Справа № 2а/0570/22164/2011
Суддя: Юрченко В.П.
Дата ухвалення: 2012-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Аканов О.О.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2012 року справа №2а/0570/22164/2011

приміщення суду за адресою: 83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів: Юрченко В.П., Старосуд М.І., Чебанова О.О., при секретарі судового засідання Крамській С.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю: позивача та представників третіх осіб, апеляційні скарги ОСОБА_2 на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 20 січня 2012 року та на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 20 січня 2012 року по справі № 2а/0570/22164/2011 за позовом ОСОБА_2 до прокурора м. Тореза про визнання протиправною бездіяльності відповідача по не поновленню порушеного немайнового права на охорону здоровя, винесення рішення на підставі ч. 2 ст. 276 Цивільного кодексу України про поновлення його немайнового права порушеного бездіяльністю відповідача та зобовязання відповідача поновити його порушене право і здійснити необхідні дії у вигляді винесення протесту на рішення Розсипненської селищної ради, внесення припису до Міністерства охорони здоровя України та подання до органу державної інспекції з використання і охорони земель у Донецькій області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - товариство з обмеженою відповідальністю «Уголь-Карго»,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з зазначеним позовом до прокурора м.Тореза про визнання протиправною бездіяльності відповідача по не поновленню порушеного немайнового права на охорону здоровя, винесення рішення на підставі ч. 2 ст. 276 Цивільного кодексу України про поновлення його немайнового права порушеного бездіяльністю відповідача, та зобовязання відповідача поновити його порушене право і здійснити необхідні дії у вигляді винесення протесту на рішення Розсипненської селищної ради, внесення припису до Міністерства охорони здоровя України та подання до органу державної інспекції з використання і охорони земель у Донецькій області.

На обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідач незаконно ухиляється від розгляду фактів викладених у його заявах від 03.01.2011 року, 10.06.2011 року, 07.08.2011 року, 08.09.2011 року, 15.10.2011 року, не вносить приписи для поновлення його порушених прав. Крім того, вказує на порушення відповідачем та Розсипненською селищною радою норм Конституції України, Цивільного кодексу України, Закону України «Про планування і забудову території», Земельного кодексу України, Закону України «Про Основи законодавства України про охорону здоров'я» .

З метою забезпечення доказів позивачем заявлено клопотання про доручення Київському окружному адміністративному суду допитати експертів державної установи «Інститут гігієни та медичної екології ім.О.М.Марзєєва» ОСОБА_3 медичних наук України - ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, витребування статуту прокуратури та посадової інстанції прокурора, призначення експертизи з метою встановлення класу безпеки і розміру санітарно захисної зони, витребування висновку на проект розміщення площадки для сортування, зберігання і навантаження вугілля, допит свідка.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 20.01.2012 року відмовлено в задоволені заяви про забезпечення доказів.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 20.01.2012 року відмовлено в задоволені позовних вимог.

Відмовляючи в задоволені позовних вимог, суд першої інстанції встановив, що відповідач приймав рішення та діяв у відповідності до норм законів та Конституції України, без будь-яких порушень.

З вказаною постановою та ухвалою суду першої інстанції не погодився позивач, подавши апеляційні скарги, на обґрунтування яких зазначено про порушення норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування судових рішень та задоволення клопотання про забезпечення доказів та позовних вимог.

В судовому засіданні позивач підтримав доводи апеляційних скарг та просив суд апеляційної інстанції задовольнити його позовні вимоги повністю та окрім того, вийти за межі заявленого позову, розглянувши уточнені позовні вимоги. Представник відповідача в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Представники третьої особи заперечували проти доводів апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення позивача та представників третіх осіб, перевіривши матеріали справи, вивчивши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вони не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Звертаючись до суду, позивач стверджував, що відповідач допустив бездіяльність, оскільки на неодноразові звернення з проханням поновити порушене особисте немайнове право, до теперішнього часу відповідач не відреагував, і не усунув не дотримання Конституції та законів України при прийнятті рішень Розсипненської ради і санітарно-епідеміологічної служби.

