Справа № 826/20476/13-а
Суддя: Кошіль В.В.
Дата ухвалення: 2015-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2015 року м. Київ К/800/53415/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Головуючого Кошіля В.В.

Суддів Борисенко І.В.

Моторного О.А.

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві

на ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 30.09.2014

та постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.03.2014

у справі № 826/20476/13-а

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Дока Україна Т.О.В.»

до 1. Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві, 2. Головного управління Державної казначейської служби у м. Києві

про визнання протиправними дій, стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Дока Україна Т.О.В.» звернулось до суду з позовом, з урахуванням уточнень до позовної заяви, про визнання протиправною бездіяльності податкового органу щодо нездійснення своєчасного бюджетного відшкодування з ПДВ на розрахунковий рахунок у банку позивача; стягнення з бюджету через Головне Управління Державної казначейської служби України у м. Києві бюджетної заборгованості з відшкодування податку на додану вартість за грудень 2012 року в розмірі 1 299 346 грн. та суму пені у розмірі 83 941,31 грн., що нарахована на бюджетну заборгованість з податку на додану вартість.

Поставною Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.03.2014, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 30.09.2014, позов задоволено частково; визнано протиправною бездіяльність Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві щодо відмови у підготуванні висновку органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету на користь ТОВ з ІІ «Дока Україна Т.О.В.», відповідно до заяви від 12.11.2013 вих. № 892; зобов'язано Державну податкову інспекцію в Оболонському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві у відповідності до вимог законодавства підготувати належний висновок та надати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету на користь ТОВ з ІІ «Дока Україна Т.О.В.», відповідно до заяви від 12.11.2013 вих. № 892; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В касаційній скарзі відповідач-1 просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій; прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що за результатами проведеної документальної позапланової виїзної перевірки правомірності нарахування позивачем від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту за листопад та грудень 2012 року, бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за грудень 2012 року, складено акт № 569/15-308/30530955 від 23.05.2013, в якому зафіксовано порушення вимог п. 200.8 ст. 200 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за грудень 2012 року на суму 1 299 346 грн. та перевіркою донараховано суму, що підлягає сплаті платником податку до бюджету у розмірі 170 грн.

На підставі результатів проведеної перевірки, 10.06.2013 податковим органом прийняті податкові повідомлення-рішення:

- № про відмову у наданні бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на рахунок платника у банку у розмірі 1 299 346;

- № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 170 грн.

Вказані податкові повідомлення-рішення були оскаржені позивачем в судовому порядку та постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 29.10.2013 по справі № 826/9564/13-а, зазначені податкові повідомлення-рішення визнано протиправними та скасовано.

Матеріалами справи встановлено, що 12.11.2013 позивач звернувся до податкового органу з листом за вих. № 892, в якому просив подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, яка підлягає відшкодуванню. Разом з листом до податкового органу було подано копію постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 29.10.2013, якою були скасовані вказані вище податкові повідомлення-рішення.

Державною податковою інспекцією в Оболонському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві надано відповідь за вих. № 1268/110/26-54-15-01-22 від 14.11.2013, згідно якої станом на 14.11.2013 до канцелярії податкового органу не надходила постанова Київського апеляційного адміністративного суду по справі № 826/9564/13-а, а тому відсутні підстави для надання висновків щодо бюджетного відшкодування.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний адміністративний суд, з метою всебічного та повного захисту прав позивача, дійшов висновку про доцільність вийти за межі позовних вимог та зобов'язати податковий орган підготувати належний висновок про підтвердження сум відшкодування податку на додану вартість.

Суд касаційної інстанції погоджується з висновком судів попередніх інстанцій, враховуючи наступне.

Відповідно до п. п. 200.1, 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду. Якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то: бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг; залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

Платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному органу державної податкової служби податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації (п. 200.7 ст. 200 ПК України).

Відповідно до п. п. 200.11, 200.12 ст. 200 Податкового кодексу України за наявності достатніх підстав, які свідчать, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, податковий орган має право провести документальну позапланову виїзну перевірку платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном проведення камеральної перевірки. Орган державної податкової служби зобов'язаний у п'ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

На підставі отриманого висновку відповідного органу державної податкової служби орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п'яти операційних днів після отримання висновку органу державної податкової служби (п. 200.13 ст. 200 ПК України).

Відповідно до п. 200.17 ст. 200 Податкового кодексу України джерелом сплати бюджетного відшкодування (у тому числі заборгованості бюджету) є доходи Державного бюджету України.

Враховуючи, що в судовому порядку було скасовано податкове повідомлення-рішення, яким було відмовлено у наданні бюджетного відшкодування з податку на додану вартість позивачу у розмірі 1 299 346 грн., слід вважати підтвердженим право позивача на отримання відшкодування з державного бюджету суми податку на додану вартість у розмірі 1 299 346 грн.

За вказаних обставин, меж перегляду, відсутності порушень норм матеріального та процесуального права, висновок судів першої та апеляційної інстанцій про часткове задоволення позовних вимог є вірним, а касаційна скарга відповідача-1 - необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві відхилити.

Ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 30.09.2014 та постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.03.2014 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута Верховним Судом України у випадках, встановлених Кодексом адміністративного судочинства України.

Головуючий В.В. Кошіль
Судді І.В. Борисенко
О.А. Моторний