Справа № 815/4771/15
Суддя: Токмілова Л. М.
Дата ухвалення: 2015-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/4771/15
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2015 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Токмілова Л.М., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Державної фінансової інспекції в Одеській області до Військової частини НОМЕР_1 про зобов`язання усунути виявлені під час здійснення державного фінансового контролю порушення законодавства з питань збереження і використання активів, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Державної фінансової інспекції в Одеській області (надалі ДФІ в Одеській області або Інспекція або позивач) до Військової частини НОМЕР_1 (надалі ВЧ НОМЕР_1 або відповідач), в якому позивач просить суд зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 усунути виявлені під час здійснення державного фінансового контролю порушення законодавства з питань збереження і використання активів, а саме: стягнути з військової частини НОМЕР_2 збитки у сумі 30 552,20 грн.; зобов`язати військову частину НОМЕР_1 стягнути з військової частини НОМЕР_3 у сумі 155 192,75 грн.; зобов`язати військову частину НОМЕР_1 стягнути з військових частин в/ч НОМЕР_3 збитки у сумі 285136.98 грн., в/ч НОМЕР_4 - збитки у сумі 18932,89 грн; зобов`язати військову частину НОМЕР_1 стягнути завдані збитки з TOB «Європа Арм Спорт» на суму 4000 грн., з TOB «ІБІС» на суму 19997,76 грн., ДП «Харківський завод спеціальних машин» на суму 19333,33 грн., з ПВТ «Технолог» на суму 19926,67 грн., з TOB «Експрес-Мед» та TOB «Лізоформ Медікал» на загальну суму 4262,87 грн.; зобов`язати військову частину НОМЕР_1 стягнути з ФОП ОСОБА_1 збитки у загальній сумі 459,48 грн., з ПАТ «Київстар» - у загальній сумі 149, 61 грн.; зобов`язати військову частину НОМЕР_1 донарахувати та стягнути пеню з ФОП ОСОБА_1 - у загальній сумі 6938,70 грн., ПАТ «Київстар» - у загальній сумі 1027,50 грн., або стягнути зазначені кошти з відповідальних осіб; зобов`язати військову частину НОМЕР_1 стягнути з ФОП ОСОБА_1 збитки у сумі 362,20 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем не усунуто виявлені в ході ревізії порушення законодавства, а відповідно до вимоги №810-28/1124 від 13.05.2015р., об`єкт контролю зобов`язано відшкодувати встановлені збитки. Відтак, керуючись правом, встановленим ч. 8 ст. 30 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», Інспекція звертається до суду.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд задовольнити їх.

Представники відповідача у судове засідання не прибув. Про час, дату та місце судового розгляду повідомлений належним чином та завчасно. Жодних заяв, клопотань про неможливість прибути до суду не надходило. При цьому 01.10.2015р. через канцелярію суду від представника позивача надійшли письмові заперечення порти позову, в яких зазначено, що позов ДФІ в Одеській області відповідач вважає необґрунтованим та безпідставним.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

В судовому засіданні встановивши відсутність потреби заслухати свідка чи експерта судом поставлено на обговорення питання щодо можливості продовжити розгляд справи в порядку письмового провадження.

Представник позивача проти розгляду справи в письмовому провадженні не заперечував.

Відтак суд ухвалив продовжити розгляд даної справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, надані сторонами докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Відповідно до п. 2.15 Плану контрольно-ревізійної роботи Державної фінансової інспекції України на І квартал 2015 року, п. 2.1.6.1 Розділу II «Одеська об`єднана державна фінансова інспекція» Плану контрольно-ревізійної роботи Державної фінансової інспекції в Одеській області (далі ДФІ в Одеській області) проведена планова ревізія окремих напрямків фінансово-господарської діяльності, військової частини № НОМЕР_1 в тому числі щодо використання коштів, виділених з резервного фонду державного бюджету у зв`язку з оголошеною мобілізацією військової частини НОМЕР_1 національної гвардії України за період з 01.09.2013 року по 31.01.2015 року.

За результатами проведеної ревізії складено Акт про результати ревізії фінансово-господарської діяльності ВЧ НОМЕР_1 за період з 01.09.2013р. по 31.01.2015р. від 06.04.2015 року №810-16/4 (надалі - Акт ревізії) (а. с. 18-63).

