Справа № 159/1465/15-а, 2а-159/67/15
Суддя: Святецький Віктор Валентинович
Дата ухвалення: 2015-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2015 року Справа № 876/4265/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Святецького В.В.

суддів Гудима Л.Я., Довгополова О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в місті Ковелі та Ковельському районі Волинської області на постанову Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 30 березня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в місті Ковелі та Ковельському районі Волинської області про зобовязання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

16 березня 2015 року ОСОБА_1 звернулася в суд з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в місті Ковелі та Ковельському районі Волинської області, в якому просила визнати протиправними дії відповідача щодо перерахунку пенсії як державному службовцю, скасувати розпорядження з цього приводу, зобов'язати здійснити перерахунок і виплату пенсії у розмірі 86 відсотки від суми заробітної плати на виконання постанови Ковельського міськрайонного суду від 06.06.2014 року та стягнути інфляційні витрати.

Ковельський міськрайонний суд Волинської області постановою від 30 березня 2015 року позов задовольнив частково.

Визнав дії Управління Пенсійного фонду України в місті Ковелі та Ковельському районі стосовно перерахунку пенсії державного службовця ОСОБА_1 на виконання постанови Ковельського міськрайонного суду від 06 червня 2014 року в розмірі 80 відсотків від суми заробітної плати протиправними.

Зобов'язав Управління Пенсійного фонду України в місті Ковелі та Ковельському районі провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії державного службовця на виконання постанови Ковельського міськрайонного суду від 06 червня 2014 року в розмірі 86 відсотків від суми заробітної плати. В решті позову відмовив.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, УПФУ в місті Ковелі та Ковельському районі подало апеляційну скаргу, оскільки вважає, що постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, при неповному зясуванні обставин, які мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення спору.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що на виконання постанови Ковельського міськрайонного суду від 06 червня 2014 року, розпорядженням по управлінню № 164447 від 06.02.2015р. ОСОБА_1Т було здійснено перерахунок пенсії з 30.11.2013 за нормами Закону України «Про державну службу» в редакції , яка діяла на дату звернення за перерахунком, в розмірі 80 % від суми їх заробітної плати, з урахуванням фактично отримуваних виплат на які нараховані страхові внески.

З огляду на викладене, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, апеляційну скаргу яка подана на рішення суду першої інстанції, яке прийнято у порядку скороченого провадження за результатами розгляду справ, передбачених пунктами 1,2 ч.1 ст.183-2 цього Кодексу, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційну скаргу належить задовольнити частково.

Згідно ч.1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Суд першої інстанції встановив та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 з 04.02.2011 року перебуває на обліку в УПФУ в місті Ковелі та Ковельському районі та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу». Розмір пенсії позивача при виході на пенсію було обчислено в розмірі 86 відсотків від суми місячної заробітної плати.

Постановою Ковельського міськрайонного суду від 06 червня 2014 року задоволено позов ОСОБА_1 та зобов'язано УПФУ в м. Ковелі та Ковельському районі провести з 30 листопада 2013 року перерахунок і виплату пенсії позивача як державного службовця, включивши матеріальну допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та індексацію заробітної плати з урахуванням виплачених сум. Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2014 року постанова залишена буз змін. Постанова суду набрала законної сили та за виконавчим листом направлена відповідачу на виконання.

Відповідачем на виконання постанови суду здійснено перерахунок пенсії позивача в розмірі 80 відсотків від суми заробітної плати. Такі дії обґрунтовано тим, що за положеннями ст. 37-1 Закону України "Про державну службу" в редакції з урахуванням змін, внесених Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 8 липня 2011 року і чинній на час проведення перерахунку, перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати на момент виникнення права на перерахунок пенсії. 06 лютого 2015 року відповідачем винесено відповідне розпорядження.

Не погодившись з такими діями пенсійного органу, ОСОБА_1 звернулася до УПФУ в м. Ковелі та Ковельському районі із відповідною заявою про перерахунок розміру пенсії, однак, листом від 20.02.2015 року № 34/К-01 УПФУ в м. Ковелі та Ковельському районі позивачу відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що право на пенсійне забезпечення позивача не може бути звужене чи обмежене, а тому при перерахунку пенсії відповідачем безпідставно розраховано таку із розміру 80% від суми місячного заробітку.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи проте є лише частково вірними з таких міркувань.

Зі змісту ч.3 ст.23 Загальної Декларації прав людини, п.4 ч.1 Європейської Соціальної хартії та ч.3 ст.46 Конституції України випливає, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Відповідно до статті 37-1 Закону України «Про державну службу» у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Пунктом 2 Розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 8 липня 2011 року визначено, що обмеження пенсії максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання чинності цим Законом.

Апеляційний суд погоджується з вищенаведеним та зазначає, що при перерахунку пенсії державним службовцям має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

Разом з тим, при зверненні до суду позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до суду, передбачений ч.2 ст.99 КАС України та не наведено поважних причин його пропуску.

Відповідно до ст.100 КАС України - адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду.

Беручи до уваги строк звернення позивачки до суду, а саме 16 березня 2015 року, апеляційний суд вважає, що позовні вимоги про визнання протиправними дій та зобовязання провести перерахунок пенсії за період до 15 вересня 2014 року включно слід залишити без розгляду.

При цьому, колегія суддів визнає неправильним зобовязання судом першої інстанції УПФУ в м. Ковелі та Ковельським районі здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 на виконання постанови Ковельського міськрайонного суду від 06 червня 2014 року з огляду на те, що позовні вимоги стосуються перерахунку пенсії державного службовця в розмірі 86 відсотків від суми місячної заробітної плати. В той час як постановою суду від 06 червня 2015 року зобовязано УПФУ здійснити перерахунок розміру пенсії позивачки з врахуванням фактично отриманих нею сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до переконання про підставність позовних вимог ОСОБА_1 щодо визнання протиправними дій та зобов'язання УПФ провести перерахунок та виплату з 15.09.2014 року призначеної пенсії виходячи із розміру 86 % від суми заробітної плати, з врахуванням виплачених сум.

Статтею 159 КАС України визначено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

В силу п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Оскільки суд першої інстанції допустився помилки в частині застосування норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, апеляційний суд визнає правильним апеляційну скаргу задовольнити частково, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 203, 205, 207, 254 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в місті Ковелі та Ковельському районі Волинської області задовольнити частково, постанову Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 30 березня 2015 року у справі № 159/1465/15-а скасувати та прийняти нову постанову.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в місті Ковелі та Ковельському районі Волинської області про зобовязання вчинити дії за період до 15 вересня 2014 року включно залишити без розгляду.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в місті Ковелі та Ковельському районі Волинської області щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії в розмірі 86 відсотків від суми місячної заробітної плати.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в місті Ковелі та Ковельському районі Волинської області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 починаючи з 15 вересня 2014 року виходячи з 86 відсотків від суми заробітку, з якого сплачувалися страхові внески відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» в редакції, що діяла на момент призначення позивачці пенсії, з урахуванням фактично отриманих сум.

Постанова набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В.В. Святецький

Судді Л.Я. Гудим

ОСОБА_2