Справа № 804/14783/15
Суддя: Серьогіна Олена Василівна
Дата ухвалення: 2015-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Серьогіна О.В., розглянувши клопотання Публічного акціонерного товариства «Орджонікідзевський гірничо-збагачувальний комбінат» про забезпечення позову у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Орджонікідзевський гірничо-збагачувальний комбінат» до Державної служби геології та надр України про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-
Публічне акціонерне товариство «Орджонікідзевський гірничо-збагачувальний комбінат» звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної служби геології та надр України, в якому просить:
- визнати протиправною бездіяльність Державної служби геології та надр України щодо не внесення змін до спеціального дозволу на користування надрами № 597 від 06.08.1996 року, наданого Публічному акціонерному товариству «Орджонікідзевський гірничо-збагачувальний комбінат», відповідно до заяви Публічного акціонерного товариства «Орджонікідзевський гірничо-збагачувальний комбінат» на внесення змін до спеціального дозволу на користування надрами вих. № 122/02 від 13.07.2015 року;
- зобов'язати Державну служу геології та надр України внести зміни до спеціального дозволу на користування надрами № 597 від 06.08.1996 року, наданого Публічному акціонерному товариству «Орджонікідзевський гірничо-збагачувальний комбінат», відповідно до заяви Публічного акціонерного товариства «Орджонікідзевський гірничо-збагачувальний комбінат» на внесення змін до спеціального дозволу на користування надрами вих. № 122/02 від 13.07.2015 року;
- визнати протиправним та скасувати наказ Державної служби геології та надр України від 04.09.2015 року № 271 та Додаток № 2 до наказу від 04.09.2015 року № 271 в частині зупинення дії спеціального дозволу на користування № 597 від 06.08.1996 року, наданого Публічному акціонерному товариству «Орджонікідзевський гірничо-збагачувальний комбінат».
Крім того, позивач також звернувся до суду з клопотанням про вжиття заходів забезпечення позову, шляхом зупинення дії наказу Державної служби геології та надр України від 04.09.2015 року № 271 та Додатку № 2 до наказу від 04.09.2015 року № 271 в частині зупинення дії спеціального дозволу на користування № 597 від 06.08.1996, наданого Публічному акціонерному товариству «Орджонікідзевський гірничо-збагачувальний комбінат».
В обґрунтування зазначеного клопотання позивач зазначає, що не внесення змін до спеціального дозволу на користування надрами № 597 від 06.08.1996 року, наданого ПАТ «ОГЗК», відповідно до заяви ПАТ «ОГЗК» на внесення змін до спеціального дозволу на користування надрами та видання наказу Державної служби геології та надр України від 04.09.2015 року № 271 в частині зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами № 597 від 06.08.1996 року, наданого ПАТ «ОГЗК», призвело до неможливості здійснення господарської діяльності позивача за укладеними підприємством договорами з контрагентами (в т.ч. зовнішньоекономічної діяльності), та як наслідок призведе до втрати ринку збуту (в т.ч. за кордоном, припинення находження валютних коштів в Україну), зменшення надходжень податків до державного та місцевих бюджетів України. Також, відбудеться зупинка підприємства зі звільненням майже 5-тисячного колективу підприємства, до бюджету та фондів усіх рівнів перестануть надходити податкові відрахування. Вважає, що оскаржуваний наказ Державної служби геології та надр України від 04.09.2015 року № 271 є необґрунтованим і незаконним, його виконання створює очевидну небезпеку заподіянням шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі.
Дослідивши доводи, викладені у клопотанні про забезпечення позову, суд прийшов до висновку про його необґрунтованість, з огляду про наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 117 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.
В розумінні наведеної норми закону, у вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; імовірності ускладнення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Згідно ч.1 ст.118 КАС України клопотання про забезпечення адміністративного позову розглядається не пізніше наступного дня після його одержання й у разі обґрунтованості та терміновості вирішується ухвалою негайно без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.
Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.
Забезпечення зазначеного адміністративного позову в заявлений у клопотанні про забезпечення позову позивачем спосіб виходять за межі підстав забезпечення позову, передбачених частиною першою статті 117 КАС України, оскільки судом фактично ухвалюється рішення без розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову, що є неприпустимим.
Згідно із частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Оцінюючи докази у їх сукупності та приймаючи до уваги, що позивачем не надано жодних доказів на підтвердження існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, що захист цих прав та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат (позивачем не надано доказів можливого погіршення його фінансового стану, зменшення очікуваного доходу, зменшення надходжень податків до Державного бюджету, звільнення працівників колективу підприємства), суд вважає необхідним клопотання Публічного акціонерного товариства «Орджонікідзевський гірничо-збагачувальний комбінат» про забезпечення позову залишити без задоволення.
Керуючись статтями 117, 118, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -
Клопотання Публічного акціонерного товариства «Орджонікідзевський гірничо-збагачувальний комбінат» про забезпечення позову Публічного акціонерного товариства «Орджонікідзевський гірничо-збагачувальний комбінат» до Державної служби геології та надр України про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.
Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Серьогіна