Справа № 823/1663/15
Суддя: Епель О.В.
Дата ухвалення: 2015-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Бабич А.М. Суддя-доповідач: Епель О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2015 року Справа: № 823/1663/15

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Карпушової О.В., Кобаля М.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Черкасах Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2015 року у справі за адміністративним позовом публічного акціонерного товариства «Черкаський ремонтно-транспортний завод» до Державної податкової інспекції у м. Черкасах Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ :

Публічне акціонерне товариство «Черкаський ремонтно-транспортний завод» ( далі - позивач ) звернулось до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Черкасах Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області ( далі - відповідач ) про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення від 16.04.2015 р. № .

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2015 року адміністративний позов було задоволено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати зазначену постанову суду та ухвалити нову про відмову в задоволенні позову в повному обсязі, так як, на думку апелянта, оскаржуване рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

У судове засідання сторони не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв'язку із чим, колегія суддів, на підставі ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41, ч. 1 ст. 197 КАС України розглядає справу за їх відсутності в порядку письмового провадження без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, публічне акціонерне товариство «Черкаський ремонтно-транспортний завод» ( далі - ПАТ «Черкаський ремонтно-транспортний завод» ) є юридичною особою та перебуває на податковому обліку Державної податкової інспекції у м. Черкасах Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області ( далі - ДПІ у м. Черкасах ГУ ДФС у Черкаській області) як платник податку на додану вартість ( далі - ПДВ ).

Відповідачем було проведено камеральну перевірку декларації позивача з ПДВ за січень 2015 року від 17.02.2015 р. № , за результатами якої складено акт від 19.03.2015 р. № 667/23-01-15-02/14209896.

Згідно з висновками зазначеного акту перевірки, відповідачем встановлено порушення позивачем вимог п. 198.6 ст.198, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, що призвело до заниження ПДВ у січні 2014 року на суму 16162,44 грн.

На підставі та на виконання цього акту перевірки відповідачем було винесено податкове повідомлення-рішення від 16.04.2015 р. № , яким позивачу збільшено розмір грошового зобов'язання з ПДВ на суму 20203,05 грн., з яких 16162,44 грн. - за основним платежем та 4040,61 грн. - за штрафними (фінансовими ) санкціями.

Вважаючи таке податкове повідомлення-рішення від 16.04.2015 р. № протиправним ПАТ «Черкаський ремонтно-транспортний завод» звернулось до суду з даним адміністративним позовом.

Судова колегія встановила, що задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що податковий кредит у січні 2015 року позивачем сформовано у відповідності з вимогами податкового законодавства, яке було чинним на той час.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України та нормами Податкового кодексу України у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин ( далі - ПК України ).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У п.п. 198.3, 198.6 ст. 198 ПК України визначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Суми податку, сплачені (нараховані) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням терміну реєстрації, відносяться до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше: ніж через 180 календарних днів з дати складення податкової накладної; для платників податку, що застосовують касовий метод, - ніж через 60 календарних днів з дати списання коштів з банківського рахунка платника податку; для банківських установ при одержанні ними права власності на заставне майно.

Згідно з п. 201.10 ст. 201 ПК України, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

З метою отримання податкової накладної/розрахунку коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, покупець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та податкову накладну/розрахунок коригування в електронному вигляді. Такі податкова накладна/розрахунок коригування вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими покупцем.

Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та/або порушення порядку заповнення податкової накладної не дає права покупцю на включення сум ПДВ до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов'язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов'язань за відповідний звітний період.

Отже, з викладених правових норм вбачається, що право суб'єкта господарювання на формування податкового кредиту з ПДВ виникає з дати реєстрації відповідної податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних ( далі - ЄДРПН ) та може бути ним використано саме в тому звітному періоду, в якому така накладна зареєстрована.

Виходячи з цього, колегія суддів звертає увагу на те, що податкова накладна з ПДВ № 41, яка була виписана позивачу його контрагентом ТОВ «Компанія Текс» 26.12.2014 р., зареєстрована ТОВ «Компанія Текс» в ЄДРПН 05.01.2015 р., а отже, позивач сформувавши за цією податковою накладної податковий кредит саме у січні 2015 року, тобто у звітному періоді реєстрації податкової накладної в ЄДРПН, діяв на підставі та у відповідності з приписами п. 198.6 ст. 198 ПК України.

З огляду на викладене, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що висновки відповідача про необхідність включення позивачем сум ПДВ за вказаною податковою накладною та формування за нею відповідного податкового кредиту у грудні 2014 року не відповідають приписам податкового законодавства, зокрема п. 198.6 ст. 198 ПК України, а тому, оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 16.04.2015 р. № є протиправним та підлягає скасуванню.

Доводи апелянта про те, що платники, які не включили податкові накладні, складені до 01.01.2015 р., до складу податкового кредиту відповідних періодів, можуть реалізувати своє право на формування податкового кредиту шляхом подання уточнюючих розрахунків за відповідні звітні періоди, колегія суддів вважає не обґрунтованими і безпідставними, оскільки до 05.01.2015 р. у позивача ще не виникло право на формування податкового кредиту за спірною податкової накладною № 41 і зазначені твердження апелянта взагалі суперечать вимогам чинного податкового законодавства, а саме п. 198.6 ст. 198 та п. 201.10 ст. 201 ПК України.

Більш того, у своїй же апеляційній скарзі одразу після зазначених доводів апелянт вказує на те, що такий порядок оподаткування стосується лише податкових накладних, складних до 01.01.2015 р. та зареєстрованих в ЄДРПН і тих, що не підлягають такій реєстрації, а отже, суперечить своїм же висновкам.

Таким чином, дослідивши ці та всі інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає їх такими, що не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, а отже, апелянт, який є суб'єктом владних повноважень, всупереч вимогам ч. 2 ст. 71 КАС України, не довів правомірності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 16.04.2015 р. № та не переконав суд у своїй правоті.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності достатніх та необхідних правових підстав для задоволення адміністративного позову та вважає, що судом першої інстанції було повно встановлено фактичні обставини справи, правильно визначено норми матеріального і процесуального права, які підлягають застосуванню, з дотриманням вимог ст. 159 КАС України.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на це, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга Державної податкової інспекції у м. Черкасах Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області підлягає залишенню без задоволення, а постанова Черкаського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2015 року - без змін.

Керуючись ст. ст. 41, 159, 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Черкасах Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області залишити без задоволення, а постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Епель О.В.

Судді: Кобаль М.І.

Карпушова О.В.