Справа № 362/1013/15-а
Суддя: Троян Н.М.
Дата ухвалення: 2015-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 362/1013/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Лебідь-Гавенко Г.М.
Суддя-доповідач: Троян Н.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Троян Н.М.,

суддів - Бужак Н.П., Твердохліб В.А.,

за участю секретаря - Новак О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві, апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Васильківського міськрайонного суду в місті Василькові Київської області від 04 серпня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до відділу Державної виконавчої служби Васильківського міськрайонного управління юстиції, державного виконавця Сперкач Яни Олександрівни, треті особи: фізична особа-підприємець ОСОБА_3, ОСОБА_4 про зобов'язання утриматись від вчинення дій,-

В С Т А Н О В И Л А :

25 лютого 2015 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив: зобов'язати відповідача утриматись від вчинення дій щодо звернення до суду з Поданням про визначення ? частки майна ОСОБА_3 у домоволодінні по АДРЕСА_1, яке є особистою власністю ОСОБА_2.

У ході судового розгляду справи позивач неодноразово змінював свої позовні вимоги, в результаті чого остаточними вимогами ОСОБА_2 стали: визнати протиправними дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області Сперкач Яни Олександрівни в частині внесення до офіційного документу - Подання № 134/12 завідомо неправдивих відомостей «нерухоме майно (домоволодіння), яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1, є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2»; визнати не чинними положення Подання державного виконавця № 134/12, в яких зазначено відомості, що «нерухоме майно (домоволодіння), яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1, є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2», а також про поворот виконання положень Подання державного виконавця № 134/12, в яких зазначено відомості, що «нерухоме майно (домоволодіння), яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1, є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2» із зазначенням способу його здійснення (а.с. 208 Том I).

Постановою Васильківського міськрайонного суду в місті Василькові Київської області від 04 серпня 2015 року адміністративний позов задоволено частково, шляхом визнання дій державного виконавця Державної виконавчої служби Васильківського МРУЮ Сперкач Яни Олександрівни щодо порядку підготовки у січні 2015 року Подання про визначення 1/2 частки майна ОСОБА_3 у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1, яке є особистою приватною власністю ОСОБА_2 - протиправними. В задоволенні решти заявлених вимог - відмовлено.

Позивач, не погоджуючись із зазначеною постановою, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд скасувати постанову та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як свідчать обставини справи, 17 січня 2013 року Апеляційним судом Київської області видано виконавчий лист про стягнення з фізичної особи підприємця ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 заборгованості у розмірі 78000 грн (а.с. 50 Том I).

22 січня 2013 року державним виконавцем Ліщенко Н.І. органу ДВС Васильківського МРУЮ (винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 36112366 та надано боржнику строк до 29 січня 2013 року для добровільного виконання рішення суду (а.с. 51-52 Том I).

14 листопада 2014 року постановою начальника відділу ДВС Васильківського МРУЮ матеріали виконавчого провадження передано державному виконавцю Сперкач Я.О. (а.с. 143 Том I).

Як вбачається з рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно № 237332 від 05 лютого 2013 року, щодо отримання інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за результатом розгляду запиту державного виконавця, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні відомості щодо суб'єкта ОСОБА_3 (а.с. 56-57 Том I).

20 лютого 2013 року державним виконавцем зроблено ряд запитів щодо наявності у боржника ОСОБА_3 нерухомого майна; зареєстрованої с/г техніки та відкритих рахунків в установах банку (а.с. 62-64 Том I).

Згідно відповіді Державної інспекції сільського господарства України № 475/12 від 20 лютого 2013 року, листа Головного управління Держземагенства України в Київській області № 0705/4094 від 18 березня 2013 року, інформації управління Держземагенства у Васильківському районі № 2318-01-1 від 08 квітня 2013 року, за громадянином ОСОБА_3 запитуване державним виконавцем рухоме та нерухоме майно не значиться (а.с. 71, 73, 74 Том I).

Постановою державного виконавця від 27 лютого 2013 року боржником зазначено «ФОП ОСОБА_3.» (а.с. 68 Том I).

За актом державного виконавця від 25 квітня 2013 року, перевірити майновий стан ФОП ОСОБА_3 на дільниці за адресою, вказаній у виконавчому листі не виявилося можливим через відсутність боржника вдома (а.с. 76 Том I).

26 вересня 2013 року державним виконавцем прийнято постанову № 475/12 про примусовий привід боржника ОСОБА_3, виконання якої доручено Васильківському МВ ГУ МВС України в Київській області (а.с. 98 Том I).

