Справа № 22-ц-741/11
Суддя: Голуб С. А.
Дата ухвалення: 2011-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 квітня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:
головуючого: судді Поліщук М.А. суддів: Малорода О.І., Голуб С.А. розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні апеляційного суду Київської області адміністративну справу за апеляційною скаргою військової частини НОМЕР_1 Міністерство оборони України на постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 04 жовтня 2006 року по справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про нарахування грошової надбавки за безперервну військову службу,
встановила:
В липні 2006 року позивач звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 про зобов`язання провести перерахунок надбавки за безперервну військову службу, мотивуючи свої вимоги тим, що він в період з 25.11.200 року по 22.12.2004 року проходив службу у відповідача і перебував на його фінансовому забезпеченні. Відповідно до п.1 Указу Президента України від 5.05.2003 року №389 «Про надбавки військовослужбовцям Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації державної прикордонної служби України та Управління державної охорони України за безперервну службу» була встановлена щомісячна надбавка за безперервну військову службу в Збройних Силах України у відсотках до грошового забезпечення. Безперервна вислуга років на момент введення зазначеного Указу в дію складала понад 15 років, а з 19.08.2005 року - понад 20 років. З травня 2003 року відповідач на виплату коштів по грошовому забезпеченню фінансувався в повному обсязі, кошти для виплати надбавки були передбачені в бюджеті на відповідний рік та поступали в повному обсязі. Вважав, що виплачуючи надбавку в заниженому розмірі відповідач тим самим зрівняв позивача з особами, у яких стаж військової служби є меншим, що суперечить вимогам ст.24 Конституції України, відповідно до якої громадяни мають рівні права і свободи та є рівними перед законом.
Постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 04 жовтня 2010 року позов Тихана 1.1, задоволено. Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 провести Тихану Ігору Іллічу з 01.05.2003 року по 19.08.2004 року у розмірі 50%, а з 19.08.2004 року по 22.12.2004 року у розмірі 70% перерахунок надбавки за вислугою років у розмірі, визначеному Указом Президента України від 05.05.2003 року №389, виходячи перерахованого розміру грошового забезпечення та із врахуванням індексу інфляції.
В своїй апеляційній скарзі ВЧ НОМЕР_2 просить скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нову про визнання позовних вимог безпідставними, а НОМЕР_3 - неналежним відповідачем. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необгрунтованість та необ`єктивність оскаржуваного рішення, неповне з`ясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та "'лоцесуального права, що є підставою для його скасування.
Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали Справи й обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивач проходив дійсну військову службу у військовій частині А-13 56, що підтверджується відповідною довідкою виданою в/ч НОМЕР_1 (а.с.9) і йому нараховувалась та виплачувалась надбавка за безперервну службу до 19.08.2004 р. в розмірі до 50%, а з 19.08.2004 р. - в розмірі до 70% від грошового забезпечення, проте така надбавка нараховувалася та виплачувалася в меншому розмірі ніж 70% , тому суд першої інстанції вважав це порушенням конституційних прав позивача по справі і тому задовольнив позовні вимоги.
Колегія суддів вважає даний висновок суду першої інстанції помилковим, а ^/ому вважає, що постанова суду першої інстанції повинна бути скасована виходячи з наступних обставин.
Відповідно до вимог ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.
Правильно пославшись на Указ Президента України від 5 травня 2003 року № 389, суд зробив неправильні висновки про те, що даним Указом визначені розміри надбавок військовослужбовцям,
Згідно п.1 Указу Президента України „Про надбавки військовослужбовцям Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх справ України, Державного комітету у справах охорони державного кордону України та Управління державної охорони України за безперервну службу" N 389/2003 від 05 травня 2003 року надано Міністрові оборони України, Міністрові внутрішніх справ України, Голові Державної Прикордонної служби України та Начальнику Управління державної охорони України право" встановлювати військовослужбовцям відповідно Збройних Сил України, внутрішніх військ Міністерства; внутрішніх Справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України та Управління державної охорони України щомісячні надбавки за безперервну військову службу в Збройних Силах України, внутрішніх військах, у Державній прикордонній службі та Управлінні державної охорони України у відсотках до грошового забезпечення, які мають високі результати у службовій діяльності, залежно від стажу служби в таких розмірах: понад 5 років - до 10; понад 10 років - до 30; понад 15 років - до 50; понад 20 років - до 70; понад 25 років -до 90 відсотків.
Порядок і умови виплати зазначених надбавок визначаються Міністром _оборони України, Міністром внутрішніх справ України, Головою Державної ^прикордонної служби України та Начальником Управління державної охорони України.
Пунктом 2 цього ж Указу передбачено - виплату надбавок здійснювати з 1 травня 2003 року за рахунок коштів, передбачених у Державному бюджеті України на утримання Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України та Управління державної охорони України.
Наказом Міністра оборони України від 26 травня 2003 року відповідно до п. 1 Указ Президента України від 15 гравня 2003 року № 389, затверджена Інструкція про порядок і умови виплати щомісячної надбавки за безперервну військову службу в Збройних Силах України.
Даною інструкцією не змінений граничний розмір надбавок за вислугу років, а лише визначений порядок її призначення з врахування коштів виділених Державним бюджетом на фінансування Збройних Сил України в розмірах який не суперечить Указу Президента України №389 від 5 травня 2003 року „Про надбавки військовослужбовцям Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України та Управління державної охорони України за безперервну службу".
Позивачу нараховувалися та виплачувалися кошти в межах визначених наказом Міністра оборони України від 26 травня 2003 року 149 „Про затвердження інструкції про порядок і умови виплати щомісячної надбавки за безперервну військову службу в Збройних Силах України" який був виданий відповідно до вище вказаного Указу Президента України, тому колегія суддів вважає, що відповідач нараховуючи та виплачуючи позивачу надбавку за безстрокову військову службу в межах визначених наказом Міністра оборони України від 26 травня 2003 року 149 не порушив права позивача.
Оскільки суд першої інстанції невірно застосував норму матеріального права і з цих підстав помилково ухвалив постанову, якою задовольнив необгрунтовані позовні вимоги, тому зазначена постанова суду першої інстанції повинна бути скасована та ухвалена нова постанова, про відмову у задоволенні адміністративного позову.
Керуючись ст.195, 198, 202, 205, 207 КАС України, п.1, п.2 Указу Президента України №389 від 5 травня 2003 року «Про надбавки військовослужбовцям Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України та Управління державної охорони України за безперервну службу», наказу Міністра оборони України від 26 травня 2003 р. 149 „Про затвердження інструкції про порядок і умови виплати щомісячної надбавки за безперервну військову службу в Збройних Силах України", колегія суддів,
постановила:
Апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 - задовольнити.
Постанову Васильківського міськрайонного суду від 04 жовтня 2006 року скасувати і прийняти нову постанову.
В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про проведення перерахунку щомісячної надбавки за безперервну військову службу - відмовити.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до ч. 5 ст. 254 КАС України та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.
Головуючий

Судді