Справа № 2а-5818/10/2570
Суддя: Скалозуб Ю.О.
Дата ухвалення: 2010-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

копія
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2010 р. № 2а-5818/10/2570
Суддя Чернігівського окружного адміністративного суду Скалозуб Ю.О., при секретарі Крук О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу
за позовом акціонерного товариства закритого типу "А/Т Тютюнова компанія "В.А.Т.-Прилуки"
доЧернігівської митниці
проскасування податкових повідомлень
за участю представників сторін:
від позивача від відповідача від прокуратури ОСОБА_1, довіреність № 06-12-10/1 від 06.12.2010 року, ОСОБА_2, довіреність № 19-01-10/1 від 19.01.2010 року ОСОБА_3, довіреність № 14/4047 від 29.11.2010 року, ОСОБА_4, довіреність № 14/4048 від 29.11.2010 року, ОСОБА_5, довіреність № 14/2146 від 15.07.2010 року, ОСОБА_6, довіреність № 14/4049 від 29.11.2010 року ОСОБА_7 ВСТАНОВИВ:
19 листопада 2010 року до Чернігівського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов акціонерного товариства закритого типу «А/Т тютюнова компанія «В.А.Т.-Прилуки» до Чернігівської митниці, в якому позивач просить визнати протиправними, неправомірними та скасувати рішення Чернігівської митниці про визначення країни походження товару від 21.07.2010 року № 102000003/2010/046/2, від 21.07.2010 року № 102000003/2010/047/2, від 21.07.2010 року № 102000003/2010/048/2 та від 21.07.2010 року № 102000003/2010/049/2 за якими сертифікати про походження товару фірми СТ-1 від 20.05.2009 року № RUUA НОМЕР_1, від 14.09.2009 року № RUUA НОМЕР_2, від 18.09.2009 року № RUUA НОМЕР_3, від 02.10.2009 року № RUUA НОМЕР_4, видані Новгородською торгово-промисловою палатою (Російська Федерація) були визнані недійсними, а країна походження-невідомою; визнати протиправними, неправомірними та скасувати податкове повідомлення форми «Р» від 20/08/2010 № 37 Чернігівської митниці, щодо зобовязання позивача сплатити донараховані суми ввізного мита та штрафних (фінансових) санкцій на товари, що були ввезені на територію України в сумі 110646,44 грн. в тому числі 73764,29 грн. за основним платежем-ввізним митом та 36882,15 грн. - штрафні санкції та визнати протиправними, неправомірними та скасувати податкове повідомлення форми «Р» від 20/08/2010 року № 38 Чернігівської митниці щодо зобовязання позивача сплатити донараховані суми податку на додану вартість та штрафних (фінансових) санкцій на товари, що ввезені на територію України в сумі 22140,83 грн. в тому числі 14760,55 грн. за основним платежем-податком на додану вартість та 7380,28 грн. штрафні санкції. Позивач мотивує позовні вимоги тим, що плановою документальною перевіркою відповідача не установлювалась заборгованість позивача зі сплати податків, зборів які відповідно до законів справлялися при переміщенні товарів через митний кордон України у періоді, охопленому перевіркою. Крім того, оскільки митний орган, приймаючи вантажні митні декларації та випускаючи товар на митну територію України у вільний обіг погодився з кодом товарної номенклатури, тому відповідач не мав правових підстав для прийняття податкових повідомлень про нарахування податкових зобовязань у звязку з помилковим визначенням коду товарної номенклатури.

В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали у повному обсязі з підстав, зазначених у позовні заяві та просили їх задовольнити.

Представники відповідача позовні вимоги не визнали у повному обсязі, просили у їх задоволенні відмовити та пояснили, що дії Чернігівської митниці відповідають чинному законодавству, оскільки позивач не зазначив жодної норми чинного законодавства, яка б вказувала, що Чернігівська митниця невірно визначила країну походження товару та коду, та, як наслідок, прийняла податкові повідомлення всупереч митному законодавству.