Як встановлено судом першої та апеляційної інстанції, позивач є власником будинку, розташованого за адресою: м.Торез вул. 127 Чистяковської дивізії, буд.38. Рішенням Розсипненської сільської ради було виділено ТОВ «Уголь-Карго» земельну ділянку по вул.Омська 1а для будівництва площадки для розміщення, сортування та зберігання і погрузки вугілля та крім того, для ведення виробничої діяльності. Позивач, звертаючись до прокуратури, зазначав, що всі рішення сільської прийняті всупереч вимогам законодавчих актів України, оскільки земельна ділянка, яка виділена ТОВ «Уголь-Карго» знаходиться на відстані 100 м від його житлового будинку, а тому порушує його право на охорону здоровя та безпечне довкілля. Неодноразово звертаючись до відповідача з заявами про прийняття дієвих заходів позивач отримував відповіді, які, на його думку свідчать про бездіяльність.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог та заяв забезпечення доказів.

З матеріалів справи вбачається, що 17.05.2011 року № 74-2921 вих-11 відповідачем винесено протест з вимогою скасувати рішення Розсипненської селищної ради № V/5-44 від 18.10.2006 року «Про внесення змін до рішення Розсипненської селищної ради №У/3-29 від 26.06.2006 року.

Крім того, на неодноразові звернення позивача, відповідач надав йому відповіді. Суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що відповідач діяв у спосіб та в межах наданих повноважень з чітким дотриманням норм законів України, які регламентують діяльність прокуратури в Україні.

Так, статтею 1 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1789-XII Про прокуратуру встановлено, що прокурорський нагляд за додержанням і правильним застосуванням законів Кабінетом Міністрів України, міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади, органами державного і господарського управління та контролю, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, місцевими Радами, їх виконавчими органами, військовими частинами, політичними партіями, громадськими організаціями, масовими рухами, підприємствами, установами і організаціями, незалежно від форм власності, підпорядкованості та приналежності, посадовими особами та громадянами здійснюється Генеральним прокурором України і підпорядкованими йому прокурорами. Згідно статті 19 цього Закону, предметом нагляду за додержанням і застосуванням законів є:

1) відповідність актів, які видаються всіма органами, підприємствами, установами, організаціями та посадовими особами, вимогам Конституції України та чинним законам;

2) додержання законів про недоторканність особи, соціально-економічні, політичні, особисті права і свободи громадян, захист їх честі і гідності, якщо законом не передбачений інший порядок захисту цих прав;

3) додержання законів, що стосуються економічних, міжнаціональних відносин, охорони навколишнього середовища, митниці та зовнішньоекономічної діяльності.

При цьому встановлено, що перевірка виконання законів проводиться за заявами та іншими повідомленнями про порушення законності, що вимагають прокурорського реагування, а за наявності приводів - також з власної ініціативи прокурора. Прокуратура не підміняє органи відомчого управління та контролю і не втручається у господарську діяльність, якщо така діяльність не суперечить чинному законодавству.

Відповідно до частини другої статті 20 зазначеного Закону встановлено, що при виявленні порушень закону прокурор або його заступник у межах своєї компетенції мають право:

1) опротестувати акти Прем'єр-міністра України, Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, виконавчих органів місцевих Рад, підприємств, установ, організацій, громадських об'єднань, а також рішення і дії посадових осіб;

2) вносити подання або протест на рішення місцевих Рад залежно від характеру порушень;

3) порушувати у встановленому законом порядку кримінальну справу, дисциплінарне провадження або провадження про адміністративне правопорушення, передавати матеріали на розгляд громадських організацій;

4) давати приписи про усунення очевидних порушень закону;

5) вносити подання до державних органів, громадських організацій і посадовим особам про усунення порушень закону та умов, що їм сприяли;

6) звертатись до суду з заявами про захист прав і законних інтересів громадян, держави, а також підприємств та інших юридичних осіб.

Згідно статті 29 Закону України Про прокуратуру нагляд за дотриманням законодавства про звернення громадян здійснюється Генеральним прокурором України та підпорядкованими йому прокурорами. Відповідно до наданих їм чинним законодавством повноважень вони вживають заходів до поновлення порушених прав, захисту законних інтересів громадян, притягнення порушників до відповідальності.

