Справа № 815/5948/14
Суддя: Голяшкін О.В.
Дата ухвалення: 2015-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2015 року м.Київ К/800/20745/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючий суддя Голяшкін О.В. (доповідач),

судді Заяць В.С.,

Єрьомін А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Південної митниці Міндоходів на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 15 квітня 2015 року у справі за позовом Приватного підприємства «Універсал-1» до Південної митниці Міндоходів, Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області, про визнання неправомірними дій та скасування рішення про коригування митної вартості та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2014 року Приватне підприємство «Універсал-1» звернулося з позовом до Південної митниці Міндоходів та Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області, в якому просило визнати протиправними дії щодо проведення коригування митної вартості товарів за митною декларацією від 15 липня 2014 року №500060001/2014/023926, скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 18 липня 2014 року №500060001/2014/610158/1, картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 18 липня 2014 року №500060001/2014/00464 та зобов'язати провести зарахування надмірно перерахованого податку у розмірі 8906,98 грн. в рахунок сплати майбутніх митних платежів.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав про безпідставність винесення відповідачем рішення про коригування митної вартості та її визначення за резервним методом, оскільки ним надано всі необхідні документи для визначення митної вартості товару за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції). Вважає, що прийняті відповідачем рішення про визначення митної вартості та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України є протиправними та необґрунтованими.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

При винесенні рішення суд першої інстанції виходив із правомірності дій митного органу та обґрунтованості застосування відповідачем за результатами проведених консультацій із декларантом резервного методу визначення та обчислення митної вартості товару.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 15 квітня 2015 року задоволено частково апеляційну скаргу Приватного підприємства «Універсал-1»; постанову Одеського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2014 року скасовано; прийнято нову постанову; позов Приватного підприємства «Універсал-1» задоволено частково; рішення Південної митниці Міндоходів про коригування митної вартості товарів від 18 липня 2014 року №500060001/2014/610158/1 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 18 липня 2014 року №500060001/2014/00464 скасовано; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення суду апеляційної інстанції мотивоване неправомірністю коригування митницею митної вартості товару за резервним методом, оскільки позивачем митному органу подано достатній пакет документів на підтвердження кількісних і вартісних показників імпортованого товару, повноти і достовірності митної вартості товару, заявленої позивачем за першим методом, а тому заявлена позивачем митна вартість товарів за ціною договору відповідає вимогам ст.58 Митного кодексу. У задоволенні вимог про зобов'язання відповідача провести зарахування надмірно перерахованого податку у розмірі 8906,98 грн. в рахунок сплати майбутніх митних платежів судом відмовлено з підстав їх необґрунтованості.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, Південна митниця Міндоходів звернулася до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального права, просить скасувати постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 15 квітня 2015 року та залишити в силі постанову Одеського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2014 року.

У касаційній скарзі зазначає, що дії відповідача щодо коригування митної вартості товару та прийняття картки відмови в прийнятті митної декларації є законними та такими, що відповідають нормам чинного законодавства України.

Заперечення на касаційну скаргу не надходили.

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, 27 травня 2014 року між «SHABNAM SAHRA CO.» (продавець) та позивачем - Приватним підприємством «Універсал- 1» (покупець) укладено контракт №27/05/13, відповідно до умов якого продавець за даним контрактом зобов'язується продати, а покупець зобов'язується купити виноград сушений без кісточки, на умовах CIF (CFR) порт Одеса/Україна або DAP Одеса/Україна у відповідності зі специфікацією кожної партії.

15 липня 2014 року позивачем з метою митного оформлення товару (виноград сушений - родзинки темні без кісточок) до Південної митниці Міндоходів подано митну декларацію №500060001/2014/023926, відповідно до якої митна вартість визначена за ціною договору (контракту), тобто за основним (першим) методом визначення митної вартості товарів, у розмірі 37000 дол.США (або 1,85 дол. за кг нетто), що еквівалентно 433629,23 грн.

