в повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України з дня складання ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя Д.М. Старунський

Судді В.М. Багрій

ОСОБА_4

Ухвала у повному обсязі складена 22.03.2011 року.