Справа № 820/6282/15
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2015-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2015 р.Справа № 820/6282/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Спаскіна О.А.

Суддів: Любчич Л.В. , Сіренко О.І.

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Строй-Клімат" на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 12.08.2015р. по справі № 820/6282/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Строй-Клімат"

до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області

про скасування податкового повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2015 року в задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Строй-Клімат" до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області про скасування податкового повідомлення - рішення - відмовлено у повному обсязі.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати вказану постанову суду першої інстанції та ухвалити нову, якою позовні вимоги задовольнити повністю. Скаржник зазначає, що приймаючи зазначену постанову суд першої інстанції дійшов до помилкових висновків, які призвели до неправильного вирішення справи, неповно з'ясував всі обставини справи, що мають значення при вирішенні спору, не вірно застосував до спірних правовідносин положення п.198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст.198, ст.201 Податкового кодексу України та ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України щодо повноти та об'єктивності розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу в межах доводів апеляційної скарги відповідно до вимог ст.195 КАС України та керуючись ч.1 ст.41 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що контролюючим органом на підставі направлень від 07.04.2015 року №456, №457, №458, №459 та наказу від 31.03.2015 року №405 "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "Строй-Клімат", " у зв'язку із ненаданням підприємством документального підтвердження на письмові запити Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області від 30.12.2014 року №19586/10/20-31-15-01-17, від 26.01.2015 року №1026/10/20-31-15-01-17, від 24.02.2015 року №2385/10/20-31-15-01-17, на підставі п.78.1.1 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України з 08.04.2015 року по 14.04.2015 року проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ "Строй-Клімат".

За результатами перевірки контролюючим органом був складений акт №1202/20-31-22-03-07/33412371 від 24.04.2015 року "Про результати проведення документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Строй-Клімат", , з питань правильності визначення, повноти нарахування та сплати податку на додану вартість за період з 01.11.2014 року по 30.11.2014 року, з 01.12.2014 року по 31.12.2014 року та з 01.01.2015 року по 31.01.2015 року. (т. 1 а.с. 9-67).

Згідно з висновками акту №1202/20-31-22-03-07/33412371 від 24.04.2015 року, за результати перевірки ТОВ "Строй-Клімат" контролюючим органом були встановлені наступні порушення чинного законодавства: п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст. 198, ст.201 Податкового кодексу України, підприємством завищено податковий кредит на загальну суму 6552654,00 грн., у тому числі по періодам:- листопад 2014 року - в сумі 2121806,00 грн.;- грудень 2014 року - в сумі 3214922,00 грн.;- січень 2015 року в сумі 1215926,00 грн. (т.1 а.с. 66-67).

На підставі висновків акту №1202/20-31-22-03-07/33412371 від 24.04.2015 року контролюючим органом 15.05.2015 року було складено податкове повідомлення-рішення №, яким ТОВ "Строй-Клімат" було збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 8190817,50 грн., з них за основним платежем - 6552654,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 1638163,50 грн. (т.1 а.с.8).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що суб'єктом владних повноважень викладені належні та допустимі доводи про відсутність фактичного виконання позивачем господарських операцій за спірним правочином, про наявність взаємопов'язаності позивача та контрагентів позивача, про несумісність предмету спірних правочинів з напрямом господарської діяльності позивача, про відсутність розумних економічних або інших причин (ділової мети) придбання послуг у контрагента, що зумовлює обґрунтованість висновку суб'єкта владних повноважень про невідповідність закону вчинених за ним господарських операцій.

Колегія суддів погоджується з таким висновком сулу першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до положень п.198.1 ст.198 Податкового кодексу України, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Відповідно до п.198.2 та п. 198.3 ст.198 Податкового кодексу України, датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг. Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов'язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата складення платником податкової накладної за такими операціями, за умови реєстрації такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних. Датою збільшення податкового кредиту орендаря (лізингоотримувача) для операцій фінансової оренди (лізингу) є дата фактичного отримання об'єкта фінансового лізингу таким орендарем. Датою віднесення сум до податкового кредиту замовника з договорів (контрактів), визначених довгостроковими відповідно до пункту 187.9 статті 187 цього Кодексу, є дата фактичного отримання замовником результатів робіт (оформлених актами виконаних робіт) за такими договорами (контрактами). Для товарів/послуг, постачання (придбання) яких контролюється приладами обліку, факт постачання (придбання) таких товарів/послуг засвідчується даними обліку.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Таким чином, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.

Згідно із п.198.6. ст.198 Податкового кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складення податкової накладної.