Для митного оформлення товарів декларантом подано митному органу: зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів від 27 травня 2014 року №27/05/13; картку обліку особи, яка здійснює операції з товарами від 18 червня 2014 року №700/2012/0001207; морський транспортний документ (морська накладна) ZOP036EOOCL від 11 липня 2014 року; міжнародну автомобільну накладну (CMR) 129/14 від 15 липня 2014 року; коносамент OOLU від 07 липня 2014 року; банківський платіжний документ, що стосується товару від 26 червня 2014 року №271; розрахунок ціни (калькуляція) б/н від 13 червня 2014 року; рахунок-фактуру (інвойс) від 12 червня 2014 року №116; пакувальний лист PL/116 від 12 червня 2014 року; навантажувальний документ від 07 липня 2014 року №0707; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) від 03 лютого 2014 року №№1/1, 2, від 03 червня 2014 року №№3, 4, від 19 травня 2014 року №5, від 26 червня 2014 року№6, від 14 липня 2014 року №7; довідку про проведення декларування валютних цінностей, доходів та майна, що належать резиденту України і знаходяться за її межами, від 07 травня 2014 року №11482/1022-414; декларацію виробника б/н від 10 червня 2014 року; інформацію про позитивні результати здійснення фітосанітарного контролю товару від 07 липня 2014 року №2761; інформацію про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару від 07 липня 2014 року №2761; резервна позиція від 26 липня 2014 року №915; фітосанітарний сертифікат, який видається країною-експортером, від 11 червня 2014 року №; карантинний дозвіл (Держветфітослужба України), від 29 січня 2014 року №75/00702; сертифікат про походження товару форми А 93/1505 від 12 червня 2014 року; інші некласифіковані документи: акт від 14 липня 2014 року №207; акт про зважування від 15 липня 2014 року №; довіреність від 05 березня 2014 року; каталог товарів від виробника від 03 червня 2014 року; лист від виробника від 12 червня 2014 року №12/06; лист-розпорядження від 09 липня 2014 року №0129; прайс-лист б/н від 03 червня 2014 року; сертифікат про відсутність ГМО від 13 червня 2014 року; сертифікат якості б/н від 12 червня 2014 року; копію митної декларації країни відправлення від 11 червня 2014 року №4104829.

Під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, заявленого позивачем до митного оформлення, митним органом встановлено, що в поданих декларантом документах, які підтверджують митну вартість товару, містяться розбіжності, а саме: у інвойсі-фактурі від 12 червня 2014 року №116 та зовнішньоекономічному контракті від 27 травня 2014 року №27/05/13 наявні різні зразки підписів іноземного контрактоутримувача; наданий прайс-лист виробника товарів не містить інформацію про умови поставки товарів згідно з Інкотермс.

У зв'язку з цим митним органом електронним повідомленням запропоновано декларанту надати додаткові документи, а саме: виписку з бухгалтерської документації; каталоги, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організаціях про вартість товару або сировини.

На вимогу митного органу декларантом електронним повідомленням від 16 липня 2014 року надано додаткові документи, за результатами розгляду яких митницею встановлено, що наданий висновок про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлений ОРТПП від 17 липня 2014 року СИО-к №00580 підтверджує дані, зазначені у наданих до митного оформлення документах, проте не підтверджує чи відповідає заявлений рівень митної вартості кон'юнктурі ринку; відповідно до п.2.5 наказу Міністерства фінансів України від 30 травня 2012 року №631 правильність перекладу документів, що надаються декларантом відповідно до ст.54 МК України, засвідчується шляхом вчинення напису «Перекладено вірно», проставлянням особистого підпису особи, яка здійснила переклад, та печатки підприємства, співробітник якого зробив переклад. Подані до митного оформлення документи, які стосуються митної вартості товарів, а саме копія вантажної декларації країни експорту (експортна декларація) перекладена з арабської на російську мову співробітником фірми-одержувача товару, але не завірена відповідним чином.

18 липня 2014 року Південною митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товару №500060001/2014/610158/1, відповідно до якого здійснено коригування митної вартості товарів за резервним методом та визначено митну вартість товару на рівні 2,04 дол. США за кг.