Згідно Акту ревізії встановлено порушення відповідачем бюджетного законодавства України, а саме: 1) в порушення вимог пункту 33 статті 116 Бюджетного кодексу України від 08.07.2010 № 2456 - VI, пунктів 1, 20 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2002р. № 228, із змінами, військовою частиною НОМЕР_1 протягом періоду, що підлягав ревізії, необґрунтовано проведені видатки на оплату послуг з лікування військовослужбовців ВЧ НОМЕР_3 у Військово - медичному клінічному центрі Південного регіону за рахунок коштів загального фонду кошторису (КЕКВ 2220 «медикаменти та-перев`язу вальні матеріали») на загальну суму 30552,20 грн. та віднесені на фактичні видатки в/ч НОМЕР_1 , в результаті чого, військовою частиною НОМЕР_1 необґрунтовано проведено видатки на загальну суму 30 552,20 грн. (у 2013році - 19000,00 грн., 2014 - 11552,20 грн.); 2) в порушення вимог пункту 33 статті 116 Бюджетного кодексу України, пунктів 1, 20 Порядку № 228 військовою частиною НОМЕР_1 у 2013 - 2014 роках за рахунок коштів спеціального фонду кошторису необґрунтовано здійснена оплата послуг з лікування військовослужбовців ВЧ НОМЕР_3 у Військово - медичному клінічному центрі Південного регіону, за (КЕКВ 2220 «медикаменти та перев`язувальні матеріали») на загальну суму 155 192,75 грн. (2014 рік) та оплату послуг поштового зв`язку спеціального призначення (перевезення та доставка відправлень спеціального зв`язку), за КЕКВ 2240 «Оплата послуг (крім комунальних)» на загальну суму 17 144,40 грн. (2013 - 6773,40 грн., 2014 -10371,00 грн.). Внаслідок допущених порушень ВЧ 3014 завдано матеріальної шкоди збитків) на загальну суму 202 889,35 гривень; 3) в порушення п.1, п.20 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2002р. №228, п.1 ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-ГУ за період з 01.09.2013р. по 31.01.2015р. необґрунтовано проведені видатки на оплату комунальних послуг спожитих ВЧ НОМЕР_3 у розмірі 285136,98 грн. та ВЧ НОМЕР_4 у розмірі 18932,89 грн. Вході ревізії встановлено, що згідно Закону України «Про внесення зміни до Податкового кодексу України щодо спеціальних засобів індивідуального захисту та лікарських засобів» від 01 липня 2014 року № 1561 -VII (далі - Закон № 1561), який набрав чинності з дня, наступного за днем опублікування, підрозділ 2 розділу XX Податкового кодексу України «далі - Кодекс) доповнено пунктом 32, згідно з яким тимчасово, на період проведення антитерористичної операції (далі - АТО) та/або запровадження воєнного стану відповідно до законодавства, звільняються від оподаткування ПДВ операції з ввезення на митну територію України та постачання на: митній території України товарів, визначених у цьому Законі.

Так, 25.12.2014р. укладено договір № Юсо між ВЧ НОМЕР_1 та TOB «Європа Арм Спорт» на загальну суму 24 000, 00 грн. Предметом договору були приціли у кількості 12 шт. Nikko Stirling, цівка, які попадають у групу товарів, які не обкладаються ПДВ, а саме група 90 (Прилади та апарати оптичні, фотографічні, кінематографічні, контрольні, вимірювальні, прецизійні; медичні або хірургічні; їх частини та приладдя), товарна категорія 9013 10 00 00 (приціли телескопічні для зброї; перископи; труби оптичні, виготовлені як частини для машин, інструментів, приладів або апаратів). Але не зважаючи на це ВЧ НОМЕР_1 було сплачено ПДВ у сумі 4000 грн.

22.12.2014р. укладено договір № 8со між ВЧ НОМЕР_1 та TOB «ІБІС» на загальну суму 119986, 56 грн. Предметом договору були окуляри захисні GYOT Ltd STS-1 у кількості 96 шт., які попадають у групу товарів, які не обкладаються ПДВ, а саме група 90 (Прилади та апарати оптичні, фотографічні, кінематографічні, контрольні, вимірювальні, прецизійні; медичні або хірургічні; їх частини та приладдя), товарна категорія 9004 «Окуляри, захисні окуляри та аналогічні оптичні вироби, коригувальні, захисні або інші) у тому числі сплачений ПДВ на суму 19997,76 грн..

11.12.2014р. укладено договір № 7со між ВЧ НОМЕР_1 та ДП «Харківський завод спеціальних машин» на загальну суму 116000,00 грн. Предметом договору були магазини на 50 патронів до кулемета НСВТ-12,7 мм у кількості 100 шт., які попадають у групу товарів, які не обкладаються ПДВ, а саме група 93 (Зброя, боєприпаси; їх частини та приладдя), товарна категорія 9305 10 00 50 (магазини та їх частини) у тому числі сплачений ПДВ на суму 19333,33 грн.

10.12.2014р. укладено договір № 4со між ВЧ НОМЕР_1 та ПВТ «Технолог» на загальну суму 119560,00 грн. Предметом договору були шоломи протиударні Ш-307 у кількості 98 шт., які попадають у групу товарів, які не обкладаються ПДВ, а саме група 65 (Головні убори та їх частини), товарна категорія 6506 10 80 00 (з інших матеріалів) у тому числі сплачений ПДВ на суму 19926,67 грн.

