Справа № 823/642/15
Суддя: Острович С.Е.
Дата ухвалення: 2015-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2015 року м. Київ К/800/37294/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Островича С.Е., Степашка О. І., Федорова М. О.

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Черкаси Головного управління Міндоходів у Черкаській області на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 12 червня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 28 липня 2015 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Авента Петроліум» до Державної податкової інспекції у м. Черкаси Головного управління Міндоходів у Черкаській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Авента Петроліум» (далі - ТОВ «Авента Петроліум») звернулось до суду з позовом до Державної податкової інспекції у м. Черкаси Головного управління Міндоходів у Черкаській області (далі - ДПІ у м. Черкасах) в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 12 червня 2015 року позов ТОВ «Авента Петроліум» задоволено.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 28 липня 2015 року апеляційну скаргу ДПІ у м. Черкасах залишено без задоволення, а постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 12 червня 2015 року - залишено без змін.

Не погоджуючись з вказаними рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій ДПІ у м. Черкасах подала касаційну скаргу в якій просить скасувати постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 12 червня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 28 липня 2015 року та прийняти нове рішення, яким відмовити ТОВ «Авента Петроліум» у задоволенні позову.

ТОВ «Авента Петроліум» подало письмові заперечення на касаційну скаргу ДПІ у м. Черкасах.

Сторони в судове засідання не з'явились, а тому відповідно до вимог ст. 222 КАС України розгляд справи проведено в письмовому провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 КАС України, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи, наведені у касаційній скарзі, перевіривши матеріали справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлені такі фактичні обставини справи.

ДПІ у м. Черкасах проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ "Авента Петроліум" з питань дотримання вимог податкового, валютного законодавства при проведенні взаємовідносин з ТОВ «НК «Партнер» за серпень 2014 року. За результатами перевірки складений акт №386/23-01-22-04/37307651 від 17 жовтня 2014 року.

Перевіркою встановлено порушення позивачем вимог п. 198.1. п. 198.2. п. 198.3 п. 198.6 ст. 198. п. 201.1. п. 201.4. п. 201.7. п. 201.8. п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України в результаті чого занижено ПДВ за серпень 2014 року на суму 3437950,00 грн.

На підставі акта перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 03 листопада 2014 року №, яким позивачеві збільшено суми податку на додану вартість за основним платежем на 3437950,00 грн. та штрафними санкціями на 1718975,00 грн.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що згідно договорів поставки нафтопродуктів TOB «Авента Петроліум» придбало у ТОВ «НК «Партнер» бензин автомобільний підвищеної якості А-92, А-95 та паливо дизельне, якість палива засвідчена сертифікатами відповідності. Фінансово-господарські відносини між TOB «Авента Петроліум» та TOB «НК Партнер» підтверджуються: договорами поставки нафтопродуктів, актами приймання-передачі нафтопродуктів та додатковими угодами до вказаних договорів.

За умовами договорів, передача нафтопродуктів здійснюється шляхом підписання актів приймання-передачі. Таким чином, згідно умов договору, переміщення товару не відбувалось оскільки передача прав на товар відбувалась на складах зберігання. Передача нафтопродуктів від продавця покупцеві підтверджується: актами приймання-передачі нафтопродуктів до договорів. Вказані акти є зведеними документами, оскільки включають весь обсяг нафтопродуктів, які були протягом відповідного періоду поставки (місяця) відвантажені з нафтобаз - ПАТ «Дніпронафтопродукт» та перевезені на АЗС. За умовами договорів, оплата нафтопродуктів здійснюється у безготівковій формі шляхом переведення коштів на рахунок продавця протягом 120 днів з дати підписання актів приймання-передачі та підтверджується: платіжними дорученнями. Транспортування нафтопродуктів TOB «Авента Петроліум», придбаних у контрагента, підтверджується ТТН, договорами про перевезення вантажів автомобільним транспортом з TOB «Гарант Ресурс» та TOB «Торговий дім «Кременчукнафтопродуктсервіс».

Згідно п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 193.1 ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог ст. 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до пп. 200.1, 200.2, 200.3 ст. 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду. При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом. При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Згідно вимог п. 200.4. ст. 200 Податкового кодексу України, якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то: а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем товарів/послуг; б) залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Частиною 2 ст. 9 Закону Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" передбачені вимоги до первинних документів.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ТОВ «Авента Петроліум» підтверджено здійснення господарських операцій відповідними податковими накладними та іншими документами що за своєю формою та змістом відповідають ст. 201 ПК України, ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та містять всі обов'язкові реквізити.

Крім того, невиконання контрагентами платника своїх зобов'язань щодо сплати податку на додану вартість до бюджету має негативні наслідки лише щодо цієї особи і платник податку не може бути позбавлений права на податковий кредит та відшкодування сум податку на додану вартість у разі, якщо він виконав усі вимоги чинного законодавства та має документальні підтвердження розміру податкового кредиту.

Суди першої та апеляційної інстанцій дійшли до висновку, що прийняте відповідачем податкове повідомлення-рішення від 03 листопада 2014 року № є протиправним та підлягає скасуванню.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про задоволення позовних вимог ТОВ «Авента Петроліум».

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід відхилити, оскільки рішення судів першої та апеляційної інстанцій постановлені з додержанням норм процесуального та матеріального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, а доводи касаційної скарги висновок суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Черкаси Головного управління Міндоходів у Черкаській області залишити без задоволення, постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 12 червня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 28 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Судді С.Е. Острович
О.І. Степашко
М.О. Федоров