Суми податку, сплачені (нараховані) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням терміну реєстрації, відносяться до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше: ніж через 365 календарних днів з дати складення податкової накладної; для платників податку, що застосовують касовий метод, - ніж через 60 календарних днів з дати списання коштів з банківського рахунка платника податку; для банківських установ при одержанні ними права власності на заставне майно.

Згідно пункту 201.8 статті 201 Податкового кодексу України право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Податкова накладна, відповідно до абзацу першого пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Таким чином, для отримання права на податковий кредит із сум податку на додану вартість, сплачених в ціні придбаного товару (робіт, послуг), платник ПДВ повинен мати податкові накладні, видані на реально отриманий товар (роботи, послуги), призначений для використання у власній господарській діяльності.

Відповідно до ч.1 та.ч.2 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 № 996-XIV, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до п. 2.1 Розділу 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 р. № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995 р. за № 168/704 первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Відповідно до п. 2.4 Розділу 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 р. № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995 р. за № 168/704 первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Судовим розглядом встановлено, що на підтвердження реальності здійснення господарської операції між ТОВ "Строй-Клімат" та його контрагентами (ТОВ "ТЕХНО-ПРОМКОМПЛЕКС", ТОВ "ТЕХНО-СПЕЦАЛЬЯНС", ТОВ "ФІЛАКАС", Концерн "Високі технології права", ТОВ "Харківський центр правових досліджень та безпеки бізнесу "Юрполіс", ТОВ "ПРОМБУД-МОНТАЖІНВЕСТ"), позивачем до суду першої інстанції були надані : податкові накладні (т.2 а.с. 3-214; т.3 а.с. 1-200; т.5 а.с. 1-175; т.6 а.с. 1-119; т.7 а.с. 1-164; т.11 а.с.1-190; т.13 а.с.1-250; т.15 а.с.1-201; т.19 а.с.1-237), акти здачі - прийняття робіт (надання послуг), видаткові накладні, акти приймання наданих послуг за договорами (т.4 а.с.1-160; т.8 а.с.1-244, т.9 а.с.1-208; т.10 а.с.1-214; т.12 а.с.1-184; т.14 а.с.1-172; т.16 а.с.1-201; т.17 а.с.1-137; т.18 а.с.1-144). Також позивачем були надані до суду реєстри документів за період 01.11.2014 по 31.01.2015 року.

Проте, як свідчать матеріали справи, підприємством до перевірки не були надані облігово-сальдові відомості в розрізі всіх бухгалтерських рахунків та субрахунків, згідно з обліковою політикою підприємства; облікові відомості та журнали-ордери, картки по всім бухгалтерським рахункам та субрахункам у загальному обсягу, включаючи дані синтетичного та аналітичного обліку по рахункам бухгалтерського обліку у відповідності плану рахунків бухгалтерського обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України.

Крім того, ні до суду ні контролюючому органу позивачем не були надані документи, які підтверджують фактичне транспортування ТМЦ та навантаження- відвантаження товару (договори на надання послуг по транспортуванню, вантажні супровідні документи, у тому числі товарно-транспортні документи, подорожні листи тощо).

Згідно з п.44.1 ст. 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Як зазначається у п.44.6 ст.44 Податкового кодексу у разі якщо до закінчення перевірки платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Відповідно до первинних документів (податкових накладних, видаткових накладних, актів виконаних робіт (послуг)) реалізація та придбання товарів (робіт, послуг) відбувається в той самий день, в який були придбані товари , роботи, послуги , також передача обсягу відбувається в межах окремого кола суб'єктів (ТОВ "Строй-Клімат", ТОВ "ТЕХНО-ПРОМКОМПЛЕКС", ТОВ "ТЕХНО-СПЕЦАЛЬЯНС", ТОВ "ФІЛАКАС", Концерн "Високі технології права", ТОВ "Харківський центр правових досліджень та безпеки бізнесу "Юрполіс", ТОВ "ПРОМБУД-МОНТАЖІНВЕСТ", ТОВ "Аудиторська фірма "Юрполіс-Аудит".

Колегія суддів зауважує, що всі вказані суб'єкти є обізнані стосовно застосованої до них схеми (єдина податкова адреса, у більшості з учасників директором, головним бухгалтером та засновником є одна фізична особа) - учасники кругової поруки (коло обізнаних суб`єктів).

В подальшому, товари та послуги, отримані ТОВ "Строй-Клімат" від підприємств в межах групи обізнаних суб`єктів були реалізовані на підприємства цієї ж групи в межах кола обізнаних учасників.

Всі вказані постачальники є обізнані стосовно застосованої до них схеми (єдина податкова адреса, єдина адреса орендованих складських приміщень, відсутність економічної вигоди).