18.11.2014р., 21.10.2014р. та 03.10.2014р. укладено договори між ВЧ НОМЕР_1 та TOB «Експрес-Мед» №4МС, з TOB «Експрес-Мед» №23483 та з TOB «Лізоформ Медікал» № З MC на загальну суму 59500,00 грн. Предметом договорів були медикаменти, які попадають у групу медичних виробів та лікарських засобів, що призначені для використання закладами охорони здоров`я та учасниками антитерористичної операції для надання медичної допомоги фізичним особам, які у період проведення антитерористичної операції та/або запровадження воєнного стану відповідно до законодавства зазнали поранення, контузії чи іншого ушкодження здоров`я, в обсягах, визначених Кабінетом Міністрів України. В тому числі: з сплачений ПДВ на загальну суму 4262,87 грн.

Таким чином, в порушення пункту 32 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України, ВЧ 3014 зайво сплачено за товари у результаті включення до вартості ПДВ на загальну суму 67 449,20 грн., що призвело дo матеріальної шкоди (збитків) військовій частині.

Ревізією повноти надходження від плати за оренду приміщень, встановлено, що за період з 01.09.2013р. по 31.01.2015р. ВЧ НОМЕР_1 отримано доходів від оренди майна на загальну суму 139396, 21 грн., у тому числі: за січень-грудень 2013 року - 24441,3 грн., за 2014 рік - 109901,30 грн., за січень 2015 року - 5053,61 гривень. В свою чергу нараховану плату за оренду державного майна за період з 01.09.2013р. по 31.01.2015р. на загальну суму 138531,50 грн., у тому числі за січень-грудень 2013 року 25405,48 грн., за 2014 рік - 99428,80 грн., за січень 2015 року - 13697, 20 гривень.

Станом на 31.01.2015р. за даними бухгалтерського обліку ВЧ 3014 рахувалась поточна дебіторська заборгованість з орендних платежів, відшкодування плати за комунальні послуги, та земельного податку на загальну суму - 15341,57 грн,. за ФОП ОСОБА_1 , станом на відповідну дату заборгованість з орендних платежів за ПАТ «Київстар» не рахувалася.

В ході ревізії даного питання встановлено, що протягом ревізуємого періоду Орендарями - (ФОП ОСОБА_1 та ПАТ «Київстар») орендна плата перераховувалась з порушенням термінів які вказані в п. п. 3.3 договорів оренди нерухомого військового майна, що належить до державної власності і знаходиться в управлінні внутрішніх військ МВС України, а саме «Орендна плата у розмірі 100% перераховується Орендарем до спеціального фонду державного бюджету (держбюджету) на спеціальний реєстраційний рахунок Орендодавця в територіальному органі Державного казначейства щомісяця не пізніше 15 числа з урахуванням щомісячного індексу інфляції».

Згідно проведеного розрахунку по договору від 01.06.2013 № 1 укладеного між ВЧ НОМЕР_1 та ПАТ «Київстар» розмір пені за несвоєчасне перерахування орендної плати склав 1 177, 11 гривень.

Згідно проведеного розрахунку по договору від 01.06.2013р. № 2 укладеного між ВЧ НОМЕР_1 та ФОП ОСОБА_1 розмір пені за несвоєчасне перерахування орендної плати склав 7 398, 18 гривень.

Таким чином, в порушення п.1 ст.180 та п.1 ст.230 Господарського Кодексу України від 16 січня 2003 року №436-ІУ п.п. 3.3, п.п. 3.5 п.п. 5.6 договорів оренди нерухомого військового майна, що належить до державної власності і знаходиться в управлінні внутрішніх військ МВС України Орендодавцем) - ВЧ НОМЕР_1 не, нараховувалась пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості з урахуванням індексації, за кожний день прострочення включаючи день оплати (Орендарям) - ФОП ОСОБА_1 та ПАТ «Київстар» за несвоєчасно або не в повному обсязі перераховану орендну плату в результаті чого орендарям не нарахована та, в свою чергу, ними не сплачена пеня у загальній сумі 8 575, 29 грн. з них з простроченим терміном позовної давності на загальну суму 609, 09 грн., що призвело до матеріальної шкоди (збиткам).

На підставі Акту ревізії відповідачем висунуто вимогу щодо усунення порушень законодавства від 13.05.1015р. за вих. №810-28/1124 (а. с. 64 - 68).

