Справа № К/9991/59050/11-С
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2015-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2015 року м. Київ К/9991/59050/11

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України

в складі: головуючий - Стародуб О.П.,

судді - Ємельянова В.І., Рецебуринський Ю.Й.

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 26.05.2011р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області про скасування вимоги, -

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про визнання нечинною та скасування вимоги про сплату боргу №222 від 15.10.2010р. в розмірі 5637,73 грн., а також розпорядження №85 від 15.10.2010р.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 07.02.2011р. у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 26.05.2011р. скасовано рішення суду першої інстанції, позов задоволено.

З таким рішенням апеляційного суду не погодився відповідач, подав касаційну скаргу, в якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить скасувати ухвалене рішення суду апеляційної інстанції та прийняти нове про відмову у задоволенні позову.

Заслухавши доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та касаційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Так, відповідно до пункту 6 частини 2 статті 17 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» страхувальник зобов'язаний нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

Абзацом 9 частини 2 статті 19 зазначеного Закону встановлено, що страхові внески до солідарної системи нараховуються для осіб, зазначених у пункті 5 статті 14 цього Закону, - на суми доходу (прибутку), отриманого від відповідної діяльності, що підлягає оподаткуванню податком на доходи фізичних осіб.

Пунктом 6 статті 20 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом для сплати страхових внесків фізичними особами -підприємцями, які сплачують єдиний податок, є квартал. Згідно частини 12 статті 20 вищезазначеного Закону страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

В ході розгляду справи судами встановлено, що позивач з 10.09.2002р. зареєстрований Балаклійською районною державною адміністрацією Харківської області як фізична особа-підприємець.

З 07.11.2002р. позивач узятий на облік в УПФУ в Балаклійському районі Харківській області як платник страхового збору на обов'язкове державне пенсійне страхування.

З 11.10.2010р. по 15.10.2010р. головним спеціалістом сектора контрольно-перевірочної роботи за нарахуванням та сплатою платежів УПФУ в Балаклійському районі Харківській області було проведено планову перевірку позивача за період з 01.01.2004р. по 30.09.2010р.

За результатами перевірки складено акт №85 від 15.10.2010р., яким встановлено заниження суми чистого доходу, з якого обчислюються страхові внески за 2004-2009 роки у розмірі 17279 грн., що призвело до заниження страхових внесків у розмірі 5637,73 грн.

Розпорядженням про усунення порушень №85 від 15.10.2015р. позивача зобов'язано у строк до 14.11.2010р. усунути виявлені порушення та подати до УПФУ в Балаклійському районі Харківській області індивідуальні відомості за 2004-2009 роки з позначкою «коригуючи».

15.10.2010р. УПФУ в Балаклійському районі Харківській області сформовано вимогу про сплату богу №Ф-222 з вимогою погасити заборгованість зі сплати страхових внесків в розмірі 5637,73 грн.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не було дотримано порядку обчислення та сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, внаслідок чого була виявлена розбіжність у страхових внесків, які підлягали сплаті.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позов, апеляційний суд виходив з того, що з матеріалів справи вбачається, що на підставі декларацій про доходи, одержаних за 2004-2009 роки в розмірі 8987 грн., позивачем сплачено внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування в розмірі 3018,39 грн. Крім того, до спірних правовідносин необхідно застосовувати положення Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин.

З такими висновками апеляційного суду колегія суддів погоджується і вважає, що вони відповідають нормам матеріального та процесуального права та фактичним обставинам справи.

Мотиви та доводи, наведені у касаційній скарзі, висновки суду не спростовують і є безпідставними, оскільки в ході розгляду справи встановлено дотримання позивачем порядку обчислення та сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а тому апеляційний суд обгрунтовано дійшов висновку про задоволення позову.

Відповідно до частини першої статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що апеляційним судом правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення - без змін.

Керуючись статтями 210, 220, 222, 223, 224, 230, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області залишити без задоволення, а постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 26.05.2011р. у даній справі - без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку передбаченому главою 3 розділу IV КАС України.

Головуючий: О.П. Стародуб

Судді: В.І. Ємельянова

Ю.Й. Рецебуринський