Справа № 442/5844/13-а
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2015-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2015 року м. Київ К/800/53835/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Калашнікової О.В.,

Горбатюк С.А.,

Леонтович К.Г.,

розглянувши у попередньому розгляді справу за касаційною скаргою Релігійної громади Української православної церкви в місті Дрогобичі на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 25 грудня 2013 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 17 вересня 2014 року у справі №442/5844/13-а(2а-442/289/13) за позовом Релігійної громади Української православної церкви в місті Дрогобичі до виконавчого комітету Дрогобицької міської ради, ОСОБА_4 про визнання протиправним рішення, -

в с т а н о в и л а :

У вересні 2013 року Релігійна громада Української православної церкви в місті Дрогобичі звернулась в суд з позовом до виконавчого комітету Дрогобицької міської ради, ОСОБА_4, в якому просила: поновити пропущений з поважних причин встановлений законом строк на подачу адміністративного позову; Рішення № 301 виконавчого комітету Дрогобицької міської ради від 25 вересня 1997 року "Про передачу у приватну власність громадянам земельних ділянок, що знаходяться в їх постійному користуванні" в частині передачі ОСОБА_4 для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, земельну ділянку площею 782 кв.м., по АДРЕСА_1, визнати незаконним та скасувати.

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 25 грудня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 17 вересня 2014 року, позовні вимоги залишені без розгляду з підстав пропуску строку звернення до суду.

Не погоджуючись з ухваленими по справі рішеннями Релігійна громада Української православної церкви в місті Дрогобичі звернулась до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення судів першої і апеляційної інстанцій та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судами норм процесуального права.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши матеріали касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судами норм процесуального права колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що відсутні підстави для скасування судових рішень, а касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що у вересні 2013 року Релігійної громади Української православної церкви в місті Дрогобичі звернулась в суд з позовом до виконавчого комітету Дрогобицької міської ради, ОСОБА_4, в якому просила: поновити пропущений з поважних причин встановлений законом строк на подачу адміністративного позову; Рішення № 301 виконавчого комітету Дрогобицької міської ради від 25 вересня 1997 року "Про передачу у приватну власність громадянам земельних ділянок, що знаходяться в їх постійному користуванні" в частині передачі ОСОБА_4 для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, земельну ділянку площею 782 кв.м., по АДРЕСА_1, визнати незаконним та скасувати.

Суди попередніх інстанцій залишаючи позовні вимоги без розгляду виходили з того, що позивачем пропущений шестимісячний строк звернення до суду з адміністративним позовом, встановлений ч. 2 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України, без поважних причин.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів першої і апеляційної інстанцій виходячи з наступного.

Рішення виконавчого комітету Дрогобицької міської ради за № 301 від 25.09.1997 р. "Про передачу у приватну власність громадянам земельних ділянок, що знаходяться в їх постійному користуванні" вже було предметом дослідження у справі за позовом ОСОБА_4 до Української православної церкви Преподобного Іова Почаївського № 2-7/11 р. про стягнення суми відшкодування за зруйнований будинок та земельну ділянку в 2000 р. де відповідачем була церква, а з 2008 Релігійна громада Української православної церкви в м. Дрогобичі.

Крім того, в матеріалах справи міститься зустрічна позовна заява подана Релігійною громадою Української православної церкви в місті Дрогобичі до ОСОБА_4 від 01.02.2008р. в якій позивач посилається на державний акт № 354 від 10.06.1998 р., який виданий на підставі спірного рішення.

Отже, про порушення своїх прав, свобод та інтересів позивач дізнався в 2008 р. а з даним позовом звернувся 02.09.2013р. тобто, з пропуском шестимісячного строку звернення з позовом до суду без поважних причин.

Згідно абз.1 ч.2 ст.5 КАС України провадження у адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Позивач дізнався про порушення своїх прав, ще у 2008 році.

Адміністративний позов поданий до суду 02.09.2013 р., що підтверджується відміткою на позовній заяві.

Таким чином, Релігійною громади Української православної церкви в місті Дрогобичі пропущений строк звернення до суду, разом з тим ним не наведені підстави для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, та не надано доказів, які б свідчили про наявність обґрунтованих причин, що перешкоджали йому звернутися за захистом порушеного права у строки, визначені частиною 2 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України.

Положеннями ст.100 КАС України встановлено що, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Оскільки позовна заява подана із пропуском строку звернення до адміністративного суду, а заявником не наведено поважних причин пропуску такого строку, відповідно підстави для поновлення строку відсутні.

Враховуючи викладене, суди попередніх інстанцій дійшли до вірного висновку про залишення позовної заяви про визнання незаконним та скасування рішення № 301 виконавчого комітету Дрогобицької міської ради від 25 вересня 1997 року "Про передачу у приватну власність громадянам земельних ділянок, що знаходяться в їх постійному користуванні" в частині передачі ОСОБА_4 для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, земельну ділянку площею 782 кв.м., по АДРЕСА_1 без розгляду.

Згідно ч.3 ст.220-1 КАС України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, судами першої і апеляційної інстанцій винесені законні і обґрунтовані рішення, постановлені з дотриманням норм процесуального права і підстав для їх скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Релігійної громади Української православної церкви в місті Дрогобичі відхилити.

Ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 25 грудня 2013 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 17 вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через 5 днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав передбачених ст.ст.237-239 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: