Справа № 2а-15437/10/2070
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2015-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2015 року м. Київ К/9991/87142/11

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головуючого Бившевої Л.І.,

суддів: Лосєва А.М., Шипуліної Т.М.,

секретар судового засідання Кохан О.С.,

за участю:

представника позивача - Ражева А.В.,

представника Генеральної прокуратури України - Семененка В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у місті Харкові

на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 09 листопада 2011 року

у справі № 2а-15437/10/2070

за позовом Державного науково-виробничого підприємства «Об'єднання Комунар»

до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у місті Харкові

за участю Прокуратури міста Харкова

про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И Л А :

Державне науково-виробниче підприємство «Об'єднання Комунар» (далі - позивач) звернулось до суду з позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у місті Харкові (далі - відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № /0 від 08 жовтня 2010 року, № /1 від 23 листопада 2010 року.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 18 травня 2011 року у задоволенні позову було відмовлено повністю.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 09 листопада 2011 року постанову Харківського окружного адміністративного суду від 18 травня 2011 року було скасовано та прийнято нову постанову, якою позов задоволено. Скасовано податкові повідомлення-рішення СДПІ по роботі з ВПП у м. Харкові № /0 від 08 жовтня 2010 року та № /1 від 23 листопада 2010 року про визначення «Завод Комунарсчетмаш» (філія ДНВП «Об'єднання Комунар») податкового зобов'язання з податку на прибуток в загальному розмірі 5890680,00 грн. (основний платіж - 2945340,00 грн., штраф - 2945340,00 грн.).

В касаційній скарзі СДПІ по роботі з ВПП у м. Харкові, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 09 листопада 2011 року та залишити в силі постанову Харківського окружного адміністративного суду від 18 травня 2011 року.

У запереченні на касаційну скаргу ДНВП «Об'єднання Комунар», посилаючись на те, що постанова Харківського апеляційного адміністративного суду від 09 листопада 2011 року є законною та обґрунтованою, а положення касаційної скарги жодним чином це не спростовують, просить відмовити в задоволенні касаційної скарги та залишити без змін рішення суду апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення присутніх у судовому засіданні представників позивача та Генеральної прокуратури України, перевіривши доводи касаційної скарги щодо дотримання правильності застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено наступне.

СДПІ по роботі з ВПП у м. Харкові провела планову виїзну перевірку Філії ДНВП «Об'єднання Комунар» - «Завод Комунарсчетмаш» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01 січня 2007 року по 31 грудня 2009 року, валютного та іншого законодавства за період з 01 січня 2007 року по 31 грудня 2009 року, за результатами якої був складений акт № 3559/23-0/26354359 від 24 вересня 2010 року.

За висновками акта перевірки позивачем були порушені вимоги підпункту 4.1.6 пункту 4.1 статті 4, підпункту 5.3.9 пункту 5.3 статті 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», в результаті чого занижено податок на прибуток за 2008 рік на загальну суму 2945340,00 грн.

Зокрема, в акті перевірки було вказано, що: Філія ДНВП «Об'єднання Комунар» - «Завод Комунарсчетмаш» в порушення вимог підпункту 4.1.6 пункту 4.1 статті 4 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» не включила до складу валових доходів кредиторську заборгованість за отримані товари у загальній сумі 7251608,00грн., яка була передана нею до ДНВП «Об'єднання Комунар» за розподільчим балансом (станом на 29 лютого 2008 року згідно наказу від 03 березня 2008 року № 153); Філія ДНВП «Об'єднання Комунар» - «Завод Комунарсчетмаш» в порушення вимог підпункту 5.3.9 пункту 5.3 статті 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» не провела компенсацію вартості отриманих товарно-матеріальних цінностей, вартість яких була включена до складу валових витрат у загальній сумі 4529750,00 грн., та заборгованість по яких в подальшому була передана нею до ДНВП «Об'єднання Комунар» за розподільчим балансом.

08 жовтня 2010 року СДПІ по роботі з ВПП у м. Харкові на підставі вказаного акту перевірки прийняла податкове повідомлення-рішення № /0, яким згідно з підпунктом «б» підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4, підпунктами 17.1.3, 17.1.6 пункту 17.1 статті 17 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» визначила Філії ДНВП «Об'єднання Комунар» - «Завод Комунарсчетмаш» суму податкового зобов'язання (з урахуванням штрафних (фінансових) санкцій) за платежем: податок на прибуток у розмірі 5890680,00 грн., у тому числі: 2945340,00 грн. - за основним платежем, 2945340,00грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями.

Вказане податкове повідомлення-рішення оскаржувалося позивачем в адміністративному порядку, за наслідками якого його скарга була залишена без задоволення, а податковим органом було прийняте податкове повідомлення-рішення № /1 від 23 листопада 2010 року на аналогічну суму податкових зобов'язань.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, виходив з того, що податковий орган правомірно визначив позивачу податкові зобов'язання з податку на прибуток (з урахуванням штрафних (фінансових) санкцій) згідно оспорюваних податкових повідомлень-рішень, оскільки у спірних правовідносинах юридична особа - ДНВП «Об'єднання Комунар» і філія цієї юридичної особи - «Завод Комунарсчетмаш» є окремими платниками податку на прибуток і податковий облік господарських операцій з передачі товарів між собою здійснювали за правилами, встановленими законом для окремих суб'єктів права, формуючи як валовий дохід, так і валові витрати обігу та виробництва.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що оскільки філія не є юридичною особою і при безоплатній передачі товарів (робіт, послуг) від головного підприємства філії або від філії головному підприємству власником цих товарів (робіт, послуг) залишається юридична особа - головне підприємство, у зв'язку з чим вказана операція не призводить до виникнення валових доходів та валових витрат ні у головного підприємства, ні у філії. Також, суд виходив з того, що філією були скориговані валові доходи шляхом декларування убутку балансової вартості запасів, що знайшло своє відображення на 27 аркуші акті перевірки.