На підставі ч. 3 ст. 160 КАС України в судовому засіданні 20.12.2010 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Виготовлення постанови у повному обсязі відкладено на 27.12.2010 року, про що повідомлено сторонам після проголошення вступної та резолютивної частини постанови в судовому засіданні з урахуванням вимог ч. 4 ст. 167 КАС України.

Розглянувши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до наказів Чернігівської митниці від 21.06.2010 року № 286, від 16.07.2010 року № 350 робочою групою митниці проведено планову документальну перевірку суб'єкта господарювання - акціонерного товариства закритого типу «А/Т тютюнова компанія «В.А.Т. - Прилуки».

У ході проведення перевірки встановлено, що за вантажними митними деклараціями від 01.06.2009 року №102040000/9/040877, 18.09.2009 року №102040000/9/041631, 21.09.2009 року №102040000/9/041645, 06.10.2009 року №102040000/9/041743 здійснено митне оформлення біаксеально орієнтованої поліпропіленової плівки, імпортованої зі звільненням від сплати ввізного мита відповідно до Угоди про вільну торгівлю між Урядом України та Урядом Російської Федерації. Для підтвердження заявленої країни походження (Російська Федерація) при митному оформленні декларантом надано сертифікати про походження товару форми СТ-1 від 20.05.2009 року № RUUA НОМЕР_1, 14.09.2009 року № RUUA НОМЕР_2, 18.09.2009 року № RUUA НОМЕР_3, 02.10.2009 року № RUUA НОМЕР_4, засвідчені уповноваженим органом - Новгородською ТПП.

Під час перевірки прийняті рішення від 21.07.2010 року № 102000003/2010/0046/2, № 102000003/2010/0047/2, № 102000003/2010/0048/2, № 102000003/2010/0049/2 щодо визнання недійсними преференційних сертифікатів про походження товару форми СТ-1 від 20.05.2009 року № RUUA НОМЕР_1, 14.09.2009 року № RUUA НОМЕР_2, 18.09.2009 року № RUUA НОМЕР_3, 02.10.2009 року № RUUA НОМЕР_4, а країни походження - невідомою.

У зв'язку із зазначеним Чернігівською митницею на адресу підприємства направлені податкові повідомлення форми «Р» від 20.08.2010 року № 37,38 стосовно погашення податкових зобов'язань.

Не погоджуючись з винесеними рішеннями 06 вересня 2010 року на адресу Чернігівської митниці надійшли скарги АТЗТ «А/Т тютюнова компанія «В.А.Т. - Прилуки» від 30.08.2010 року за №№ 163/10, 164/10 КО на податкові повідомлення, у яких без належного обґрунтування митниці запропоновано переглянути та скасувати податкові повідомлення.

10 вересня 2010 року за № 26/2917 відповідачем направлено підприємству рішення про результати розгляду скарг на вказані податкові повідомлення, згідно з яким позивача повідомлено про відсутність у Чернігівської митниці обґрунтованих підстав для визнання нечинними та скасування податкових повідомлень.

20 вересня 2010 року позивач звернувся до ДМСУ з повторними скаргами №№ 184/1 ОКО, 185/1 ОКО на спірні податкові повідомлення, у яких він також просив переглянути та скасувати податкові повідомлення Чернігівської митниці.

ДМСУ підтримана позиція Чернігівської митниці, у зв'язку з чим підприємству направлено рішення від 03.11.2010 року за № 11/2-10.15/13373 щодо залишення без змін податкових повідомлень, а скарги АТЗТ «А/Т тютюнова компанія «В.А.Т. - Прилуки» - без задоволення.

Відповідно до пункту 9 Правил визначення країни походження товарів, затверджених ОСОБА_8 глав урядів Співдружності Незалежних Держав від 30.11.2000 (ратифікованих Законом України від 20.09.01 № 2735-ІІІ) (далі - Правила) товар користується режимом вільної торгівлі на митних територіях держав-учасниць Угоди, зокрема, якщо він відповідає критеріям походження, установленим цими Правилами.

