Справа № 2а-7290/12/0170/11
Суддя: Нечитайло О.М.
Дата ухвалення: 2015-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2015 року м. Київ К/800/29980/13

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:
ГоловуючогоНечитайла О.М.
СуддівЛанченко Л.В.
Моторного О.А.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні
касаційну скаргу Державної податкової служби України

на постанову Окружного адміністративного суду АР Крим від 24 липня 2012 року

та постанову Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 29 травня 2013 року

у справі №2а-7290/12/0170/11

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ника-опт»

до Державної податкової служби України

та Державної податкової інспекції у м. Сімферополі АР Крим Державної податкової служби

про визнання протиправними дій та спонукання до виконання певних дій,

ВСТАНОВИВ :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ника-опт» (далі - позивач) звернулося до суду з позовом до Державної податкової служби України та Державної податкової інспекції у м. Сімферополі АР Крим Державної податкової служби (далі - відповідачі) про визнання протиправними дій та спонукання до виконання певних дій.

Окружний адміністративний суд АР Крим постановою від 24 липня 2012 року позовні вимоги задовольнив, визнати протиправними дії Державної податкової служби України з неприйняття як податковий звіт уточнюючого розрахунку податкових зобов'язань з податку на додану вартість позивача за серпень 2010 року та зобов'язав податкову інспекцію відобразити показники уточнюючого розрахунку податкових зобов'язань з податку на додану вартість за серпень 2010 року в картці особового рахунку з податку на додану вартість.

Постановою Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 29 травня 2013 року змінено рішення суду першої інстанції та викладено резолютивну частину постанови в наступній редакції: «Позов задовольнити. Визнати протиправним дії Державної податкової служби України із неприйняття як податковий звіт уточнюючого розрахунку податкових зобов'язань з ПДВ за серпень 2012 року Товариства з обмеженої відповідальністю «Ніка - опт». Зобов'язати Державну податкову інспекцію в м. Сімферополі АРК Державної податкової служби прийняти податковий звіт уточнюючого розрахунку податкових зобов'язань з ПДВ за серпень 2012 року Товариства з обмеженої відповідальністю «Ніка - опт». Зобов'язати Державну податкову інспекцію в м. Сімферополі АРК Державної податкової служби відобразити показники уточнюючого розрахунку податкових зобов'язань з ПДВ за серпень 2012 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Ніка-опт» в картці особового рахунку з податку на додану вартість. Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ніка-опт» судовій збір у сумі 32,19 грн. шляхом безспірного списання із рахунка суб'єкта владних повноважень - відповідачів.».

Вважаючи, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій прийняті з порушенням норм матеріального та процесуального права, Державна податкова служба України звернулася до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Позивач письмових заперечень на касаційну скаргу відповідача до суду касаційної інстанції не надіслав.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Суди першої та апеляційної інстанцій встановили такі фактичні обставини справи.

Позивач зареєстрований як юридична особа, що підтверджується копією свідоцтва про державну реєстрацію та з 27 вересня 2006 року знаходиться на обліку в Державній податковій інспекції в м. Сімферополь як платник податків, що підтверджується довідкою Ф.4-ОПП.

Засобами електронного зв'язку 13 червня 2012 року позивач подав до державної податкової інспекції уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість за серпень 2010 року.

Квитанцією від 13 червня 2012 року №1 ДПС України до відома позивача доведено про неприйняття уточнюючого розрахунку податкових зобов'язань з податку на додану вартість за серпень 2010 року, у зв'язку з тим, що позивач не значиться в Реєстрі платників податку на додану вартість.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи, наведені у касаційній скарзі, перевіривши матеріали справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до пункту 49.1 статті 49 Податкового кодексу України, податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків.

Пунктом 49.8 вказаної статті встановлено, що прийняття податкової декларації є обов'язком органу державної податкової служби. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

Згідно пункту 49.9 статті 49 Податкового кодексу України за умови дотримання платником податків вимог цієї статті посадова особа органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана зареєструвати податкову декларацію платника датою її фактичного отримання органом державної податкової служби.

Відповідно до пункту 49.11 статті 49 Податкового кодексу України у разі подання платником податків до органу державної податкової служби податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу, такий орган державної податкової служби зобов'язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови.

