Справа № 804/19880/14
Суддя: Барановський Роман Анатолійович
Дата ухвалення: 2015-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2015 р. Справа № 804/19880/14

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі судді Барановського Р.А, розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративний позов Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості ,

ВСТАНОВИВ:

Нікопольська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області (далі-Нікопольська ОДПІ, податковий орган, позивач) звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, у якому просить стягнути з відповідача заборгованість до бюджету по платежу "єдиний податок з фізичних осіб" у розмірі 504, 77 грн.

Позовні вимоги мотивовані наявністю непогашеної заборгованості відповідача.

Заперечень на позовну заяву віддповідачем до суду не надано.

За приписами статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1, далі-ФОП ОСОБА_1, платник, відповідач) була зареєстрована як суб'єкт підприємницької діяльності Виконавчим комітетом Нікопольської міської ради від 07.08.2012р.

Відповідач перебуває на податковому обліку у Нікопольській ОДПІ від 09.08.2012р. як платник податків та зборів за №31688.

Згідно із ст. 67 Конституції України встановлено - кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Стаття 68 Конституції України ж передбачає, що кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України, законів України.

Згідно вимог п. 15.1 ст. 15 Податкового кодексу України (далі-ПК) - платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або тнэовадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Підпунктом 16.1.4 п. 16.1 ст.16 ПК, встановлено обов'язок платника податків сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до п.293.1 ст.293 ПК, ставки єдиного податку встановлюються у відсотках (фіксовані ставки) до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, та у відсотках до доходу (відсоткові ставки).

Відповідно до п. 293.2 ст. 293 ПК - фіксовані ставки єдиного податку встановлюються сільськими, селищними та міськими радами для фізичних осіб - підприємців, які здійснюють господарську діяльність, залежно від виду господарської діяльності, з розрахунку на календарний місяць - для другої групи платників єдиного податку - у межах від 2 до 20 відсотків розміру мінімальної заробітної плати.

Положеннями п. 295.1 ст. 295 ПК України визначено, що платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця.

Такі платники єдиного податку можуть здійснити сплату єдиного податку авансовим внеском за весь податковий (звітний) період (квартал, рік), але не більш як до кінця поточного звітного року.

Відповідно до п. 295.2 ст. 295 ПК - нарахування авансових внесків для платників єдиного податку першої і другої груп здійснюється контролюючими органами на підставі заяви такого платника єдиного податку щодо розміру обраної ставки єдиного податку, заяви щодо періоду щорічної відпустки та/або заяви щодо терміну тимчасової втрати працездатності.

Відповідно до Порядку подання заяви про застосування спрощеної системи оподаткування, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 20.12.2011р. №1675 Відповідач 13.08.2012 р. звернувся до Нікопольської ОДШ із заявою про застосування спрощеної системи оподаткування за № 12295/10, згідно якої Відповідач здійснює свою діяльність за спрощеною системою оподаткування шляхом сплати єдиного податку.

У відповідності до п. 8 зазначеної заяви платником обрана ставка єдиного податку у розмірі 5% до розміру мінімальної заробітної плати та І-а група платника єдиного податку.

Станом на 18.11.2014р. року у платника обліковувався податковий борг по платежу «єдиний податок з фізичних осіб» в сумі 504, 77 грн., який виник в результаті наступного.

За даними податкового органу відповідачем здійснено порушення п. 295.1 ст. 295 Податкового кодексу України, а саме - порушення термінів сплати єдиного податку.

У період з 20.10.2012р. по 20.12.2012р. відповідачу було нараховано єдиного податку на суму 160, 95 грн. (розмір мінімальної заробітної плати станом на 1 січня 2012р. складав - 1073, 00 грн.), в т.ч.:

-жовтень 2012 р. - 53, 65 грн.;

-листопад 2012р. - 53, 65 грн.;

-грудень 2012р. - 53, 65 грн.;

Так, сума податкового боргу за основним платежем згідно Заяви № 12295/10 за період з 20.10.2012р. по 20.12.2012р. складає всього 160,95 грн., проте на момент нарахування ФОП ОСОБА_1 недоїмки на картці особового рахунку платника по платежу «єдиний податок з фізичних осіб» рахувалась переплата у розмірі 0,28 грн.