Пунктом 16 Правил передбачено, що у випадку виникнення сумнівів щодо бездоганності сертифіката чи відомостей, що містяться в ньому, митний орган країни ввезення товару може звернутися до уповноваженого органу, який завірив сертифікат, або до компетентних органів країни походження товарів з мотивованим проханням повідомити додаткові або уточнюючі відомості, включаючи прохання, пов'язані з простими вибірковими перевірками сертифікатів.

Відповідно до Переліку умов, виробничих і технологічних операцій, при виконанні яких товар вважається таким, що походить з тієї країни, в якій вони мали місце, затвердженому ОСОБА_8 Економічної ради Співдружності Незалежних Держав від 14.09.07 (набуття чинності для України 31.03.09) (далі Перелік), для товару «плівки та смуги чи стрічки з полімерів пропілену, завтовшки не більше 0,10 мм, біаксеально орієнтовані, у рулонах», що класифікується за товарною підкатегорією НОМЕР_5, критерій достатньої обробки/переробки виражається правилом адвалерної частки, а саме: виготовлення з матеріалів будь-яких позицій; однак вартість використаних матеріалів тієї самої позиції, що і готовий продукт, не повинна перевищувати 50% ціни кінцевої продукції.

Згідно пункту 4 Правил у випадку, якщо застосовується правило адвалерної частки, вартісні показники розраховуються: для імпортних матеріалів - за митною вартістю цих матеріалів при їх увезенні в країну, в якій здійснюється виробництво кінцевої продукції, чи, при невідомому походженні імпортованих матеріалів, за документально підтвердженою ціною їхнього першого продажу на території країни, в якій здійснюється виробництво кінцевої продукції; для кінцевої продукції - за ціною на умовах „франко-завод" („франко- склад") продавця.

Перевірка правила адвалерної частки здійснюється на підставі: інвойсів/вантажних митних декларацій на імпорт матеріалів/сировини іноземного походження, або документів на придбання в країні виробництва товару матеріалів невідомого походження, документів про калькуляцію собівартості продукції, на підставі яких уповноваженим органом було визначено частку вартості імпортної сировини у загальній вартості готової продукції.

Як вбачається з матеріалів справи, Новгородською ТПП не надано митні декларації на ввезення в Російську Федерацію фарб походженням з Німеччини. В актах експертизи від 19.05.09 №, від 11.09.09 № вказана частка всієї імпортної сировини та відсутній розрахунок частки імпортної сировини позиції 3920, як цього вимагає Перелік.

Розрахунок собівартості товару «поліпропіленова плівка Кent 8 НD promo UA 30038631, Кent НD GЕ 30025764» з урахуванням вартості іноземного компонента, затверджений генеральним директором та головним бухгалтером експортера (виробника) відкритого акціонерного товариства „Амкор Флексиблз Новгород», згідно якого до ціни імпортної плівки «ZSD 20.0» походженням з Німеччини включено витрати на митні операції (мито) в розмірі 10 % від митної вартості, що відповідає інформації, вказаній у листі Новгородської ТПП від 13.07.10 року №066/01/067.

Вартість транспортування і збори (збори ТПП, митниці, послуги брокера тощо) на 1 рулон біаксеально орієнтованої поліпропіленової плівки Кent 8 НD promo UA згідно з Розрахунком собівартості складає 0,74 євро. У той же час рахунки-фактури від 11.09.09 № 10909, 16.09.09 №160909, 29.09.09 №290909 на експорт товару з Російської Федерації до України містять відомості про вартість саме транспортних витрат у розмірі відповідно 1,23 євро; 1,05 євро; 1,09 євро на 1 рулон. Рівень вартості транспортування та зборів, впливає на ціну кінцевої продукції на умовах «франко-завод» і відповідно на достовірність визначення адвалерної частки.

