Справа № 361/657/14-а
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2015-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2015 року м. Київ К/800/55033/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Калашнікової О.В.,

Горбатюк С.А.,

Леонтович К.Г.,

провівши попередній розгляд справи за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 9 липня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 9 жовтня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Рожівської сільської ради Броварського району Київської області про зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и л а :

У січні 2014 року ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом до Рожівської сільської ради Броварського району Київської області, в якому просив: визнати протиправними дії Рожівської сільської ради Броварського району Київської області щодо відмови в наданні публічної інформації за запитом ОСОБА_4 від 5 листопада 2013 р.; визнати протиправною бездіяльність Рожівської сільської ради Броварського району Київської області щодо не оприлюднення генерального плану с. Рожівка та детальних планів частини територій с. Рожівка шляхом його розміщення на веб-сайті органу місцевого самоврядування та у місцевих періодичних друкованих засобах масової інформації, а також у приміщенні органу місцевого самоврядування; зобов'язати Рожівську сільську раду Броварського району Київської області надати ОСОБА_4 запитувану інформацію та оприлюднити матеріали генерального плану села Рожівка та детальних планів частини територій с. Рожівка.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що запитувана ним інформація йому не надана, а відповідь Рожівської сільської ради Броварського району Київської області є неправомірною відмовою в наданні інформації, як зазначено в ч.2 ст.22 Закону України "Про доступ до публічної інформації" відповідь розпорядника інформації про те, що інформація може бути одержана запитувачем із загальнодоступних джерел, або відповідь не по суті запиту вважається неправомірною відмовою в наданні інформації, що є порушенням його законних прав на доступ до інформації.

Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 9 липня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 9 жовтня 2014 року, відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Не погоджуючись з ухваленими по справі рішеннями ОСОБА_4 звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши матеріали касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що відсутні підстави для скасування судового рішення, а касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 5 листопада 2013 року ОСОБА_4 звернувся до відповідача з запитом в якому просив надати публічну інформацію про наявність всіх вільних земельних ділянок на території Рожівської сільської ради, які можуть бути безоплатно передані громадянину України у власність для садівництва чи будівництва і обслуговування жилого будинку, а саме: кількість земельних ділянок, їх розмір, цільове призначення та місцезнаходження; викопіювання з генерального плану (кадастрової карти (плану) села Рожівка чи інші графічні матеріали, на яких зазначено місце розташування вільних земельних ділянок .

Відповідач листом від 14 листопада 2013 року № 5 роз'яснив позивачу положення ч. 6 ст. 118 ЗК України щодо порядку безоплатного одержання громадянином у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, та повідомив, що згідно з ЗК України Рожівська сільська рада Броварського району Київської області не наділена повноваженнями самостійно визначати розташування та межі земельних ділянок, що надаються у власність громадянам, а також про те, що викопіювання з кадастрової карти (плану), інша картографічна документація можуть бути отримані в органах Державного земельного кадастру.

Також судами встановлено, що генеральний план села Рожівка Броварського району розміщений на веб-сайті Рожівської с/р та у приміщенні сільської ради. Місцевого періодичного друкованого засобу масової інформації Рожівська с/р не має.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суди виходили з того, що запит позивача не стосувався відомостей, що вже зафіксовані в офіційному документі, створеному в процесі здійснення відповідачем своєї діяльності, а містив вимогу вчинити певні дії по підбору, обробці та наданню інформації, яка б відповідала поставленим у запиті умовам.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій виходячи з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положення ст.1 Закону України "Про доступ до публічної інформації" містять визначення, згідно якого публічна інформація це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

З наведеного вбачається, що визначальним для віднесення інформації до публічної є те, щоб вона була заздалегідь готовим, зафіксованим продуктом, отриманим або створеним суб'єктом владних повноважень у процесі виконання своїх обов'язків.

Судами було встановлено, що ОСОБА_4 звернувся до відповідача з інформаційним запитом, в якому просив надати йому інформацію про всі вільні земельні ділянки.

У відповідності до ч. 5 ст. 24 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" спеціально уповноважені органи з питань містобудування та архітектури і центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів та його територіальні органи забезпечують відкритість, доступність та повноту інформації про наявність на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці земель державної та комунальної власності, не наданих у користування, що можуть бути використані під забудову, про наявність обмежень і обтяжень земельних ділянок, містобудівні умови та обмеження в містобудівному і державному земельному кадастрах; до моменту внесення відповідної інформації до містобудівного та державного земельного кадастрів виконавчий орган сільської, селищної, міської ради, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації або відповідний місцевий орган виконавчої влади зобов'язані надавати за запитами фізичних та юридичних осіб письмову інформацію про наявність земельних ділянок, що можуть бути використані під забудову.

З аналізу вказаної норми, вбачається, що до повноважень відповідача належить надання інформації щодо наявності конкретної земельної ділянки земель державної та комунальної власності, яка може бути передана фізичній особі безоплатно у власність.

Згідно ст. 6 Закону України "Про державний земельний кадастр" - ведення та адміністрування Державного земельного кадастру забезпечуються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, який також є і держателем Державного земельного кадастру.

Відповідно до ст. 15 Закону України "Про державний земельний кадастр" визначений перелік відомостей про земельні ділянки, які включаються до Державного земельного кадастру, а саме: кадастровий номер; місце розташування; опис меж; площа; міри ліній по периметру; координати поворотних точок меж; дані про прив'язку поворотних точок меж до пунктів державної геодезичної мережі; дані про якісний стан земель та про бонітування ґрунтів; відомості про інші об'єкти Державного земельного кадастру, до яких територіально (повністю або частково) входить земельна ділянка; цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель); склад угідь із зазначенням контурів будівель і споруд, їх назв; відомості про обмеження у використанні земельних ділянок; відомості про частину земельної ділянки, на яку поширюється дія сервітуту, договору суборенди земельної ділянки; нормативна грошова оцінка; інформація про документацію із землеустрою та оцінки; земель щодо земельної ділянки та інші документи, на підставі яких встановлено відомості про земельну ділянку.

Як вірно зазначено судами попередніх інстанцій запит позивача не стосувався відомостей, що вже зафіксовані в офіційному документі, створеному в процесі здійснення відповідачем своєї діяльності, натомість містив вимогу вчинити дії по підбору, обробці та наданню інформації, яка б відповідала поставленим у запиті умовам.

З огляду на відсутність офіційних документів, які б містили запитувану інформацію, відповідачем правомірно надана відповідь про неможливість надання такої інформації.

Крім того, відповідно ч. 6 ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри.

До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим.

З наведеного вбачається, що вибір бажаного місця розташування земельної ділянки повинен здійснювати громадянин, зацікавлений в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності.

Зважаючи на те, що позивач звернувся до відповідача із запитом про надання інформації щодо наявності не конкретної бажаної земельної ділянки, а інформації щодо наявності взагалі земельних ділянок, не наданих у користування, що можуть бути використані під забудову, колегія суддів вважає вірними висновки судів попередніх інстанцій, щодо відсутності у відповідача обов'язку здійснювати пошук земельних ділянок державної та комунальної власності, які не надані у користування й можуть бути використані фізичними особами під забудову.

Враховуючи вищенаведене суди першої та апеляційної інстанцій дійшли вірних висновків про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно ч.3 ст.220-1 КАС України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, судами першої і апеляційної інстанцій винесені законні і обґрунтовані рішення, постановлені з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для їх скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 9 липня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 9 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через 5 днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і оскарженню не підлягає, але може бути переглянута Верховним судом України з підстав, в порядку та у строки, визначені ст.ст. 236 - 239-1 КАС України.

Судді: