Справа № 136/1304/15-а
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2015-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 136/1304/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Мочульська Л.Т.

Суддя-доповідач: Смілянець Е. С.

01 жовтня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Сушка О.О. Залімського І. Г. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Липовецькому районі Вінницької області на постанову Липовецького районного суду Вінницької області від 12 серпня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Липовецькому районі Вінницької області про визнання відмови у призначенні пенсії незаконною та зобов`язання призначити пенсію за віком на пільгових умовах,

В С Т А Н О В И В :
В липні 2015 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до Липовецького районного суду Вінницької області з позовом до Управління Пенсійного фонду України у Липовецькому районі Вінницької області про визнання відмови у призначенні пенсії незаконною та зобов`язання призначити пенсію за віком на пільгових умовах.

Липовецький районний суд Вінницької області постановою від 12.08.2015 року вказаний позов задовольнив.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв`язку з чим, апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити позивачу в задоволенні позову.

В судовому засіданні представник апелянта підтримав доводи апеляційної скарги, решта сторін у судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про час дату та місце розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Як досліджено з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що позивач 13.11.1964 року народження, з 26 червня 1985 року по 25 травня 1987 року проходив строкову військову службу в лавах збройних сил СРСР в військовій частині № 35687 в званні рядового, що підтверджується записами у військовому квитку серії НОМЕР_1 ( а.с 4). Під час проходження строкової служби, в період з 06.06.1986 року по 23.07.1986 року його було відряджено до військової частини № 18876, яка брала участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується записом у військовому квитку, довідкою командира даної військової частини від 17.02.1993 року за №89.

Судом також встановлено, що позивач , має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році (категорія 2), що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 , виданим 25.03.1993 року Вінницькою обласною державною адміністрацією ( перереєстрованим 29.10.1998 року).

Позивач звернувся із заявою та відповідними документами з проханням призначення пенсії за віком на пільгових умовах зі зменшенням пенсійного віку на 5 років згідно ч. 1 ст. 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, як особі, що досягла 50 років і працював з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів, працював у зоні відчуження з виконанням обов`язків, що були пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Однак, листом від 19.05.2015 року відповідач повідомив , що відмовив позивачу у призначенні пенсії на пільгових умовах, з посиланням на ст. 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Вважаючи зазначені дії незаконними позивач звернувся до суду.

За результатом розгляду справи, суд першої інстанції, керуючись положеннями Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Відповідно ч. 3 ст. 65 Закону № 796-ХІІ, посвідчення Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та Потерпілий від Чорнобильської катастрофи є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

Згідно ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку на 10 років.

Відповідно довідки №89 від 17.02.1993 року виданою військовою частиною № 18876 вбачається, що з 06.06.1986 року по 23.07.1986 рік позивач брав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС м. Прип`ять.

Згідно пенсійної справи позивача, він 27.11.2014 року звернувся до управління Пенсійного фонду України в Липовецькому районі про призначення йому пенсії зі зниженням пенсійного віку на підставі вищевказаних положень Закону, подавши при цьому посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (категорія 2), військовий квиток серії НОМЕР_1 , довідку командира військової служби № 35687 від 17.02.1993 року за №89 про період та місце перебування під час ліквідації наслідків на ЧАЕС; архівну довідка від 30.03.2015 року за № 179-2/475 із зазначенням наказів про відрядження.

Отже при зверненні за призначення пенсії на думку суду, позивачем були надані всі відповідні необхідні документи для призначення йому пенсії на зазначених умовах, а тому вимога відповідача про надання інших документів , а також відмова у призначенні пенсії - є незаконною.

Згідно ч.1,4 ст. 15 Закону підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами. Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами).

Підпунктом 2.1 Розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1, встановлено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року № 122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Враховуючи зазначене колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що позивачем доведено факт роботи ним у зоні відчуження у необхідній кількості днів для призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ст. 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та як наслідок підстав для задоволення позовних вимог.

Також колегія суддів погоджується з висновками суду першо інстанції стосовно того, що призначення пенсії позивачу неодхідно здійснити саме з 14.11.2014 року , тобто з дня звернення за її призначенням, оскільки позивачем не пропущено трьох місячний строк звернення до відповідача за призначенням пенсії.

З урахуванням вищевикладених норм чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини сторін, та встановлених обставин даної справи, колегія суддів дійшла висновку про правомірність заявлених позивачем вимог, які підтверджуються належними доказами, а тому обґрунтовано задоволені судом першої інстанції.

Апелянтом не надано достатніх доказів в підтвердження доводів апеляційної скарги, у зв`язку з чим остання задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення правильно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстави для задоволення вимог апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :
апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Липовецькому районі Вінницької області залишити без задоволення, а постанову Липовецького районного суду Вінницької області від 12 серпня 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий Смілянець Е. С.

Судді Залімський І. Г.

Сушко О.О.