10 жовтня 2013 року на виконання вказаної вище постанови, т.в.о. начальника підполковник міліції Почтар Р.А. повідомив державному виконавцю про те, що ОСОБА_3, зі слів власниці будинку ОСОБА_7, за адресою: АДРЕСА_2, не проживає, оскільки будинок проданий (а.с. 100, 101-103 Том I).

За відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС України в м. Києві та Київській області від 08 січня 2014 року, ОСОБА_3 зареєстрований за адресою : АДРЕСА_2 (а.с. 105 Том I).

06 березня 2014 року винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, за якою накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику ФОП ОСОБА_3 (а.с. 115 Том I).

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 49507949 від 06 березня 2014 року, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні відомості щодо права власності за ФОП ОСОБА_3 (а.а. 116 Том I).

У січні 2015 року державний виконавець звертається до суду із Поданням про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, в якому, вказуючи на те, що домоволодіння по АДРЕСА_1, власницею якого є ОСОБА_2, є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2, відповідно просить визначити частку майна ОСОБА_3 у даному домоволодінні, визнавши за останнім право власності на ? частину та зобов'язати його здійснити державну реєстрацію нерухомого майна (а.с. 15-17 Том I).

Згідно з частини першої ст. 73 СК України за зобов'язаннями одного з подружжя стягнення може бути накладено лише на його особисте майно і на частку у праві спільної сумісної власності подружжя, яка виділена йому в натурі.

Вважаючи порушенням своїх прав з боку виконавчого органу та з метою їх відновлення позивач звернувся за захистом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки державним виконавцем на момент звернення із Поданням до суду не було проведено всіх необхідних для підготовки Подання заходів, не встановлено в повній мірі всіх необхідних доказів, а також не враховано виконання боржником, який працює, рішення суду, що фактично виключає можливість надіслання державними виконавцями до суду Подань, оскільки належно не підтверджено не можливість виконання рішення суду, яке набрало законної сили та є обов'язковим до виконання на всій території України, з підстав відсутності іншого майна, належного боржнику ФОП ОСОБА_3 та відсутності у нього доходу та належності домоволодіння на праві спільної сумісної власності подружжю ОСОБА_2, відтак такі дії державного виконавця є передчасними та протиправними.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступні обставини.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено права та обов'язки державного виконавця, якою крім іншого, передбачено, що державний виконавець: здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Враховуючи відсутність іншого майна, зареєстрованого за ОСОБА_3, що унеможливлює виконання судового рішення зі стягнення з фізичної особи підприємця ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4, державний виконавець звернувся до суду з Поданням про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

Як вбачається з матеріалів справи, за інформаційною довідкою з Реєстру прав власності на нерухоме майно, індексний номер 288639, сформованою 05 лютого 2013 року, домоволодіння АДРЕСА_1, загальною площею 423,4 кв.м., житловою 160,8 кв.м., загальною вартістю 985 426 грн, 2004 року побудови, зареєстроване 21 липня 2006 року за ОСОБА_2, яка є власницею 1/1 частини (а.с. 57 Том I).

Домоволодіння загальною площею 54,4 кв.м. придбано 27 жовтня 1998 року в рівних частинах ОСОБА_2 та ОСОБА_3, що підтверджується договором купівлі-продажу будинку, посвідченим 27 жовтня 1998 року приватним нотаріусом Васильківського нотаріального округу, зареєстрованим в реєстрі за № 3462 (а.с. 8 Том I).

31 жовтня 2003 року ОСОБА_3 подарував належну йому 1/2 частину домоволодіння ОСОБА_2, що засвідчено 31 жовтня 2003 року приватним нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу Москалюк В.М., договір дарування зареєстровано в реєстрі за № 2681 (а.с. 9 Том I).

11 грудня 2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Васильківського міського управління юстиції в Київської області шлюб зареєстрували ОСОБА_3 та ОСОБА_2, що засвідчено свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1, актовий запис № 455, та підтверджує доводи виконавця про перебування боржника у шлюбі з ОСОБА_2 (а.с. 155 Том I).

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначені Законом України «Про виконавче провадження» від 21.04.99 № 606-XIV, із змінами та доповненнями.

Порядок звернення стягнення на кошти та інше майно боржника передбачено розділом 5 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV від 21.04.1999 року.

Відповідно до ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Стягнення на майно боржника звертається в розмірі і обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження. У разі якщо боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за Поданням державного виконавця (частина 6 вказаної статті Закону).

Згідно зі ст. 379 ЦПК України питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за Поданням державного виконавця.