У рішенні зазначено, що відповідно до п.2 ст.58 МК України - використані декларантом відомості не підтверджені документально, відповідно до п.3 ст.58 МК України застосовуються другорядні методи, зазначені у п.2 ч.1 ст.57 кодексу. У органу доходів і зборів відсутня інформація щодо вартості операцій з ідентичними та подібними (аналогічними) товарами, тому, відповідно до ст.ст.62, 63 МК України методи визначення митної вартості на основі віднімання та додавання вартості не можуть бути використані, оскільки в органу доходу і зборів відсутня інформація щодо обчисленої вартості, наданої виробником товарів. Відповідно до п.1 ст.59 МК України у разі, якщо митну вартість не може бути визначена згідно з положеннями ст.58 МК України, оскільки, відповідно до п.2 ст.58, використані декларантом відомості не підтверджені документально, митна вартість оцінюваних товарів буде визначена з використанням другорядних способів, які не суперечать законом України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі, а саме: резервним методом. На підставі аналізу цін бази даних ЄАІС Міндоходів встановлено, що рівень митної вартості подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, є більшим (митна декларація від 23 червня 2014 року №807100000/2014/025991), тому митну вартість визначено на рівні - 2,04 дол.США за кг нетто.

На підставі прийнятого рішення про коригування митної вартості товару Південною Митницею міндоходів видано картку відмови №500060001/2012/00464.

18 липня 2014 року товар випущено у вільний обіг під гарантійні зобов'язання.

Відповідно до ст.ст.49, 50 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Згідно ч.1 ст.51, ч.1 ст.52 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу; заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Як встановлено ч.2 ст.52 Митного кодексу України, декларант зобов'язаний: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, зокрема, є: декларація митної вартості та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

Відповідно до ч.3 ст.53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Згідно ст.54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Частиною ч.5 ст.54 Митного кодексу України передбачено право митного органу з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, а у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Згідно ч.1 ст.55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Відповідно до ст.57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за основним методом (тобто за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції)) та другорядними: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); за резервним. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Частинами 2 та 3 ст.58 Митного кодексу України передбачено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи.

Відповідно до ч.ч.4, 5 ст.58 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов'язаних із продавцем осіб для виконання зобов'язань продавця.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем надано відповідачу для митного оформлення імпортованого товару документи, передбачені ч.2 ст.53 Митного кодексу України. Подані документи чітко ідентифікували оцінюваний товар та містили об'єктивні і достовірні дані, що піддавалися обчисленню, які чітко підтверджували ціну товарів, що підлягала сплаті позивачем на користь продавця, тобто підтверджували митну вартість товарів за ціною договору згідно з вимогами ч.ч.4, 5 ст.58 Митного кодексу України.

Судами обґрунтовано відхилені посилання відповідача на неподання декларантом додаткових документів, оскільки в даному випадку їх відсутність не впливає на правильність визначення декларантом митної вартості товарів за основним методом, яка підтверджується наданими до митного оформлення документами. Неподання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом, не є достатнім для висновку щодо наявності підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

За вказаними обставинами суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позивачем подано відповідачу достатній пакет документів на підтвердження кількісних і вартісних показників імпортованого товару, повноти і достовірності митної вартості товару, заявленої позивачем за першим методом, тому заявлена позивачем митна вартість товарів за ціною договору відповідає вимогам ст.58 Митного кодексу України; відповідач не підтвердив належними доказами та аргументованими доводами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості чи відомостей щодо ціни, що фактично була сплачена або підлягає сплаті за ці товари, правильність визначення позивачем митної вартості товару за ціною договору, а також об'єктивна можливість застосування основного методу відповідачем не спростовані; підстав для коригування заявленої позивачем митної вартості судами не встановлено.

Рішення суду апеляційної інстанції щодо скасування рішення Південної митниці Міндоходів про коригування митної вартості товарів від 18 липня 2014 року №500060001/2014/610158/1, картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 18 липня 2014 року №500060001/2014/00464 є правильним та підлягає залишенню без змін.

Доводи касаційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду апеляційної інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст.220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Південної митниці Міндоходів залишити без задоволення.

Постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 15 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, передбачених статтями 237 - 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді