Справа № 679/794/15-а
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2015-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 679/794/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Гаврищук Л.П.

Суддя-доповідач: Залімський І. Г.

29 вересня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Залімського І. Г.

суддів: Сушка О.О.

секретар судового засідання: Лиса С.Д.,

за участі:

представника позивача: ОСОБА_2

представника відповідача: Лебедюка М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м.Нетішин Хмельницької області на постанову Нетішинського міського суду Хмельницької області від 09 липня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду України в м.Нетішин Хмельницької області, треті особи - НАК "Енергоатом" в особі ВП "Хмельницька АЕС", ПАТ "Алчевський металургійний комбінат", ЗАТ "Атомтехекспорт" про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

В квітні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до Нетішинського міського суду Хмельницької області із позовом до управління Пенсійного фонду України в м.Нетішин Хмельницької області, треті особи - НАК "Енергоатом" в особі ВП "Хмельницька АЕС", ПАТ "Алчевський металургійний комбінат", ЗАТ "Атомтехекспорт" про визнання протиправним та скасування рішення.

Постановою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 09 липня 2015 року позов задоволено частково.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову Нетішинського міського суду Хмельницької області від 09 липня 2015 року скасувати, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з'ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованої постанови.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав у повному обсязі, просив вимоги, що в ній викладені, задовольнити.

Представник позивача заперечив проти задоволення апеляційної скарги.

Треті особи в судове засідання повноважних представників не направили.

Враховуючи те, що явка представників третіх осіб не визнавалась судом апеляційної інстанції обов'язковою, а неявка, у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України, не перешкоджає судовому розгляду справи, суд апеляційної інстанції ухвалив здійснювати розгляд за даної явки сторін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, що з'явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана постанова - скасуванню, з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позову, з наступних підстав.

Встановлено, що 12.12.2014р. ОСОБА_4 звернувся до управління Пенсійного фонду України в м.Нетішин Хмельницької області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.

Листом управління Пенсійного фонду України в м.Нетішин Хмельницької області від 08.04.2015р. №2524/04 відмовлено у задоволенні вказаної заяви, адже наявним у позивача стаж на думку відповідача є недостатнім для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.

Так, відповідач відмовив у зарахуванні до пільгового стажу позивача, періоди роботи останнього з 22.08.1992 по 03.05.1993р. та 20.07.2010 по 23.09.2014р.

Позивач на погодився із вказаною відмовою, а тому звернувся до суду із позовом в якому, з урахуванням заяви про зменшення позивних вимог від 09 липня 2015 року, просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення управління Пенсійного фонду України в м.Нетішин Хмельницької області від 08.04.2015р. №2524/04 про відмову у зарахуванні до пільгового стажу за Списком №1 періодів його роботи з 16.09.1981 по 11.06.1982р. та з 20.07.2010 по 07.05.2011р.;

- зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м.Нетішин Хмельницької області зарахувати до пільгового стажу за Списком №1 періоди роботи з 16.09.1981 по 11.06.1982р. та з 20.07.2010 по 07.05.2011р.

Суд першої інстанції позов задовольнив частково. Визнав протиправним та скасував рішення управління Пенсійного фонду України в м.Нетішин Хмельницької області від 08.04.2015р. №2524/04 про відмову ОСОБА_4 в зарахуванні періодів роботи з 11.11.1981 по 11.06.1982р. та з 20.07.2010 по 07.05.2011р. до пільгового стажу за Списком №1. Зобов'язав управління Пенсійного фонду України в м.Нетішин Хмельницької області зарахувати періоди роботи ОСОБА_4 з 11.11.1981 по 11.06.1982р. та з 20.07.2010 по 07.05.2011р. до пільгового стажу за Списком №1 та призначити пенсію з 29.01.2015р.

Колегія суддів не погоджується із такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту «з» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи водії міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятих у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи 25 років, в тому числі на зазначеній роботі не менше 12 років 6 місяців; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи 20 років, в тому числі на зазначеній роботі не менше 10 років.