Відповідно пунктів 1-2 вказаної вимоги Інспекція вимагає: опрацювати матеріали ревізії та усунути виявлені порушення законодавства, у тому числі відшкодувати збитки, завдані зазначеним порушеннями, в установленому законодавством порядку та розглянути питання щодо притягнення працівників в/ч НОМЕР_1 , винних у зазначених порушеннях, до встановленої законом відповідальності, для чого, серед іншого, пропонується: стягнути з військової частини НОМЕР_2 збитки у сумі 30 552,20 грн.; зобов`язати військову частину НОМЕР_1 стягнути з військової частини НОМЕР_3 у сумі 155 192,75 грн.; зобов`язати військову частину НОМЕР_1 стягнути з військових частин в/ч НОМЕР_3 збитки у сумі 285136.98 грн., в/ч 3012 - збитки у сумі 18932,89 грн; зобов`язати військову частину НОМЕР_1 стягнути завдані збитки з TOB «Європа Арм Спорт» на суму 4000 грн., з TOB «ІБІС» на суму 19997,76 грн., ДП «Харківський завод спеціальних машин» на суму 19333,33 грн., з ПВТ «Технолог» на суму 19926,67 грн., з TOB «Експрес-Мед» та TOB «Лізоформ Медікал» на загальну суму 4262,87 грн.; зобов`язати військову частину НОМЕР_1 стягнути з ФОП ОСОБА_1 збитки у загальній сумі 459,48 грн., з ПАТ «Київстар» - у загальній сумі 149, 61 грн.; зобов`язати військову частину НОМЕР_1 донарахувати та стягнути пеню з ФОП ОСОБА_1 - у загальній сумі 6938,70 грн., ПАТ «Київстар» - у загальній сумі 1027,50 грн., або стягнути зазначені кошти з відповідальних осіб; зобов`язати військову частину НОМЕР_1 стягнути з ФОП ОСОБА_1 збитки у сумі 362,20 грн.

Дослідивши надані сторонами докази, проаналізувавши норми чинного законодавства України, якими врегульовано спірні правовідносини, суд дійшов висновку, про необґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для їх задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» (надалі Закон) здійснення державного фінансового контролю забезпечує центральний орган виконавчої влади, уповноважений Кабінетом Міністрів України на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю (далі - орган державного фінансового контролю).

Орган державного фінансового контролю у своїй діяльності керується Конституцією України, Бюджетним кодексом України, цим Законом, іншими законодавчими актами, актами Президента України та Кабінету Міністрів України.

Згідно з Положенням про Державну фінансову інспекцію України, затвердженого Указом Президента України від 23 квітня 2011 № 499/2011 (далі Положення), Державна фінансова інспекція України (далі Держфінінспекція України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 2 Закону головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов`язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов`язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб`єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням бюджетного законодавства, дотриманням законодавства про державні закупівлі, діяльністю суб`єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні. Державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, перевірки державних закупівель та інспектування.

Підпунктом 4 пункту 4 Положення встановлено, що Держфінінспекція України відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальність винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших підконтрольних установ усунення виявлених порушень законодавства; звертається до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Відповідно до пункту 6 Положення Держфінінспекція України для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку, зокрема, пред`являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; при виявленні збитків, завданих державі чи об`єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Також Положенням встановлено, що у разі, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів Держфінінспекція України має право звернутися до суду в інтересах держави.

Зазначені норми кореспондуються з положеннями пункту 7 статті 10 Закону, згідно з якими державній контрольно-ревізійній службі надано право пред`являти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджету та у разі виявлення порушень законодавства пред`являти обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об`єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов`язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об`єкту контролю то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

Зважаючи на те, що збитки стягуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність їх обчислення перевіряє суд, який розглядає цей позов.

Як зазначено в постановах Верховного Суду України від 15 квітня та 13 травня 2014 року (справи №21-40а14, №21-89а14 відповідно), колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України дійшла висновку про наявність у органу державного фінансового контролю права заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов`язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

Відповідно до ч. 1 ст. 244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов`язковим для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України.

Згідно з ч. 4 ст. 13 Закону України Про судоустрій і статус суддів висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду України, враховуються іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Як вже зазначалося, права державної контрольно-ревізійної служби встановлено статтею 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні».

При цьому вказана правова норма не містить положень щодо права позивача зобов`язувати підконтрольну установу стягувати з інших осіб збитки, визначені органом державного фінансового контролю.

Крім того, відсутність положень щодо примусу звернутись до суду із позовом узгоджується із положеннями ст. 8 Конституції України, відповідно до якої в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Таким чином, суд зазначає, що позивач обрав невірний спосіб захисту порушеного права, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення позову.

За таких умов суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для їх задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визначаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно зі ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частиною 1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 6, 9, 69-72, 86, 94, 158-163, 167,186, 254, 267 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову Державної фінансової інспекції в Одеській області до Військової частини НОМЕР_1 про зобов`язати усунути виявлені під час здійснення державного фінансового контролю порушення законодавства з питань збереження і використання активів, - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Л.М. Токмілова