Справа № 335/6618/15-а (2-а/335/140/2015)
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2015-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

30 вересня 2015 рокусправа № 335/6618/15-а провадження №2-а/335/140/2015

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Семененка Я.В.

суддів: Бишевської Н.А. Добродняк І.Ю

за участю секретаря судового засідання: Горшкова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Інспектора ДПС взводу з обслуговування стаціонарного посту №1 роти ДПС ДАІ УМВС України в Полтавській області Дриги Максима Анатолійовича

на постанову Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 22 липня 2015 року по справі №335/6618/15-а (2-а/335/140/2015) за позовом ОСОБА_2 до Інспектора ДПС взводу з обслуговування стаціонарного посту №1 роти ДПС ДАІ УМВС України в Полтавській області Дриги Максима Анатолійовича

про скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 22 липня 2015 року задоволено позов ОСОБА_2, а саме визнано протиправними дії Інспектора ДПС взводу з обслуговування стаціонарного посту №1 роти ДПС ДАІ УМВС України в Полтавській області Дриги Максима Анатолійовича та скасовано постанову серії ПС2№331385 від 24 червня 2015 року про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 510грн, а провадження по справі про адміністративне правопорушення закрито.

Постанова суду фактично мотивована відсутністю належних доказів, які б свідчили про допущене позивачем порушення, відповідальність за яке передбачена ч.3 ст.122 КУпАП

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, Інспектор ДПС Дрига М.А. звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, неповне з'ясування обставин справи, просить постанову суду скасувати та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову. Апеляційна скарга фактично обґрунтована незгодою з висновками суду першої інстанції щодо відсутності доказів, які б підтверджували вину позивача у скоєнні адміністративного правопорушення. Заявник апеляційної скарги вказує на те, що суд першої інстанції безпідставно вирішив справу у відсутність відповідача, чим позбавив можливості надати відповідні докази та пояснення суду.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що 24.06.2015р. інспектором ДПС взводу з обслуговування стаціонарного посту №1 роти ДПС ДАІ УМВС України в Полтавській області Дрига М.А. складено адміністративний протокол (серія АП1 №150588) відносно ОСОБА_2. Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення 24.06.2015р. у 20 годин 20 хвилин на 326 км траси Київ-харків в населеному пункті позначеному дорожнім знаком 5.45 водій ОСОБА_2 Керуючи автомобілем «Тойота Кемрі» д.н НОМЕР_1 перевищив встановлено швидкість на 56 км/ч, рухаючись зі швидкістю 116 км/год. Швидкість вимірювалась приладом «Трукам».

Цього ж дня, постановою серії ПС2№331385 від 24 червня 2015 року ОСОБА_2 притягнуто за вказане правопорушення до адміністративної відповідальності і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510грн.

Правомірність та обґрунтованість постанови про притягнення до адміністративної відповідальності є предметом спору, який передано на вирішення суду.

За наслідками перегляду рішення суду першої інстанції колегія суддів не погоджується з висновками суду, які зроблені під час розгляду справи, з огляду на наступне.

Так, вирішуючи спір по суті суд першої інстанції виходив з того, що у протоколі про адміністративне правопорушення та в оскарженій постанові не містяться відомості про докази, які б підтверджували скоєне позивачем правопорушення, а відповідач, який був належним чином повідомлений про розгляд справи, у судове засідання не з'явився, заперечень щодо заявленого позову не надав.

З огляду на наведені судом першої інстанції мотиви для відмови у задоволенні позову колегія суддів вважає за необхідне зазначити те, що неявка відповідача до суду, не надання заперечень на позов, не звільняють суд від обов'язку дотримуватися такого принципу адміністративного судочинства як офіційне з'ясування обставин справи, а відповідно суд був зобов'язаний вжити заходів щодо встановлення усіх фактичних обставин, які мають значення для вирішення справи.

З матеріалів справи вбачається, що до суду першої інстанції відповідачем було надано заперечення на позов та докази, які на думку відповідача свідчать про правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Натомість, вказані заперечення та долучені до них докази надійшли до суду після ухвалення рішення.

Вирішуючи спірні правовідносини між сторонами колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, в редакції на час вчинення правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення та засоби фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, є доказами у справах про адміністративне правопорушення.

Згідно зі ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення (серія АП1 №150588) він містить у собі передбачені ст..256 КУпАП відомості щодо особи, яка його склала, особи, яка притягається до відповідальності; місця, часу суті адміністративного правопорушення; посилання на нормативно правовий акт, який передбачає відповідальність за вчинене правопорушення; посилання на технічний засіб за допомогою якого встановлено правопорушення; письмові пояснення позивача щодо суті правопорушення.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення, який складено інспектором ДПС Дрига М.А., є належним та допустимим доказом, який свідчить про вину позивача у скоєнні адміністративного правопорушення.

Крім цього, з протоколу про адміністративне правопорушення та долучених до заперечень на позов доказів вбачається, що правопорушення зафіксовано за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCAM, який зареєстрований в Державному реєстрі засобів вимірювання техніки та допущений до застосування в Україні. Лазерний вимірювач TruCAM серійний №ТС003091, за допомогою якого зафіксовано правопорушення, має свідоцтво про державну метрологічну атестацію: 22-2/1412995 від 18.11.2014р. Фіксацію правопорушення здійснено особою, яка задала залік для роботи із спеціальним технічним приладом - лазерним вимірювачем швидкості TruCAM.

З фотоматеріалів вбачається час та дата вчинення правопорушення, марка автомобіля та його реєстраційний номер, швидкість руху автомобіля.

Таким чином, факт порушення позивачем ПДР України також підтверджується і технічними засобами, які згідно із ст..251 КУпАП є доказами у справі про адміністративне правопорушення.

З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції вважає доведеним факт скоєння позивачем правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.3 ст.122 КУпАП, у зв'язку з чим вважає правомірними дії інспектора ДПС Дриги М.А. щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності шляхом винесення оскарженої постанови. При цьому, колегія суддів приймає до уваги те, що зміст оскарженої постанови відповідає вимогам, які пред'являються до її змісту та які передбачені ст..283 КУпАП, в редакції чинній на час складення постанови.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення при неповному з'ясуванні обставин справи, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування постанови суду з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позову.

На підставі викладеного, керуючись п.3 ч.1 ст.198, ст.ст.202, 205, 207 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Інспектора ДПС взводу з обслуговування стаціонарного посту №1 роти ДПС ДАІ УМВС України в Полтавській області Дриги Максима Анатолійовича - задовольнити.

Постанову Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 22 липня 2015 року по справі №335/6618/15-а (2-а/335/140/2015) скасувати та прийняти нову постанову.

У задоволенні позову ОСОБА_2 - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку, передбаченому статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

(Повний текст постанови виготовлено 01.10.2015р.)

Головуючий: Я.В. Семененко

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк