Справа № 805/3728/15-а
Суддя: Христофоров А.Б.
Дата ухвалення: 2015-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

805/3728/15-а

Україна

Донецький окружний адміністративний суд

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2015 р. Справа № 805/3728/15-а

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Христофорова А.Б., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Мегатекс” до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального Головного управління ДФС про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Зазначив, що наявне документальне підтвердження фактів здійснення підприємством господарських операцій з придбання у ДП «Донецька Залізниця», ПАТ «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» товарів/послуг, що підтверджує право підприємства на визнання податкового кредиту в січні 2015 року в сумі 309 351,47 грн відповідно до вимог п. 198.1 ст. 198 ПК України.

Тому, позивачем при формуванні суми податкового кредиту з податку на додану вартість за січень 2015 року виконані всі приписи п.198.2 ст.198, п.200.1, п.200.2 ст.200 розділу V Податкового кодексу України.

Ухвалою суду від 28.09.2015 року здійснено правонаступництво відповідача на Спеціалізовану державну податкову інспекцію з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління ДФС.

Відповідач, Спеціалізована державна податкова інспекція з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління ДФС, надав заперечення на адміністративний позов, в якому просив суд відмовити у задоволенні позову з наступних підстав.

Перевіркою формування податкового кредиту за січень 2015 року встановлено, що позивачем включено до складу податкового кредиту суму ПДВ в розмірі 464 027,61 грн. по податковим накладним, отриманим від ДП “Донецька залізниця”, ПАТ “По газопостачанню та газифікації “Донецькоблгаз” проте, обов'язковими передумовами формування податкового кредиту є попередня сплата та зарахування до бюджету податкових зобов'язань контрагентом, складання податкової накладної особою, що зареєстрована в установленному порядку як платник податку на додану вартість. Недотримання наведених вище положень свідчить про відсутність підстав для включення суми ПДВ, що зазначена в податковій накладній, до складу податкового кредиту звітнього кредиту. Позивачем не враховано, що у разі не відображення даних податкової накладної в податкових зобов’язаннях продавця, така податкова накладна не є податковим документом, що дає покупцю право на податковий кредит. Статус податкового документу податкова накладна набуває в момент відображення її даних в податкових зобов’язаннях контрагента. Податковим кодексом України встановлено прямий взаємозв’язок між податковим кредитом з ПДВ платника податку та податковим зобов’язанням його контрагента: у разі недекларування податкових зобов’язань – відсутнє право на податковий кредит.

Представник позивача через відділ діловодства та документообігу суду надав клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Представник відповдіача через відділ діловодства та документообігу суду надав клопотання про розгляд справи без участі представника відповідача та з урахуванням наданих заперечень відмовити у задоволені позовних вимог.

Відповідно до вимог ч. 4 ст.122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за можливе розглянути справу у порядку письмового провадження.

Суд, розглянувши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, встановив наступне:

Позивач, Товариства з обмеженою відповідальністю “Мегатекс” (ЄДРПОУ 20338741, Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Калініна, буд.1 «а») пройшов передбачену законом процедуру державної реєстрації з 29.12.2005 року, номер запису: 1 269 123 0000 000466, зазначене вбачається з Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ( а.с. 70).

На податковому обліку платника податків знаходиться з 19.12.1996 року №274(а.с.71)

Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління Міндоходів відповідно до п.200.10 ст.200 Податкового кодексу України було проведено камеральну перевірку даних позивача задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість за січень 2015 року. За результатами перевірки складено акт від 20.03.2015 року № 101/28-03-46-20338741, яким встановлені порушення п.198.1, п.198.6 ст.198, п.200.1, п.200.2 ст.200, п.201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено завищення податкового кредиту за січень 2015 року на суму ПДВ у розмірі 312 844,73 грн(а.с.11-17)

Підприємством було надано заперечення від 31.03.2015 року № 000412 до Акту про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з ПДВ(а.с.18-21).

Згідно відповіді податкового органу від 08.04.2015 року №1852/10/28-03-46 вбачається, що встановлене актом камеральної перевірки порушення п.200.1, п.200.2 ст.200 ПК України, що призвело до заниження позитивного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту ПДВ в розмірі 312 844,73 грн за січень 2015 року, грунтуються на вимогах чинного законодавства(а.с.22).

Судом встановлено, що між позивачем та ДП “Донецька залізниця” виникли господарські взаємовідносини 13.01.2015 року, про що свідчить Транспортний квіток ЛЄ № 827220, звіт про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт № 19 від 19.01.2015 року(а.с.38-39).

