Справа № 826/14946/15
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2015-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В., при секретарі судового засідання Новик В.М., за участю представників сторін, розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом

товариства з обмеженою відповідальністю «Плей БТЛ»

до

державної податкової інспекції у Деснянському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві

На підставі частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні 28 вересня 2015 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Виготовлення постанови у повному обсязі відкладено, про що повідомлено осіб, які брали участь у розгляді справи, з урахуванням вимог частини другої статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України. Під час проголошення вступної та резолютивної частин постанови сторонам роз’яснено зміст судового рішення, порядок і строк його оскарження, а також порядок отримання повного тексту постанови, визначеного статтею 167 Кодексу адміністративного судочинства України,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що висновки контролюючого органу, які покладені в основу оскаржуваного податкового повідомлення-рішення є необґрунтованими та такими, що не відповідають дійсним обставинам справи, оскільки перевіряємі фінансово-господарські операції позивача з відповідними контрагентами є реальними, що підтверджується, за твердженнями останнього, належним чином оформленою первинною документацією.

Представник відповідача під час судового розгляду справи проти задоволення позовних вимог заперечував, вказавши на обґрунтованість висновків акту перевірки та прийнятого на його підставі оскаржуваного податкового повідомлення-рішення з посиланням на не підтвердження реальності (товарності) фінансово-господарських операцій позивача з вказаними в акті перевірці контрагентами.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,

ВСТАНОВИВ:

Державною податковою інспекцією у Деснянському районі Головного управління ДФС у м.Києві проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Плей БТЛ» з питань дотримання вимог податкового законодавства про здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з підприємствами ПП «Век Хортиця», ПП «Львівопттрейд», ПП «Дніпро-Індустрі», ПП «Спецбуд Технологія», ПП «Ідеал Маркетинг», ТОВ «Франківські сучасні технології», ПП «ВКФ «Авента», ПП «Мегаджоб».

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Згідно з пунктом 198.1 статті 198 Податкового кодексу України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду, зокрема, у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно з пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно з абзацом 11 статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинний документ – документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо – безпосередньо після її закінчення.

Відповідно до абзацу другого пункту 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за номером 168/704, господарські операції – це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством.

Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції. Зазначена позиція суду узгоджується із позицією Вищого адміністративного суду України, викладеною у листі від 02.06.2011 №742/11/13-11.

Як вбачається зі змісту акту перевірки, контролюючим органом за результатом проведення останньої виявлено порушення податкового законодавства за результатами взаємовідносин з ПП «Век Хортиця» (колишня назва ПП «Універсал Будтрест»), ПП «Дніпро-Індустрі» (колишня назва ПП «БК «Атріум-Сервіс»), ПП «Ідеал Маркетинг» (колишня назва ПП «Торгівельна компанія «Амада»), ТОВ «Франківські сучасні технології» (колишня назва ТОВ «Спецконсалт») та ПП «ВКФ «Авента».

Аналізуючи первинні документи, на підставі яких позивачем сформовані дані свого податкового обліку за взаємовідносинами із названими контрагентами, на предмет їх відповідності вимогам чинного законодавства, суд наголошує на наступному.

Взаємовідносини з ПП «Універсал Будтрест».

У відповідності до матеріалів справи, між позивачем (Замовник) та ПП «Універсал Будтрест» укладено договір №УБ-01/07-14 на виконання робіт від 01.07.2014, згідно умов якого Виконавець зобов’язується за завданням Замовника своїми та/або залученими силами виконати роботи з улаштування фальшпідлоги на умовах, визначених цим договором, а Замовник зобов’язується прийняти та оплатити роботи в порядку, передбаченому цим договором.

Найменування, види, кількість матеріалів, у тому числі комплектуючих, супутніх та закладних матеріалів, що застосовуються для виконання робіт згідно з цим договором, вартість робіт по улаштуванню фальшпідлоги сторони визначають у додатках до договору, що є його від’ємною частиною (пункт 1.3 даного договору).

Місце виконання робіт – приміщення офісних будівель за адресою м. Київ, Печерський район, Лабораторний провулок, 12, поверх 1, 4 – 454,3 кв.м (пункт 1.4 даного договору).

Додатковою угодою від 31.10.2014 №1 до договору №УБ-01/07-14 сторони визначили, що Виконавець зобов’язується за завданням Замовника своїми та або залученими силами виконати роботи з улаштування килимового покриття на умовах, визначених цією угодою, а Замовник зобов’язується прийняти та оплатити роботи в порядку, передбаченому цією угодою.

Найменування, види, кількість матеріалів, у тому числі комплектуючих, супутніх та закладних матеріалів, що застосовуються для виконання робіт згідно з цим договором, вартість робіт по улаштуванню килимового покриття сторони можуть зазначати у додатках, що є від’ємною частиною угоди (пункт 1.3 додаткової угоди).

Найменування, місце виконання робіт та адреса: ремонтно-будівельні роботи в ТРЦ «Гулівер», що знаходиться за адресою: м. Київ, площа Спортивна, 1-а, поверхи 32, 33.

