Справа № 2а-11474/12/2070
Суддя: Тракало В.В.
Дата ухвалення: 2015-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" вересня 2015 р. м. Київ К/800/11569/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючого - судді суддівТракало В.В., Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційні скарги ОСОБА_4 та прокуратури Харківської області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2012 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 5 лютого 2013 року у справі за позовом управління Пенсійного фонду України у Московському районі м. Харкова до прокуратури Московського району м. Харкова, третя особа ОСОБА_4 про скасування подання прокуратури,

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2012 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача. Просив скасувати подання прокуратури Московського району м. Харкова від 13 вересня 2012 року № 04-25-3344.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2012 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 5 лютого 2013 року, позов задоволено.

У касаційних скаргах ОСОБА_4 та прокуратура Харківської області ставлять питання про скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій з підстав порушення норм матеріального та процесуального права та ухвалення нового судового рішення про відмову у задоволенні позову.

Перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права у межах доводів касаційних скарг, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що касаційні скарги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 13 вересня 2012 року прокуратурою Московського району м. Харкова на ім'я начальника управління Пенсійного фонду України у Московському районі м. Харкова внесено подання № 04-25-3344 про вжиття невідкладних заходів щодо усунення та недопущення в майбутньому порушень вимог ч. 4 ст. 54, ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» шляхом поновлення належних пенсіонеру ОСОБА_4 виплат та остаточно виплатити ОСОБА_4 перераховану пенсію. Крім того, вказано на необхідність вирішення питання про притягнення винних осіб відповідача до дисциплінарної відповідальності.

Задовольняючи позов суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що оскаржуване подання є необґрунтованим, винесеним без належних підстав та з перевищенням наданих законом повноважень. Крім того, відсутність порушень закону та прав ОСОБА_4 щодо зменшення з листопада 2011 року розміру його пенсії, передбаченої ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», встановлено постановою Московського районного суду м. Харкова від 26 червня 2012 року, яка набрала законної сили (справа № 2027/2а-9723/2012).

Проте, повністю погодитися з такими висновками судів першої та апеляційної інстанцій не можна.

Конституційний Суд України у своєму рішенні № 19-рп/2011 року від 14 грудня 2011 року зазначив, що відносини, які виникають між фізичною чи юридичною особою і представниками органів влади під час здійснення ними владних повноважень, є публічно-правовими і поділяються, зокрема, на правовідносини у сфері управлінської діяльності, правовідносини у сфері охорони прав і свобод людини і громадянина, а також суспільства від злочинних посягань.

Кодекс адміністративного судочинства України регламентує порядок розгляду не всіх публічно-правових спорів, а лише тих, які виникають у результаті здійснення суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій.

Відповідно до частини першої статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку із здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку із публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Отже, необхідною ознакою для розгляду справи за правилами адміністративного судочинства є здійснення суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а саме: коли хоча б один суб'єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб'єктів, а ці суб'єкти, відповідно, зобов'язані виконувати вимоги та приписи такого владного суб'єкта. При цьому ці функції повинні здійснюватись суб'єктом саме у тих правовідносинах, в яких виник спір.

Згідно ст.23 Закону України «Про прокуратуру» подання з вимогами усунення порушень закону, причин цих порушень і умов, що їм сприяють, вноситься прокурором, його заступником у державний орган, громадську організацію або посадовій особі, які наділені повноваженнями усунути порушення закону, і підлягає невідкладному розгляду. Не пізніш як у місячний строк має бути вжито відповідних заходів до усунення порушень закону, причин та умов, що їм сприяють, і про наслідки повідомлено прокурору.

Колегіальний орган, якому внесено подання, повідомляє про день засідання прокурору, який вправі особисто взяти участь у його розгляді.

Виходячи зі змісту зазначених норм законів, подання прокурора не є рішенням суб'єкта владних повноважень, дією чи бездіяльністю, які в даному випадку породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин, а тому не підпадає під дію п.1 ч.1 ст.17 КАС України.

Разом з тим справи за зверненнями прокурора з підстав, передбачених ст.23 Закону України «Про прокуратуру», з огляду на положення ч.4 ст.50 КАС України, є адміністративними.

Проте, суди першої та апеляційної інстанцій розглядаючи даний спір в порядку адміністративного судочинства за зверненням управління Пенсійного фонду України у Московському районі м.Харкова не врахували, що рішенням, дією чи бездіяльністю, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин є не саме подання прокурора, про скасування якого позивачем заявлено позов, а рішення компетентного органу за наслідками розгляду подання.

Відповідно до ч.1 ст.228 КАС України суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі з підстав, встановлених статтями 155 і 157 цього Кодексу.

За змістом ст.ст. 109, 157 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі або закриває провадження у справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

За таких обставин, коли подання прокурора не є рішенням суб'єкта владних повноважень, дією чи бездіяльністю, які в даному випадку породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин, а відтак вказану заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, колегія суддів скасовує судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій і закриває провадження у справі.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 228, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційні скарги ОСОБА_4 та прокуратури Харківської області задовольнити частково.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2012 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 5 лютого 2013 року скасувати.

Закрити провадження у справі за позовом управління Пенсійного фонду України у Московському районі м. Харкова до прокуратури Московського району м. Харкова, третя особа ОСОБА_4 про скасування подання прокуратури.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

Головуючий: Судді: В.В. Тракало Я.Л. Іваненко М.І. Мойсюк