Суд першої інстанції правильно встановив, що скарги від 03.01.2011 року та 07.08.2011 року були подані ОСОБА_6, а тому позивач не надав доказів щодо порушення відповідачем саме його прав при зверненні іншої особи. Крім того, скарга від 08.09.2011 року направлена на адресу прокурора Донецької області, а тому прокуратур м. Тореза не є належним відповідачем по цій скарзі.

Крім того, рішенням Розсипненської селищної ради від 15.07.2011 року № VІ/7-51 протест прокуратури м. Тореза від 17.05.2011 року № 74-2921 вих-11 відхилено та залишено рішення Розсипненської селищної ради № V/5-44 від 18.10.2006 року без змін на підставі судового рішення Сніжнянського міського суду від 30.09.2010 року і ухвали Апеляційного суду Донецької області від 02.11.2010року.

Постановою Торезького міського суду Донецької області від 09.07.2009 року у справі № 2-а-344/09 відмовлено у визнанні протиправними та скасування рішень Розсипненської селищної ради від 15 червня 2007 року № У/13-88, від 18 липня 2007року №У/15-103, від 26 жовтня 2007 року № У/19-124, від 18 листопада 2008 року №У/28-184; визнанні протиправною бездіяльності Розсипненської селищної ради щодо порушення ТОВ «Уголь-Карго» договору оренди від 26 жовтня 2007 року на земельну ділянку; зобовязанні Розсипненської селищної ради розірвати даний договір.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 15 лютого 2011 року у задоволенні позову відмовлено з підстави пропуску звернення до суду, а постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 14 квітня 2011року постанову першої інстанції скасовано і у задоволенні позову ОСОБА_2 про визнання неправомірними дії головного державного санітарного лікаря м. Тореза по розгляду проекту «Размещение площадки для сортировки, хранения, отгрузки угля; визнання неправомірними дії головного державного санітарного лікаря м. Тореза по узгодженню висновку № 4 від 11.01.2007 р. на будівництво проекту «Размещение площадки для сортировки, хранения, отгрузки угля»; визнання незаконним висновок № 4 на будівництво проекту «Размещение площадки для сортировки, хранения, отгрузки угля» від 11.01.2007 р. та скасування його; визнання неправомірними дії головного державного санітарного лікаря м.Тореза по розгляду проекту відводу земельної ділянки товариству «Уголь-Карго»; визнання неправомірними дії головного державного санітарного лікаря м. Тореза по затвердженню висновку державної санітарно-епідеміологічної експертизи № 37 від 03.08.2007року; визнання незаконним висновок державної санітарно-епідеміологічної експертизи №37 від 03.08.2007 р. на відвід земельної ділянки та скасування його відмовлено у повному обсязі по суті. Постанова суду апеляційної інстанції залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 21.07.2011 року.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини по справі та відповідні їм правовідносини, судове рішення прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права, що є підставою для відмови в задоволенні апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції.

Крім того, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, про законність ухвали суду першої інстанції про відмову в задоволені клопотання про забезпечення доказів.

Відповідно до статті 73 КАС України, - особи, які беруть участь у справі та обґрунтовано вважають, що надання потрібних доказів стане згодом неможливим або ускладненим, мають право просити суд забезпечити ці докази. Статтею 74 передбачено, що суд забезпечує докази допитом свідків, призначенням експертизи, витребуванням та оглядом письмових або речових доказів, у тому числі за місцем їх знаходження.

Суд першої інстанції правильно зазначив, що заявник не навів обставин, які можуть бути підтверджені тими доказами, які він просив витребувати, саме за позовом до прокуратури м. Тореза та не довів суду, що вказані докази він не може самостійно отримати.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини по справі та відповідні їм правовідносини, судове рішення прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права, що є підставою для відмови в задоволенні апеляційних скарг.

Керуючись ст. 195, 197, 199, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 20 січня 2012 року та на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 20 січня 2012 року по справі № 2а/0570/22164/2011 залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 20 січня 2012 року та ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 20 січня 2012 року по справі № 2а/0570/22164/2011 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з моменту набрання законної сили.

В повному обсязі ухвала буде складена 16 березня 2012 року.

Головуючий В.П. Юрченко

Судді М.І.Старосуд

ОСОБА_7