На підтвердження виконання робіт за договором №УБ-01/07-14 на виконання робіт від 01.07.2014 позивачем надано суду копії податкової накладної, акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) та акту приймання виконаних ремонтно-будівельних робіт за липень 2014 року.

Взаємовідносини з ПП «БК «Атріум-Сервіс».

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем (Замовник) та ПП «БК «Атріум-Сервіс» (Виконавець) укладено договір №БК-30/06-14 на виконання робіт від 30.06.2014, згідно умов якого Виконавець зобов’язується за завданням Замовника своїми та/або залученими силами виконати роботи з улаштування фальшпідлоги на умовах, визначених цим договором, а Замовник зобов’язується прийняти та оплатити роботи в порядку, передбаченому цим договором.

Найменування, види, кількість матеріалів, у тому числі комплектуючих, супутніх та закладних матеріалів, що застосовуються для виконання робіт згідно з цим договором, вартість робіт по улаштуванню килимового покриття сторони зазначають у додатках до договору, що є від’ємною частиною (пункт 1.3 даного договору).

Місце виконання робіт – приміщення офісних будівель за адресою м. Київ, Печерський район, Лабораторний провулок, 12, поверх 2, 3 – 2226,1 кв.м (пункт 1.4 даного договору).

Додатковою угодою від 31.07.2014 №1 до договору №БК-30/06-14 на виконання робіт сторони погодили, що Виконавець за завданням Замовника бере на себе зобов’язання виконати додаткові ремонтно-будівельні роботи на об’єкті – приміщення офісних будівель за адресою м. Київ, Печерський район, Лабораторний провулок, 12, поверх 2,3 по улаштуванню фальш підлоги та коврового покриття, а також роботи по улаштування коврового покриття на об’єкті – приміщення на 32, 33 поверсі торгово-офісного комплексу «Гулівер» за адресою м. Київ, Печерський район, пл.Спортивна, 1-а, а Замовник зобов’язаний прийняти належно виконі роботи та оплатити їх на узгоджених між сторонами умовах. Обсяг робіт: комплекс «Гулівер» (Спортивна, 1-а) – загальна площа 2440 кв.м та приміщення офісних будівель (Лабораторний пров. 12) – 1214 кв.м.

На підтвердження виконання робіт за договором №БК-30/06-14 на виконання робіт від 30.06.2014 позивачем надано суду копії податкових накладних, актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) та актів приймання виконаних ремонтно-будівельних робіт.

Взаємовідносини з ПП «Торгівельна компанія «Амада».

У відповідності до матеріалів справи, між позивачем (Замовник) та ПП «Торгівельна компанія «Амада» (Виконавець) укладено договір №РП-3004/3 надання послуг від 02.09.2013, згідно якого Виконавець за завданням Замовника своїми та/або залученими силами надає рекламні послуги, а Замовник приймає та оплачує їх на умовах цього договору.

Конкретні види, опис, характеристики, умови, місце та строки надання послуг, їх вартість та порядок оплати сторони визначають у додатках до цього договору, які є його невід’ємною частиною (пункт 1.2 договору).

Ціна договору складається з сум усіх додаткових угод. Вартість конкретних видів послуг зазначається у додатках до цього договору (пункт 2.1 договору).

Порядок та строки надання узгоджених послуг, технічні умови розробки дизайну, кольоропроб, оригінал-макетів, фотоматеріалів та інших зображень, креслень, графіків, написів, текстів тощо, місця проведення рекламних заходів, інші умови сторони визначають у додатках до цього договору (пункт 3.2 договору).

На підтвердження надання послуг за договором №РП-3004/3 надання послуг від 02.09.2013 позивачем надано суду копії актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) та податкових накладних.

Взаємовідносини з ТОВ «Спецконсалт».

Між позивачем (Замовник) та ТОВ «Спецконсалт» (Виконавець) укладено договір №050813-1 про надання послуг від 05.08.2013, яким сторони передбачили, що Виконавець за завданням Замовника бере на себе зобов’язання по наданню (виконанню) рекламних послуг (робіт), що мають на меті залучення потенційних покупців різних торговельних марок відповідно до умов та вимог цього договору, а Замовник бере на себе зобов’язання прийняти від Виконавця належно надані послуги та оплатити їх відповідно до умов цього договору.

Конкретні види послуг, їх вартість та порядок і строки оплати, характеристики, строки надання тощо зазначаються сторонами у додатках до цього договору, що є його від’ємними частинами (пункт 1.3 даного договору).

Вартість послуг та порядок їх оплати визначається сторонами у відповідних додатках до цього договору. Замовник сплачує Виконавцеві вартість послуг на підставі його рахунків та актів приймання (пункти 3.1 та 3.2 даного договору).

Також, між позивачем (Покупець) та ТОВ «Спецконсалт» (Продавець) укладено договір №0508-03 поставки від 05.08.2013, згідно умов якого Продавець передає у власність Покупця товари, а Покупець приймає та оплачує їх на умовах цього договору. Перелік товарів, їх види, опис, характеристики, кількість, ціна визначається сторонами у специфікаціях, що є додатками до договору, та у видаткових накладних.