Згідно з частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Частиною третьою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся з вимогами про визнання протиправними дій державного виконавця відділу державної виконавчої служби Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області Сперкач Яни Олександрівни в частині внесення до офіційного документу - Подання № 134/12 завідомо неправдивих відомостей «нерухоме майно (домоволодіння), яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1, є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2»; визнання не чинними положення Подання державного виконавця № 134/12, в яких зазначено відомості, що «нерухоме майно (домоволодіння), яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2», а також про поворот виконання положень Подання державного виконавця № 134/12, в яких зазначено відомості, що «нерухоме майно (домоволодіння), яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1, є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2» із зазначенням способу його здійснення (а.с. 208 Том I).

Як вже зазначалось вище, права та обов'язки державного виконавця, встановлено Законом України «Про виконавче провадження», яким, крім іншого, передбачено, що державний виконавець: здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Колегія суддів, проаналізувавши встановлені обставини справи, приходить до висновку, що з оскаржуваних дій державного виконавця вбачається, що він діяв у спосіб та на підставах передбачених Законом України «Про виконавче провадження» з метою виконання рішення та виконавчого листа Апеляційного суду Київської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 заборгованості у розмірі 78 000 грн, тому і звернувся з Поданням до Васильківського міськрайонного суду Київської області про визначення частки майна ОСОБА_3 в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1, в якому просив суд визнати за останнім право власності на ? частину та зобов'язати його здійснити державну реєстрацію нерухомого майна.

У вказаному Поданні державний виконавець зазначив відомості, виходячи з загальних принципів сімейного права, зокрема й про те, що майно набуте в шлюбі є спільною сумісною власністю подружжя.

Колегія суддів звертає увагу на ті обставини, що оскаржуваними діями державного виконавця жодним чином не порушуються права позивача, оскільки саме Подання не є рішенням суб'єкта владних повноважень, тому зазначені в Поданні відомості не тягнуть будь-яких юридичних наслідків для позивача, зокрема і матеріальних.

Крім того, колегія суддів також вважає за необхідне акцентувати увагу на тому, що суд адміністративної юрисдикції не вправі перевіряти відомості, викладені в Поданні державного виконавця, з яким він звернувся на виконання покладених на нього законом повноважень, оскільки такі відомості підлягають перевірці судом загальної юрисдикції, до якого звернуто Подання державного виконавця, з метою подальшого виконання рішення суду.

Що стосується позовних вимог про поворот виконання положень Подання державного виконавця № 134/12, то колегія суддів зазначає, що Кодексом адміністративного судочинства України не передбачено такі повноваження суду як поворот виконання Подання державного виконавця, оскільки Подання не є рішенням суб'єкта владних повноважень в розумінні КАС України, відтак п.1 частини другої статті 162 КАС України, на який посилався позивач у своїх усних поясненнях, до вказаних правовідносин застосовуватись не можуть, тому в задоволенні цієї вимоги необхідно відмовити.

З урахуванням викладеного, після детального з'ясування обставин справи та аналізу законодавчих норм, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що діями державного виконавця, в частині внесення до офіційного документу - Подання № 134/12 завідомо неправдивих відомостей про те, що «нерухоме майно (домоволодіння), яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1, є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2», та в частині визнання положень Подання в яких зазначено відомості, що «нерухоме майно (домоволодіння), яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1, є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2», права та інтереси позивача не порушуються, також адміністративний суд не вправі перевіряти відомості внесені до Подання, оскільки таке право передбачене законом для суду тієї юрисдикції до якого державним виконавцем подано таке Подання, тому в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

Згідно частини першої ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Відповідно до статті 202 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні постанови судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглянув справу.

Оскільки, судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, в зв'язку з чим виникає необхідність у частковому задоволенні апеляційної скарги та відповідно у скасуванні постанови Васильківського міськрайонного суду в місті Василькові Київської області від 04 серпня 2015 року,з постановленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Васильківського міськрайонного суду в місті Василькові Київської області від 04 серпня 2015 року - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до відділу Державної виконавчої служби Васильківського міськрайонного управління юстиції, державного виконавця Сперкач Яни Олександрівни, треті особи: фізична особа-підприємець ОСОБА_3, ОСОБА_4 про зобов'язання утриматись від вчинення дій - відмовити у повному обсязі.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, передбачені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя: Н.М.Троян

Судді: Н.П.Бужак,

В.А. Твердохліб

Головуючий суддя Троян Н.М.

Судді: Бужак Н.П.

Твердохліб В.А.