Колегія суддів погоджується з висновками суду апеляційної інстанції, з огляду на наступне.

Як встановлено судом апеляційної інстанції «Завод Комунарсчетмаш» є філією ДНВП «Об'єднання Комунар» та самостійним платником податку на прибуток.

Відповідно до Положення про Філію ДНВП «Об'єднання Комунар» - «Завод Комунарсчетмаш», філія є госпрозрахунковим підрозділом ДНВП «Об'єднання Комунар», має самостійний баланс, який є складовою частиною балансу ДНВП «Об'єднання Комунар» (т.1 арк. справи 30-35).

Згідно довідки з Єдиного державного реєстру підприємства та організацій України Філія ДНВП «Об'єднання Комунар» - «Завод Комунарсчетмаш» не є юридичною особою (т.1 арк. справи 36).

Відповідно до пункту 1.31 статті 1 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) продаж товарів - це будь-які операції, що здійснюються згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими цивільно-правовими договорами, які передбачають передачу прав власності на такі товари за плату або компенсацію, незалежно від строків її надання, а також операції з безоплатного надання товарів. Не вважаються продажем операції з надання товарів у межах договорів комісії, схову (відповідального зберігання), доручення, інших цивільно-правових договорів, які не передбачають передачу прав власності на такі товари.

Згідно із статтями 2, 318 Цивільного кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) суб'єктами права власності є, зокрема, фізичні та юридичні особи.

При цьому, частинами 1, 3 статті 95 Цивільного кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Філії не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення.

Положеннями підпункту 4.1.6 пункту 4.1 статті 4 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що до складу валового доходу не включаються суми безповоротної фінансової допомоги та вартість товарів (робіт, послуг), безоплатно отриманих платником податку у звітному періоді у межах таких операцій між платником податку та його відокремленими підрозділами, які не мають статусу юридичної особи.

Виходячи з аналізу наведених вище правових норм, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку, з яким погоджується суд касаційної інстанції, що оскільки філія не є юридичною особою і при безоплатній передачі товарів (робіт, послуг) від головного підприємства філії або від філії головному підприємству власником цих товарів (робіт, послуг) залишається юридична особа - головне підприємство, то вказана операція не призводить до виникнення валових доходів та валових витрат ні у головного підприємства, ні у філії.

Також, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про безпідставність висновків податкового органу про завищення філією валових витрат, з огляду на наступне.

Пунктом 5.10 статті 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що платник податку - продавець та платник податку - покупець здійснюють відповідний перерахунок валових доходів або валових витрат (балансової вартості основних фондів) у звітному періоді, в якому сталася така зміна суми компенсації, лише у разі, коли після продажу товарів (робіт, послуг) здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи перерахунок у випадках повернення проданих товарів чи права власності на такі товари (результати робіт, послуг) продавцю.

З огляду на те, що змін компенсації вартості не відбувалося, то у філії був відсутній обов'язок здійснювати перерахунок валових витрат, які були сформовані нею за правилом першої події.

Відповідно до положень пункту 5.9 статті 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) платник податку веде податковий облік приросту (убутку) балансової вартості товарів (крім тих, що підлягають амортизації, та цінних паперів), сировини, матеріалів, комплектуючих виробів, напівфабрикатів, малоцінних предметів (далі - запасів) на складах, у незавершеному виробництві та залишках готової продукції, витрати на придбання та поліпшення (перетворення, зберігання) яких включаються до складу валових витрат згідно з цим Законом (за винятком тих, що отримані безкоштовно). Вартість запасів оплачених, але не отриманих (не оприбуткованих) платником податку - покупцем, до приросту запасів не включається. Вартість запасів оплачених, але не відвантажених (не знятих з обліку) платником податку - продавцем, до убутку запасів не включається. У разі коли балансова вартість таких запасів на кінець звітного періоду перевищує їх балансову вартість на початок того ж звітного періоду, різниця включається до складу валових доходів платника податку у такому звітному періоді. У разі коли балансова вартість таких запасів на кінець звітного періоду є меншою за їх балансову вартість на початок того ж звітного періоду, різниця включається до складу валових витрат платника податку у такому звітному періоді.

Як встановлено судом апеляційної інстанції та знайшло своє відображення на 27 аркуші акту перевірки (т.1 арк. справи 57), Філія ДНВП «Об'єднання Комунар» - «Завод Комунарсчетмаш» у 2008 році у рядку 04.2 декларацій з податку на прибуток підприємства декларувала убуток балансової вартості запасів.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду апеляційної інстанції про неправомірність оспорюваних податкових повідомлень-рішень та наявність підстав для їх скасування.

Доводи касаційної скарги викладеного не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Враховуючи вищевикладене, касаційна скарга СДПІ по роботі з ВПП у м. Харкові підлягає залишенню без задоволення, а постанова Харківського апеляційного адміністративного суду від 09 листопада 2011 року підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 210, 220, 221, 223, 224, 230, 231, ч. 5 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у місті Харкові залишити без задоволення, а постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 09 листопада 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеному статтями 237, 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: _____________________ Л.І. Бившева

Судді: _____________________ А.М. Лосєв

_____________________ Т.М. Шипуліна