Відповідно до норм чинного податкового законодавства України право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, - зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому ст. 183 Податкового кодексу України.

В ході перевірки встановлено, що ТОВ "ПРОМБУД-МОНТАЖІНВЕСТ", , виписувало на адресу ТОВ "Строй-Клімат" податкові накладні з відображенням сум ПДВ, що не відповідає вимогам п.201.8 ст.201 та п. 184.5 ст.184 Податкового Кодексу України. Отже позивач безпідставно сформував ПК за рахунок податкових накладних від ТОВ "ПРОМБУД-МОНТАЖІНВЕСТ".

Проте протягом листопада 2014 року - січня 2015 року на адресу ТОВ "Строй-Клімат" від ТОВ "ПРОМБУД-МОНТАЖІНВЕСТ" було виписано велику кількість накладних та актів про виконання будівельних робіт, надано консультаційних послуг та відвантаження значної кількості різних видів товарів.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що є фізично неможливим протягом одного робочого дня однією особою надавати велику кількість будівельно-монтажних робіт, консультаційних послуг та відвантажувати велику кількість та різні види товарів на адресу контрагентів, як зазначено в наданих документах.

Аналізуючи реальність здійснення господарських операцій позивача з його контрагентами, вбачається, що позивач та його контрагенти зареєстровані за однією адресою : вул. Ак. Проскури,1 м. Харків.

ТОВ "Строй-Клімат" не надано документального підтвердження в частині наявності трудових ресурсів, та за який рахунок відбувається навантаження та розвантаження великої кількості товарів, та зокрема значного об'єму вугілля, придбаного та реалізованого на адресу покупців - підприємств В межах кола обізнаних учасників, як це зазначено в оформлених документах ТОВ "ПРОМБУД-МОНТАЖШВЕСТ".

Враховуючи матеріли допиту контролюючим органом ОСОБА_1 (реєстраційний номер НОМЕР_1) в якості свідка, можна дійти висновку, що ОСОБА_2 є власником ТОВ "Строй-Клімат" лише формально, фактично фінансово - господарську діяльність не здійснював, відповіді на питання дає неоднозначні, не обізнаний стосовно діяльності очолюваного підприємства, не має достатньої кваліфікаційної підготовки для керівництва підприємства, не має можливості однозначно підтвердити факт знайомства з особами, що від його імені та за його дорученням представляли інтереси підприємства в державних установах.

Судовим розглядом встановлено, що подальше постачання товару та виконання робіт (послуг) здійснює один директор ТОВ "Строй-Клімат" ОСОБА_1 (відповідно штатного розкладу та податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма 1 ДФ). Тобто фактично згідно податкової звітності на ТОВ "Строй-клімат" працює одна особа, яка є директором підприємства, тобто відсутні трудові ресурси, виробниче обладнання, транспортне та торгівельне обладнання, сировина, матеріали для здійснення основного виду діяльності, визначеного згідно довідки ЄДРПОУ.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про нереальність отримання консультативних операцій позивачем 30.11.2014 року та 27.12.2014 року. Так, протягом одного дня директором ТОВ "Промбуд-Монтажінвест" Крутько Тарасом Михайловичем ТОВ "Строй-клімат" було надано 53 консультації 30.11.2014 року загальною вартістю 3183184,45 грн. та 54 консультації 27.12.2014 року загальною вартістю 3243198,18 грн.

Колегія суддів дійшла висновку, що по всіх укладених угодах та первинних документах, досліджених в ході проведення перевірки, відсутня будь-яка економічна доцільність та обґрунтованість.

Відповідно до ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, доводи апеляційної скарги позивача про порушення судом першої інстанції під час розгляду справи вимог п.198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст.198, ст.201 Податкового кодексу України та норм ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України щодо повноти та об'єктивності розгляду справи висновків суду не спростовують, оскільки при розгляді справи суд першої інстанції, відповідно до вимог ст. 159 КАС України повно і всебічно, в межах заявлених вимог, з'ясував дійсні обставини справи, дав належну оцінку наявним у справі доказам, правильно вирішив питання щодо правовідносин, зумовлених встановленими фактами, та вирішив справу на підставі норм матеріального права, які регулюють ці правовідносини.

З огляду на вищевикладене, постанова суду першої інстанції ухвалена з дотриманням норм процесуального права, у відповідності до вимог норм матеріального права, тому колегія суддів вважає, що підстав для її скасування немає.

Відповідно до ч.1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову чи ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Строй-Клімат" залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 12.08.2015р. по справі № 820/6282/15 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Спаскін О.А.
Судді(підпис) (підпис) Любчич Л.В. Сіренко О.І.
Повний текст ухвали виготовлений 05.10.2015 р.