Розрахунки собівартості містять лише загальну вартість всіх виробничих витрат без зазначення вартості за кожною статтею витрат. Листом виробника ВАТ «Амкор Флексиблз Новгород» від 12.07.10 додатково надана розшифровка виробничих витрат без зазначення вартості по кожній статті витрат, з посиланням на комерційну таємницю підприємства.

Згідно пункту 7 Правил не враховується походження використаної теплової та електричної енергії, машин, обладнання та інструментів.

Відповідно до пункту 19 Правил товар не вважається таким, що походить з тієї країни, доки не будуть представлені документи чи відомості, що підтверджують його походження, в тому числі і документи, що підтверджують виконання критерію достатньої обробки/переробки, зазначеного у графі 9 сертифікатів про походження товару форми СТ-1.

Враховуючи те, що для перевірки критерію достатньої обробки на імпорт фарб німецького походження Новгородською ТПП не надано відповідачу відомості про вартість кожної складової виробничих витрат, а також включення до ціни імпортної плівки « ZSD 20.0» походженням з Німеччини витрат на митні операції (мито) та заниження вартості транспортування і зборів у Розрахунку собівартості порівняно з фактичною вартістю транспортування при експорті товару з Російської Федерації до України, суд погоджується з висновком відповідача, що товар біаксеально орієнтована поліпропіленова плівка Кent 8 НD promo UA 30038631, Кent НD GЕ 30025764 не набуває статусу російського походження.

Відповідно до пункту 6 Порядку проведення митними Органами перевірки преференційних сертифікатів при ввезенні товарів на митну територію України на умовах угод про вільну торгівлю, затвердженого наказом ДМСУ від 13.10.03 року №683 (зареєстровано в міністерстві юстиції України 11.12.03 року за №1145/8466), сертифікат визнається недійним у таких випадках: а) унесення неправдивих відомостей чи окремих змін, що перекручують зміст інформації про факти, які засвідчуються сертифікатом; б) підроблення у сертифікаті печаток, підписів, зразки яких доведено до митних органів Держмитслужбою України; в) завершення терміну його дії; г) заповнення його з порушенням вимог, установлених угодою.

За таких обставин, суд вважає, що відповідачем під час перевірки правомірно прийняті рішення від 21.07.10 року №102000003/2010/0046/2, №102000003/2010/0047/2, №102000003/2010/0048/2, №102000003/2010/0049/2 щодо визнання недійсними преференційних сертифікатів про походження товару форми СТ-1 від 20.05.09 року №RUUA НОМЕР_1, 14.09.09 року №RUUA НОМЕР_2, 18.09.09 року №RUUA НОМЕР_3, 02.10.09 року №RUUA НОМЕР_4, а країни походження невідомою.

Як вбачається з матеріалів справи, також, в ході перевірки виявлено факти невірної класифікації під час митного оформлення окремих товарів (зубчатих коліс, шестерень, зірочок, валів, роликів, фланців, штифтів), які декларувались як запасні частини до обладнання за кодами згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності НОМЕР_6 (ставка ввізного мита 0%), НОМЕР_7 (ставка ввізного мита 1%), НОМЕР_8 (ставка мита 0%) та НОМЕР_9 (ставка мита 0%).

Відповідно до ст. 312 Митного кодексу України, ведення УКТЗЕД здійснює спеціально уповноважений центральний орган виконавчої влади в галузі митної справи в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 4 Порядку ведення УКТЗЕД, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.12.02 р. № 1863, встановлено, що органом, який здійснює ведення УКТЗЕД, є Державна митна служба України.

Згідно статті 312 МК України, ведення УКТЗЕД передбачає розроблення пояснень та рекомендацій з метою забезпечення однакового тлумачення і застосування УКТЗЕД. Рекомендації з метою однакового тлумачення і застосування УКТЗЕД при класифікації товарів надаються ДМСУ як органом, що забезпечує ведення УКТЗЕД.