Отже, податковий борг ФОП ОСОБА_1 по платежу «єдиний податок з фізичних осіб» згідно Заяви №12295/10 за період з 20.10.2012р. по 20.12.2012р. зменшився суму на переплати на рахунку платника та склав 160, 67 грн.

У період з 20.01.2013р. по 20.06.2013р. відповідачу до сплати було нараховано 344, 10 грн. (розмір мінімальної заробітної плати станом на 1 січня 2013р. складав - 1147, 00 грн.), в т.ч.:

- за січень 2013р. - 57, 35 грн.;

- за лютий 2013р. - 57, 35 грн.;

- за березень 2013р. - 57, 35 грн.;

- за квітень 2013р. - 57, 35 грн.;

- за травень 2013р. - 57, 35 грн.;

- за червень 2013р. - 57, 35 грн.

Таким чином, сума податкового боргу ФОП ОСОБА_1 за основним платежем згідно Заяви № 12295/10 за період 20.01.2013 по 20.06.2013 складає всього 344, 10 грн.

На момент нарахування в картці особового рахунку платника по платежу «єдиний податок з фізичних осіб» переплата відсутня.

Таким чином, загальна сума податкового боргу по єдиному податку з фізичних осіб відповідача склала 504, 77 грн.

Згідно з п. 14.1.175 ст.14 ПК - податковим боргом вважається сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 ПК - у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

На виконання вимог зазначеної норми, Нікопольською ОДПІ було сформовано та направлено на адресу платника податкову вимогу №1943-17 від 12.12.2013р.

Відповідно до вимог ст. 58.3, 59.1 ПК, податкова вимога вважається надісланою (врученою) юридичній особі, якщо його передано посадовій особі такої юридичної особи під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення.

Однак лист з податковою вимогою було повернуто до відправника - за закінченням терміну зберігання.

Згідно абзацу третього п. 58.3. ст. 58 ПК - у разі, коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкової вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

За правилами, визначеними п. 59.5 статті 59 ПК - у разі, коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги.

Зазначена податкова вимога відповідачем залишилася не виконана у встановлені законодавством строки.

Докази оскарження зазначеної вимоги у матеріалах справи відсутні.

Таким чином, загальна сума податкового боргу ФОП ОСОБА_1 по єдиному податку з фізичних осіб становить 504, 77 грн. та у добровільному порядку відповідачем не погашена.

Згідно п.п. 95.1, 95.2 ст. 95 ПК - контролючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше, ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.

Відповідно до п. 41.1 ст. 41 ПК - контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізує державну податкову, державну митну політику, забезпечує формування та реалізацію державної політики з адміністрування єдиного внеску, забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску (далі - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику), його територіальні органи.

Відповідно до п. 87.2 ст. 87 ПК - джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Згідно п. 87.11 ст. 87 ПК - орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи.

Відповідно до п. 95.3 ст. 95 ПК - стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направлено до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

На підставі викладеного, з урахуванням відсутності заперечень та відсутністю доказів остаточної сплати узгоджених зобов'язань, позов Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь державного бюджету (р/р №3195 в УДК у Дніпропетровській області, МФО 805012, ) заборгованість по єдиному податку з фізичних осіб у розмірі 504, 77 грн. (п'ятсот чотири гривні сімдесят сім копійок).

Копію постанови направити сторонам по справі.

Постанова підлягає негайному виконанню відповідно до ч.6 ст.183-2 та ч.1 ст. 256 КАС України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в десятиденний строк з дня отримання копії постанови апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі. Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Суддя ОСОБА_2