Справа № 22-а-23359/11
Суддя: Голуб С. А.
Дата ухвалення: 2011-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Приходька К.П., суддів: Голуб С.А., Таргоній Д.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні апеляційного суду Київської області адміністративну справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України у Богуславському районі Київської області на рішення Богуславського районного суду Київської області від 24 червня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Богуславському районі Київської області, про перерахунок пенсії та стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2009 року позивач звернувся до суду з позовом про перерахунок раніше призначеної додаткової пенсії, виплату якої передбачено ст. 503акону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ.

Зазначав, що є постраждалим в наслідок аварії на ЧАЕС І категорії, інвалідом II групи у звязку з захворюванням, повязаним з впливом аварії на ЧАЕС та отримує додаткову пенсію, виплата якої передбачена ст. 50 Закону.

Посилаючись на те, що розміри призначених йому пенсій та доплат не відповідають розмірам, передбаченим цим Законом, привести їх у відповідність із Законом відповідач відмовився, просив визнати бездіяльність та відмову відповідача провести перерахунок неправомірними та зобовязати його провести відповідні перерахунки та виплати.

Рішенням Богуславського районного суду Київської області від 24 червня 2010 року позов задоволено частково. Вирішено визнати неправомірною відмову відповідача щодо перерахунку додаткової пенсії відповідно до ст. 50 Закону, зобовязати відповідача провести перерахунок додаткової пенсії позивачеві у відповідності із ст. 50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та провести виплату з урахуванням вже виплачених коштів за період з 01 травня 2007 року по 31 грудня 2007 року та за період з 22 травня 2008 року по 01 квітня 2010 року.

В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ставить питання про зміну постанови та ухвалення нової про відмову в позові з підстав порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Ухвалюючи постанову, суд першої інстанції правильно виходив з того, що позивач є інвалідом II групи у звязку з захворюванням, повязаним з впливом аварії на ЧАЕС та отримує додаткову пенсію, виплата яких передбачена ст. 50 Закону.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», позивач має право на отримання щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком.

Судом першої інстанції було встановлено, що відповідачем додаткова пенсія виплачувалась в розмірі, встановленому відповідними постановами Кабінету Міністрів України, які суперечать вимогам Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в значно меншому розмірі, ніж встановлено зазначеними нормами Закону.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 року № 8 «Про незалежність судової влади» зазначено, що відповідно до статей 8 та 22 Конституції України не підлягають застосуванню судами закони та інші нормативно-правові акти, якими скасовуються конституційні права і свободи людини та громадянина, а також нові закони, які звужують зміст та обсяг встановлених Конституцією України і чинними законами прав і свобод (абз.1 п.19). Якщо при розгляді справи буде встановлено, що нормативно-правовий акт, який підлягав застосуванню, не відповідає чи суперечить законові, суд зобов'язаний застосувати закон, який регулює ці правовідносини.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні розміру пенсії позивача, передбаченої Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», необхідно керуватися ст. 50 цього Закону, а не постановами Кабінету Міністрів України

Рішеннями Конституційного Суду України: від 09 липня 2007 року за №6-рп/2007 та від 22 травня 2008 року за №10рп/2008 визнано таким, що не відповідає Конституції України внесені змін до законодавчих актів України: Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» та Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік», якими змінено ст. 50 Закону в частині виплати компенсацій і допомоги у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати.

Дані рішення мають преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у звязку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними, тому ст. 50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» діють в попередній редакції.

Колегія суддів вважає, що оскільки рішення Конституційного суду України: № 6 - ргі було постановлено 09 липня 2007 року, а №10 рп/ було постановлено 22 травня 2008 року, тому у позивача право на доплату до пенсії виникло з 09 липня 2007 року та з 22 травня 2008 року.

Однак відповідно до ст. 257 ЦК України (в редакції, яка діяла на час винесення рішення) для звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється три річний строк.

Оскільки позивач звернувся до суду 17 травня 2010 року, тому позов підлягає задоволенню починаючи з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року.

Прийнявши до уваги наведене, суд обгрунтовано визнав дії відповідача щодо відмови ''перерахувати розмір додаткової пенсії відповідно до ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» неправомірними та зобовязав відповідача здійснити відповідний перерахунок.

Доводи апеляційної скарги щодо правомірності дій відповідача з посилання на відсутність бюджетних коштів та відсутність фінансування витрат, повязаних з реалізацією Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», не приймаються до уваги, оскільки питання фінансування цих видатків не є предметом даного спору.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, викладених у рішенні.

Керуючись статтями 197, 198, 201, 207 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Богуславському районі Київської області задовольнити частково.

Рішення Богуславського районного суду Київської області від 24 червня 2010 року в частині періоду перерахунку додаткової пенсії ОСОБА_1 змінити з «з 01 травня 2007 року по 31 грудня 2007 року та за період з 22 травня 2008 року по 01 квітня 2010 року» на «починаючи з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року».

В іншій частині постанову суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили в порядку значеному ч.5 ст. 254 КАС України, та може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий

Судді