Відповідно до пункту (II) Частини Загального положення до Розділу XVI Пояснень до УКТЗЕД, затверджених наказом ДМСУ від 31.01.04 № 68 частини, придатні для використання виключно або переважно в конкретних машинах чи апаратах або в групах машин чи апаратів тієї самої товарної позиції, включаються до тієї самої товарної позиції, що і машини чи апарати. Однак, зазначене правило не стосується частин, які самі утворюють виріб, охоплений однією з товарних позицій цього розділу; вони у всіх випадках включаються до відповідних товарних позицій, навіть якщо вони спеціально призначені для роботи як частина конкретної машини. Зокрема, це стосується таких частин: трансмісійні вали, зубчасті колеса і зубчасті передачі (товарна позиція 8483).

Згідно ст. 445 Пояснень УКТЗЕД до товарної позиції 8483 включаються деякі внутрішні частини машин, використовувані для передачі потужності до різних частин тієї ж самої машини, а саме: вали, зубчасті передачі та зубчасті колеса разом з валами.

Відповідно до Примітки 2 до Розділу XV УКТЗЕД термін «частини загального призначення» означає вироби товарних позицій 7307, 7317 та 8302. У товарній підкатегорії 7307 91 00 00, згідно Правила 1 та 6 Основних правил інтерпретації УКТЗЕД класифікуються фланці. У товарній підкатегорії 7318 29 00 90, згідно Правила 1 та 6 Основних правил інтерпретації УКТЗЕД класифікуються штифти. У товарній підкатегорії 8302 20 90 00, згідно Правила 1 та 6 Основних правил інтерпретації УКТЗЕД класифікуються ролики.

Відповідно до Основних правил інтерпретації УКТЗЕД перевага надається тій товарній позиції, в якій товар описується конкретніше порівняно з товарними позиціями, де дається більш загальний його опис. Товарні позиції 8422, 8478, 8479 та 8414 згадані вище товари описують загальним словом „частини", а товарні позиції 8483, 7307, 7318, 8302 детально описують кожен виріб.

Враховуючи вищевикладене, суд погоджується з висновком відповідача, що товар повинен класифікуватися у наступних товарних підкатегоріях УКТЗЕД: «вали» - підкатегорія НОМЕР_10 (ставка ввізного мита 5 %); «зубчаті колеса, шестерні, зірочки» - підкатегорія НОМЕР_11 (ставка ввізного мита 5 %); «фланці» - підкатегорія НОМЕР_12 (ставка ввізного мита 5 %); «штифти» - підкатегорія 7318 29 00 90 (ставка мита 2 %); «ролики» - підкатегорія 8302 20 90 00 (ставка ввізного мита - 10 %).

У відповідності до підпункту «б» підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4 Закону № 2181-III „Про порядок погашення податкових зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами, контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму податкового зобов'язання платника податків у разі якщо дані документальних перевірок результатів діяльності платника податків свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, заявлених у податкових деклараціях.

Штрафні санкції згідно податкового повідомлення донараховано митницею на підставі підпункту 17.1.3 пункту 17.1 ст. 17 Закону № 2181-ІП „Про порядок погашення податкових зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами, в якому зазначено, що у разі коли контролюючий орган самостійне донараховує суму податкового зобов'язання платника податків за підставами, визначеними у підпункті «б» підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4 цього Закону, такий платник податків зобов'язаний сплатити штраф у розмірі десяти відсотків від суми недоплати (заниження суми податкового зобов'язання) за кожний з податкових періодів, установлених для такого податку, збору (обов'язкового платежу), починаючи з податкового періоду, на який припадає така недоплата, та закінчуючи податковим періодом, на який припадає отримання таким платником податків податкового повідомлення від контролюючого органу, але не більше п'ятдесяти відсотків такої суми та не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян сукупно за весь строк недоплати, незалежно від кількості податкових періодів, що минули.