На підтвердження виконання умов вказаних договорів позивачем надано суду копії податкових накладних, видаткових накладних та актів здачі-прийняття робіт (надання послуг).

Взаємовідносини з ПП «ВКФ «Авента».

Між позивачем (Замовник) та ПП «ВКФ «Авента» (Виконавець) укладено договір №2404-14 про надання послуг від 24.04.2014, згідно якого Виконавець за завданням Замовника бере на себе зобов’язання своїми та/або залученими силами, з використанням свого та/або залученого обладнання, матеріалів, засобів, інструментів надати послуги щодо організації проведення рекламних акцій, конференцій, семінарів, виготовлення поліграфічної та іншої продукції, а Замовник бере на себе зобов’язання прийняти надані послуги та оплатити їх згідно з умовами цього договору. Детальний склад послуг, їх місце та час надання, вартість зазначаються сторонами у додаткових угодах до цього договору.

На підтвердження надання послуг за договором №2404-14 про надання послуг від 24.04.2014 позивачем надано суду копії додатків до договору, додаткової угоди №1 від 20.05.2014, додаткової угоди №2 від 03.06.2014, актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) та податкових накладних.

Проаналізувавши доводи сторін та перевіривши первинні документи позивача на предмет відображення ними дійсного виконання господарських зобов'язань за названими договорами, руху активів в процесі здійснення господарських взаємовідносин із наведеними вище котрагентами, суд наголошує на тому, що позивачем не доведено суду економічної та ділової доцільності відповідних господарських відносин та безпосередньо самого руху активів в процесі здійснення відповідних господарських взаємовідносин.

Так, суд звертає увагу, що позивачем в обґрунтування власної позиції не надано суду належних доказів оплати виконаних контрагентами робіт, оскільки наявна у матеріалах справи виписка банку не містить відбитку печатки банку на підтвердження достовірності останньої.

Також, позивачем не надано суду визначеної договорами первинної документації, яка мала супроводжувати відповідну господарську операцію, як: завдання замовника, рахунки-фактури, погоджувальна документація/листування, видаткові накладні, відсутні товарно-транспортні накладні, а також результати рекламних послуг (розроблені проекти дизайну, оригінал-макети, фотоматеріали тощо). Позивачем не конкретизовано засобів передачі інформації та матеріалів, необхідних для надання послуг та виконання робіт.

Під час судового розгляду справи позивачем не обгрунтовано ділової та економічної доцільності відповідних взаємовідносин, зокрема, з питань рекламних послуг, з огляду на те, що основним видом діяльності саме позивача є надання відповідних послуг.

Не наведено позивачем і суду доказів щодо використання результатів відповідних послуг у власній господарській діяльності.

Слід також зазначити, що з переважної більшості наявних у матеріалах справи копій первинної документації, складеної за результатами фінансово-господарських операцій, не вбачається наявності на останніх відбитку печатки сторін (як на договорах, актах здачі-прийняття робіт (надання послуг), податкових накладних).

Водночас, у відповідності до правової позиції Вищого адміністративного суду України, викладеної у листі від 02.06.2011 №742/11/13-11, податковий кредит для цілей визначення об’єкта оподаткування податком на додану вартість має бути фактично здійснений і підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

При цьому, з метою встановлення реальності (товарності) відповідної фінансово-господарської операції дослідженню підлягає наявність у покупця розумної економічної причини участі у відповідній фінансово-господарській операції.

Так, згідно підпункту 14.1.231 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, розумна економічна причина (ділова мета) – причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

В свою чергу, позивачем на підтвердження наявності в останнього розумної економічної причини (ділової мети) не надано суду відповідних доказів та пояснень, а також не зазначено причин неможливості їхнього подання.

За таких обставин, позивачем не надано суду доказів, що дані податкового обліку сформовані ним на підставі належних первинних документів, які відповідають вимогам закону і відображають рух активів в процесі здійснення господарської операції.

Зазначене, а також відсутність документів щодо руху активів в процесі здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентами, підтверджують висновки контролюючого органу, що взаємовідносини позивача із названим контрагентом направлені на проведення транзитних фінансових потоків, спрямованих на здійснення операцій надання податкової вигоди третім особам з метою штучного формування податкового кредиту, а відтак порушення фіскальних інтересів держави.

Таким чином, позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат за наслідками відмови у задоволенні позову, суд наголошує на наступному.

Згідно з частиною першою статті 87 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Згідно з приписами статті 4 Закону України «Про судовий збір» у редакції, яка діяла станом на момент звернення позивача з даним позовом, за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру судовий збір становить 2 відсотки розміру майнових вимог, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 4 розмірів мінімальної заробітної плати. Під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.

Враховуючи сплачену позивачем при зверненні до суду суму судового збору у розмірі 463,50 грн., з позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі у розмірі 4 171,50 грн. (4635грн. - 463, 50 грн.).

Згідно з вимогами статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, керуючись статтями 69-71, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволені позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Літвінова А.В.

Повний текст постанови складено 05.10.2015