Крім того, між позивачем та ПАТ “По газопостачанню та газифікації “Донецькоблгаз” був укладений договір на постачання природного газу за врегульованим тарифом від 29.12.2011 року № П/17/12.(а.с.27-32)

Додатковими угодами від 01.12.2013 року строк дії договору було продовжено.(а.с.33-34)

Також, між позивачем та ПАТ “По газопостачанню та газифікації “Донецькоблгаз” був укладений договір на технічне обслуговування об'єктів трубопровідного транспорту, що знаходиться на балансі підприємства, установ та організацій від 04.12.2011 року № 29. (а.с.35)

На підтвердження факту наданих та отриманих послуг між позивачем та ПАТ “По газопостачанню та газифікації “Донецькоблгаз” були складені: акт надання природного газу і виконання послуг транспортування, акт сдачі-приймання робіт(наданих послуг).(а.с.36-37)

Факт оплати за надані та отримані послуги між позивачем та ПАТ “По газопостачанню та газифікації “Донецькоблгаз” підтверджується платіжними дорученнями банку, актами звірки взаємних розрахунків. (а.с. 46-50)

Для формування податкового кредиту по вищевказаній операції ПАТ “По газопостачанню та газифікації “Донецькоблгаз” були виписані позивачу податкові накладні(а.с. 40,42,44).

Згідно з приписами підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України), податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Пунктом 198.6 (абз. 1-3) статті 198 ПК України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складання податкової накладної.

Тобто, діюче законодавство надає платнику податків право на включення до складу податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних протягом року з дати складання податкової накладної.

Згідно п.198.3 ст.198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до підпункту 201.10 статті 201 ПК України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний надати покупцю податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні та/або розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених відповідно пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, протягом операційного дня продавцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді із зазначенням причин.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється не пізніше п'ятнадцяти календарних днів, наступних за датою їх складання.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та/або порушення порядку заповнення податкової накладної не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов'язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов'язань за відповідний звітний період.

Виявлення розбіжностей даних податкової накладної та Єдиного реєстру податкових накладних є підставою для проведення органами державної податкової служби документальної позапланової виїзної перевірки продавця та у відповідних випадках покупця товарів/послуг.

Також, відповідно до п. «а» абзацу 1 ст. 201.11 ПК України, підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту без отримання податкової накладної, є, зокрема, транспортний квиток, готельний рахунок або рахунок, який виставляється платнику податку за послуги зв'язку, інші послуги, вартість яких визначається за показниками приладів обліку, що містять загальну суму платежу, суму податку та податковий номер продавця, крім тих, форма яких встановлена міжнародними стандартами.

Згідно з п.44.1 ст.44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Ст. 1 Закону України “Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні” визначено, що первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

З аналізу наведених норм, вбачається, що діюче законодавство надає платнику податків право на включення до складу податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних протягом року з дати складання податкової накладної.

Суд не приймає до уваги доводи відповідача стосовно того, що у разі не відображення даних податкової накладної в податкових зобов’язаннях продавця, така податкова накладна не є податковим документом, що дає покупцю право на податковий кредит на підставі наступного.

Згідно п.п.201.9 ст.201 ПК України не дає права на віднесення сум податку до податкового кредиту податкова накладна, складена платником, звільненим від сплати податку за рішенням суду, після набрання чинності таким рішенням суду.

При цьому, підприємства – постачальникі є платниками податку на додану вартість та не звільнені від сплати податку за рішенням суду.

Іншої норми, стосовно не надання покупцю товарів/послуг права на віднесення сум податку до податкового кредиту за наявності первинних бухгалтерських документів, які свідчать про фактичне здійснення господарських операцій, у тому числі податкові накладні, Податковий кодекс України не містить.

Оскільки, на підтвердження виконання господарських взаємовідносин позивачем до суду надані первинні документи, які свідчать про фактичне здійснення даних господарських операцій, у тому числі податкові накладні, платіжні доручення, акти, рахунки, Транспортний квіток, суд приходить до висновку про необґрунтованість висновку податкового органу щодо завищення підприємством податкового кредиту на суму ПДВ за січень 2015 року в розмірі 309 351,47 грн, по взаємовідносинам з ПАТ “По газопостачанню та газифікації “Донецькоблгаз”, ДП “Донецька залізниця”.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що виходячи з позицій, висловлених Європейським Судом з прав людини у рішеннях по справах “Бізнес Сепорт Сентре проти Болгарії”, “Булвес” АД проти Болгарії”, позицій Верховного Суду України, Вищого адміністративного суду України, викладених в Інформаційному листі від 20.07.2010року № 1112/11/13-10 “Проблемні питання застосування законодавства у справах за участю органів державної податкової служби” наголошено на індивідуальному характері відповідальності особи та відсутності підстав для притягнення платника податків до відповідальності у зв’язку із порушенням податкової дисципліни його контрагентами.

Відповідно до статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

На підставі зазначеного, суд дійшов висновку, що відповідачем по справі правомірність прийняття спірного податкового повідомлення – рішення не доведена, а позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

У відповідності до положень ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду підлягає стягненню з Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 17, 18, 19, 20, 51, 69, 70, 71, 72, 86, 94, 158, 159, 160, 161, 162, 163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю “Мегатекс” до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального Головного управління ДФС про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Мегатекс” (ЄДРПОУ 20338741, Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Калініна, буд.1 «а») судовий збір в сумі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 – денний строк з дня отримання постанови апеляційної скарги з подачею її копії до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Христофоров А.Б.