Враховуючи вищевказане, а також у зв'язку із визнанням недійсними преференційних сертифікатів про походження товару форми СТ-1 та невірною класифікацією товарів згідно УКТЗЕД, відповідачем правомірно визначена загальна сума податкових зобов'язань позивача в сумі 110646,44 грн., у тому числі штрафні санкції-36 882,15 грн. за платежем «мито на товари, що ввозяться на територію України», в сумі 22140,83 грн., у тому числі штрафні санкції - 7380,28 грн. за платежем «податок на додану вартість».

Твердження позивача щодо протиправності та незаконності прийняття митницею висновків та рішень відносно нього у зв'язку із закінченням заходів митного контролю спростовуються положеннями ст. 69 МК України та п.5 частини 1 статті 41 МК України, якими визначено, що незалежно від закінчення операцій митного контролю, оформлення та пропуску товарів і транспортних засобів митний контроль за ними може здійснюватися, якщо є достатні підстави вважати, що мають місце порушення законодавства України чи міжнародного договору України, укладеного в установленому порядку, контроль за виконанням яких покладено законом на митні органи. Перевірка системи звітності та обліку товарів, що переміщуються через митний кордон України, а також своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, які відповідно до законів справляються при переміщенні товарів через митний кордон України є однією з форм митного контролю.

Згідно Указу Президента України від 23.07.98 № 817/98 «Про деякі заходи з дерегулювання підприємницької діяльності», органи виконавчої влади, уповноважені від імені держави здійснювати перевірку фінансово-господарської діяльності суб'єктів підприємницької діяльності, проводять планові та позапланові виїзні перевірки.

Плановою виїзною перевіркою вважається перевірка фінансово-господарської діяльності суб'єкта підприємницької діяльності, яка передбачена у плані роботи контролюючого органу і проводиться за місцезнаходженням такого суб'єкта чи за місцем розташування об'єкта власності, стосовно якого проводиться така планова виїзна перевірка. Планова виїзна перевірка проводиться за сукупними показниками фінансово-господарської діяльності суб'єкта підприємницької діяльності за письмовим рішенням керівника відповідного контролюючого органу не частіше одного разу на календарний рік у межах компетенції відповідного контролюючого органу.

Підпунктом 2.1.1 пункту 2.1 статті 2 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» передбачено, що митні органи визначено контролюючими органами, які мають право здійснювати перевірки своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів стосовно акцизного збору та податку на додану вартість, ввізного та вивізного мита, інших податків та зборів (обов'язкових платежів), що відповідно до законів справляються при ввезенні товарів і предметів на митну територію України.

Відповідно до пункту 3.2 Порядку взаємодії митних і податкових органів при організації та проведенні планових і позапланових виїзних перевірок суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України, Державної, митної служби України (далі - ДМСУ) від 29.07.04 № 439/551 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 06.08.04 за № 984/9583), відбір суб'єктів, які потребують включення до планів-графіків планових виїзних перевірок, здійснюється податковими та митними органами на підставі попереднього аналізу інформації щодо їх зовнішньоекономічної діяльності шляхом застосування критеріїв ризику, наявності певної інформації, яка свідчить про порушення вимог чинного законодавства.

Таким чином суд вважає, що вказаними нормами законодавства спростовуються твердження позивача про те, що у відповідача були відсутні підстави для проведення перевірки.

Приписами ч.3 ст.2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази та вищезазначені правові норми, суд приходить до висновку про правомірність спірних рішень відповідача та про відсутність підстав для їх скасування.

Згідно ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем, на думку суду, надано всі необхідні докази правомірності дій відповідача при визначенні митної оцінки вищевказаних товарів резервним методом.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги акціонерного товариства закритого типу «А/Т тютюнова компанія «В.А.Т.-Прилуки» до Чернігівської митниці про скасування рішень задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 9, 69-71, 94, 97, 158-163, 156 КАС України, Чернігівський окружний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254 КАС України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її проголошення за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя підпис ОСОБА_9