Відповідно до пункту 4 Розділу ІІІ Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 25 листопада 2011 року №1492, податкова звітність у паперовій формі подається на аркушах А4, в електронній формі - згідно з порядком підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку.

Договір про визнання електронних документів надається до органу ДПС за місцем реєстрації платника податків.

З матеріалів справи вбачається, що між позивачем та державної податковою інспекцією, укладено договір про визнання електронних документів.

Аналізуючи вказані приписи закону, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про те, що безпосередній прийом податкових декларації у даному випадку покладено на ДПІ у м.Сімферополі АР Крим ДПС, а відтак до повноважень ДПС України, як до суб'єкта владних повноважень, не віднесено вирішення питання щодо неприйняття або прийняття податкових декларацій позивача.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, актом податкової інспекції від 29 червня 2011 року № 338/15-2 оформлене рішення про анулювання реєстрації позивача платником податку на додану вартість.

При цьому, постановою Окружного адміністративного суду АР Крим від 25 жовтня 2010 року у справі № 2а-12749/10/1/0170, залишеною без змін ухвалою Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 19 квітня 2011 року, визнано протиправним та скасовано вказане рішення.

У разі ж набрання законної сили рішенням про задоволення зазначених позовних вимог та визнання протиправним рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість відповідне рішення податкового органу вважається протиправним з моменту його прийняття.

Наведене означає, що таке рішення податкового органу не створює будь-яких правових наслідків. Тому протиправно анульоване свідоцтво платника податку на додану вартість слід вважати чинним протягом усього часу від моменту його видачі, у тому числі в період від дати прийняття протиправного рішення про анулювання такого свідоцтва до набрання чинності відповідним рішенням суду.

Таким чином, у відповідача були відсутні правові підстави вважати позивача особою, незареєстрованою платником податку на додану вартість на час подання уточнюючого розрахунку податкових зобов'язань з податку на додану вартість за серпень 2010 року та відмови у прийнятті такого розрахунку.

З огляду на викладене, вимоги позивача щодо визнання протиправними дії Державної податкової служби України по неприйняттю уточнюючого розрахунку податкових зобов'язань з податку на додану вартість позивача за серпень 2010 року та зобов'язання Державної податкової інспекції в м. Сімферополі АРК ДПС прийняти вказану податкову звітність є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Також, судами попередніх інстанцій обґрунтовано зобов'язано податкову інспекцію відобразити показники уточнюючого розрахунку податкових зобов'язань з податку на додану вартість позивача за серпень 2012 року у картці його особового рахунку з огляду на наступне.

Пунктом 74.1 статті 74 Податкового кодексу України визначено, що податкова інформація, зібрана відповідно до цього кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах контролюючих органів або безпосередньо посадовими (службовими) особами контролюючих органів.

Так, самостійна зміна відповідачем в автоматизованій системі співставлення показників податкового кредиту та податкових зобов'язань позивача на підставі акта перевірки без прийняття податкового повідомлення-рішення та без зміни цих показників самим позивачем шляхом подання декларацій (розрахунків) порушує права та інтереси позивача, оскільки позивач, як платник податків, має право розраховувати на те, що задекларовані ним в податкових деклараціях показники податкового кредиту та податкових зобов'язань відповідають показникам з централізованої бази даних податкової звітності.

Таким чином, будь-які зміни до інформаційних баз мають визнаватися протиправними, якщо відповідні дані не співпадають з узгодженими сумами (або іншими показниками) податкового обліку.

Мотивація та докази, наведені у касаційній скарзі, не дають адміністративному суду касаційної інстанції підстав для постановлення висновків, які б спростовували правову позицію суду попередньої інстанції.

Отже, колегія суддів вважає, що в межах касаційної скарги порушень судом апеляційної інстанції норм матеріального права при вирішенні цієї справи не допущено. Правова оцінка обставин у справі дана правильно, а тому касаційну скаргу слід відхилити, а оскаржуване судове рішення - залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись статтями 210-231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Державної податкової служби України залишити без задоволення.

2. Постанову Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 29 травня 2013 року у справі №2а-7290/12/0170/11 залишити без змін.

3. Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута з підстав, встановлених статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя:Нечитайло О.М.
Судді:Ланченко Л.В.
Моторний О.А.