Справа № 2а-10488/08/1770
Суддя: Старунський Д.М.
Дата ухвалення: 2012-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2012 р. < Текст >Справа № 66277/09

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Багрія В.М., Кушнерика М.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Львові апеляційну скаргу субєкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_1 на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 9 червня 2009 року у справі за позовом заступника прокурора м. Рівне в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції в м. Рівне до суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Головна державна інспекція на автомобільному транспорті в особі Територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Рівненській області про стягнення штрафу,

в с т а н о в и л а:

Заступник прокурора м. Рівне в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції в м. Рівне 30.12.2008 року звернувся в суд з адміністративним позовом до суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Головна державна інспекція на автомобільному транспорті в особі Територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Рівненській області, в якому просить стягнути штраф в сумі 680,00 гривень по постанові №0320 від 08.04.2008 року.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 9 червня 2009 року позов задоволено. Стягнуто з суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 на користь Державної податкової інспекції в м. Рівне фінансові санкції за порушення законодавства про автомобільний транспорт в сумі 680,00 гривень.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 9 червня 2009 року скасувати і прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

В апеляційній скарзі зазначає, що судом першої інстанції не враховано те, що він не отримував ніяких приписів органу контролю щодо усунення порушень законодавства про автомобільний транспорт, що суперечить Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорт затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1567 від 08.11.2006 року.

Крім того, було порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, оскільки у ст. 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено виключний перелік документів, необхідних для здійснення перевезень пасажирів. У цьому переліку не вказано такого документа як узгодження від органів ДА1 та ГДІАТ на здійснення нерегулярних перевезень.

З приводу інщих документів, передбачених законодавством України, то мається на увазі, тих документів, необхідність наявності яких визначена іншими законами. Водночас, «Основні вимоги щодо забезпечення безпеки перевезень при здійсненні нерегулярних пасажирських перевезень та порядок узгодження їх виконання», затверджені спільним наказом Міністерства транспорту та зв'язку України та Міністерства внутрішніх справ України від 25 травня 2007 року № 450/167 (в редакції на час притягнення до відповідальності), котрими й передбачена необхідність отримувати узгодження органів ДАІ та ГДІАТ на перевезення пасажирів в режимі нерегулярних, є підзаконним нормативно-правовим актом.

Таким чином, суд неповністю з'ясував всі обставини, що мають значення для справи, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, а також мали місце суттєві порушення норм матеріального (ст. 39 Закону України «Про автомобільний транспорт») і процесуального права (ч. 4 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України), що згідно із п. п. 1, 3 і 4 ч. 1 ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України є підставами для скасування постанови суду та ухвалення нового рішення.

Сторони в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду були повідомлені належним чином, тому колегія суддів, у відповідності до п.2 ч.1 ст.197 КАС України, вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні в справі матеріали та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, на основі наявних у справі доказів, колегія суддів приходить до переконання, що подану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що Територіальним управлінням Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Рівненській області за здійснення нерегулярних пасажирських перевезень без узгодження на виконання нерегулярних пасажирських перевезень ОСОБА_1 винесено припис №016967, відповідно до якого останньому запропоновано вжити заходів до усунення виявлених порушень в строк до 30 вересня 2007 року (а.с.5).

13 лютого 2008 року Територіальним управлінням Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Рівненській області проведено рейдову перевірку. За наслідками проведення перевірки транспортного засобу, що належить суб'єкту підприємницької діяльності - фізичній особі ОСОБА_1 складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № 0057690, яким було виявлено здійснення нерегулярних пасажирських перевезень без узгодження на виконання нерегулярних пасажирських перевезень (а.с.8).

На цій підставі начальником Територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Рівненській області відповідно до вимог Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 листопада 2006 року №1567, винесено постанову № 0320 від 08.04.2008 року про застосування до ОСОБА_1 фінансових санкцій у розмірі 680 грн. (а.с. 4).

10.04.2008 року Територіальним управлінням ОСОБА_1 рекомендованим листом надіслана копія постанови про застосування фінансових санкцій.( а.с.6).

Відповідно до ст.39 Закону України «Про автомобільний транспорт», автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.

Вказаною статтею визначено перелік документів для здійснення нерегулярних пасажирських перевезень: для автомобільного перевізника - ліцензія, документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України; для водія автобуса - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, ліцензійна картка, дорожній лист, договір із замовником транспортних послуг, документ, що засвідчує оплату транспортних послуг, інші документи, передбачені законодавством України.

В розумінні пункту 1.4. спільного наказу Міністерства транспорту та зв'язку України та Міністерства внутрішніх справ України від 25.05.07р. №450/167 «Про основні вимоги щодо забезпечення безпеки перевезень при здійсненні нерегулярних пасажирських перевезень та порядок узгодження їх виконання» (в редакції станом на 25 травня 2007 року), узгодження на здійснення нерегулярних пасажирських перевезень - це документ, який містить інформацію про проведення автомобільним перевізником організаційних, технічних та кваліфікаційних заходів для підтвердження можливості забезпечити безпеку нерегулярних пасажирських перевезень.

Пунктом 4.1. вказаного вище наказу визначено, що автомобільний перевізник перед початком здійснення нерегулярного пасажирського перевезення узгоджує його виконання з органами контролю та отримує узгодження на виконання нерегулярних пасажирських перевезень. Узгодження повинно зберігатися у водія автобуса і пред'являтись на вимогу посадових осіб органів контролю.

Оскільки таке узгодження на момент здійснення перевезень у водія було відсутнє, то на відповідача згідно із ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» правомірно було накладено штраф у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Посилання апелянта на те, що він не отримував припис інспекції про усунення вищевказаного порушення і неправомірність накладеного стягнення, на думку колегії суддів, не заслуговують на увагу, позаяк постанова Територіального управління Головавтотрансінспекції у Рівненській області відповідачем в судовому порядку не оскаржувалась і ніким не відмінялась, а відтак повинна ним виконуватись.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний спір, правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу без змін, якщо визнає що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 195, 196, 198 п.1, 200, 205 ч.1 п.1, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу субєкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 9 червня 2009 року у справі №2а-10488/08 без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

На ухвалу може бути подано касаційну скаргу безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя Д.М. Старунський

Судді В.М. Багрій

ОСОБА_2