Згідно із статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМ України, від 12.08.1993, № 637 (далі - Порядок) передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Відповідно до пункту 18 Порядку за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Згідно матеріалів справи для підтвердження пільгового стажу за Списком №1 за періоди роботи позивача з 16.09.1981 по 11.06.1982р. не надано довідки уточнюючої пільговий характер роботи.

Крім того, встановлено, що з 28.09.1981 по 28.01.1982р. позивач навчався з відривом від виробництва, тобто не виконував передбачені Списком №1 роботи.

В постанові від 09 липня 2015 року суд першої інстанції зазначає, що свідоцтвом НОМЕР_1, виданим "Сахалинуголь" ОСОБА_4 підтверджується, що він з 28.09.1981р .по 28.01.1982р. навчався на курсах з відривом від виробництва, тому в позові в частині зарахування періоду роботи з 28.09.1981р .по 28.01.1982р. необхідно відмовити. Водночас, в резолютивній частині вказаного судового рішення суд визнає протиправним та скасовує рішення управління Пенсійного фонду України в м.Нетішин Хмельницької області від 08.04.2015р. №2524/04 про відмову ОСОБА_4 в зарахуванні зокрема періоду роботи з 11.11.1981 по 11.06.1982р. до пільгового стажу за Списком №1 та зобов'язує управління Пенсійного фонду України в м.Нетішин Хмельницької області зарахувати період роботи ОСОБА_4 з 11.11.1981 по 11.06.1982р. до пільгового стажу за Списком №1. Вказані розбіжності вказують на суперечливість оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

Відмову відповідача у зарахуванні до пільгового стажу позивача періоду роботи з 20.07.2010 по 07.05.2011р. у зв'язку із відсутністю (станом на час прийняття рішення за заявою позивача) акту звірки достовірності видачі довідки уточнюючої пільговий характер роботи та результатів атестації робочого місця, колегія суддів вважає обґрунтованою.

Встановлено, що протягом вказаного періоду позивач працював у ЗАТ "Атомтехеспорт" (Російська федерація), атестація робочого місця позивача проведена після початку роботи енергоблоку на якому працював позивач згідно наказу ЗАТ "Атомтехеспорт" №148 від 20.05.2011р.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442 (далі - Порядок), та розробленими на виконання цієї постанови Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень Порядку відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Комплексний аналіз норм Закону № 1788-ХІІ та Порядку дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту "б" статті 13 Закону № 1788-ХІІ є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Відсутність підтвердження вищезгаданих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 25.11.2014 року у справі № 21-519а14.

Колегія суддів враховує, що після надходження до відповідача акту зустрічної перевірки ЗАТ "Атомтехеспорт", позивачу було зараховано період роботи на даному підприємстві до пільгового стажу та з 29.01.2015р. призначено пенсію на пільгових умовах за Списком №2.

В постанові від 10.04.2012р. Верховний Суд України, зазначив, що суд захищає лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин. Визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень можливе лише за позовом особи, право або законний інтерес якої порушені цим рішенням.

Відповідач призначив позивачу пенсію на пільгових умовах за Списком №2, отже фактично забезпечив реалізацію права позивача на призначення пенсії на пільгових умовах. Тобто право позивача, на захист якого було подано позов, на момент розгляду справи було відновлене, що додатково вказує на відсутність підстав для визнання спірних дій та рішень відповідача протиправними.

У відповідності із ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 3 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Згідно пп. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Зважаючи на те, що рішення суду першої інстанції є незаконним, так як прийняте з порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, постанову суду першої інстанції належить скасувати і прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м.Нетішин Хмельницької області задовольнити повністю.

Постанову Нетішинського міського суду Хмельницької області від 09 липня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду України в м.Нетішин Хмельницької області, треті особи - НАК "Енергоатом" в особі ВП "Хмельницька АЕС", ПАТ "Алчевський металургійний комбінат", ЗАТ "Атомтехекспорт" про визнання протиправним та скасування рішення скасувати.

Прийняти нову постанову.

У задоволенні позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 06 жовтня 2015 року.

Головуючий Залімський І. Г.

Судді Смілянець Е. С.

Сушко О.О.