Справа № 804/12072/15
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2015-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Сторони в судове засідання не прибули.
У відповідності до вимог ст. 128 КАС України, справу розглянуто без участі сторін, на підставі наявних у ній доказів.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Згідно з п.п. 9.1.1 п. 9.1 ст. 9 Податкового кодексу України податок на прибуток підприємств належить до загальнодержавних податків і зборів.
Згідно п.п. 9.1.3 п. 9.1 ст. 9 Податкового кодексу України податок на додану вартість належить до загальнодержавних податків.
Зі змісту п.46.1 ст.46 Податкового кодексу України, податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.
Згідно п. 49.2 ст. 49 ПК України платник податків зобовязаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є, відповідно до цього Кодексу незалежно від того, чи провадив такий платник податку господарську діяльність у звітному періоді.
Згідно ч.54.1 ст.54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.
Податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків, оскарженню не підлягає (п. 56.11 ст.56 Податкового кодексу України).
Відповідно до п.п. 36.1 - 36.3 ст. 36 Податкового кодексу України, податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, вцзначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов'язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов'язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.
Податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання (пп. 14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України).
Згідно п. 152.1 ст. 152 ПК України податок нараховується платником самостійно за ставкою, визначеною пунктом 151.1 статті 151 цього Кодексу, від податкової бази, визначеної згідно зі статтею 149 цього Кодексу. Податок, отриманий від діяльності, яка підлягає патентуванню відповідно до розділу XII цього Кодексу, підлягає сплаті до бюджету в сумі, яка визначена відповідно до цього розділу, і зменшена на вартість придбаних торгових патентів на право провадження такого виду діяльності.
Згідно п.п. 49.18.2 п. 49.18 ст. 49 ПК України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя).
Згідно п. 202.1 ст. 202 ПК України звітним (податковим) періодом для податку на додану вартість є один календарний місяць.
Згідно п. 203.2 ст. 203 ПК України платник податків зобовязаний самостійно сплатити суму податкового зобовязання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації.
З матеріалів справи вбачається, що 14 травня 2015 року відповідачем до ДПІ у Ленінському районі м. Дніпропетровська було подано податкову декларацію з податку на додану вартість за квітень 2015 р., відповідно до якої самостійно визначена сума з ПДВ, яка підлягає сплаті в бюджет, складає 15 530 грн.
Враховуючи зазначене, відповідач зобов'язаний відповідно до вимог п. 36.1, п. 36.2, 36.3 та 5 ст. 36 ПК України сплатити до бюджету у встановлений законом строк самостійно визначену і суму з ПДВ, а саме до 24.05.2015 р.
Відповідачем сума з ПДВ, що самостійно визначена ним у вищезазначеній податковій декларації, сплачена не була, у зв'язкуз чим, виник податковий борг з ПДВ в сумі 15 530 грн.
18 травня 2015 року відповідачем до ДПІ у Ленінському районі м. Дніпропетровська було подано уточнюючий розрахунок до податкової декларації з ПДВ за квітень 2015 року, відповідно до якого самостійно визначена сума з ПДВ, відповідно до виправлених самостійно виявлених помилок, та яка підлягає сплаті в бюджет, складає 56 556 грн.
Враховуючи зазначене, відповідач зобов'язаний відповідно до вимог п. 36.1, п. 36.2, 36.3 та 36.5 ст. 36 ПК України сплатити до бюджету у встановлений законом строк самостійно визначену ним суму з ПДВ, а саме до 28.05.2015 р.
Також, контролюючим органом, на підставі ст. 129 ПК України, відповідачу була нарахована пеня в сумі 1157 грн. 23 коп., яка не сплачена.
Враховуючи вищенаведене, загальна сума податкового боргу ТОВ «ТД «ДАР» з податку на додану вартість складає 59 339 грн. 24 коп.
Окрім того, відповідач має перед бюджетом залишок несплаченої суми пені з податку на прибуток приватних підприємств в сумі 3010 грн. 63 коп., яка була нарахована контролюючим органом на підставі ст. 129 ПК України.
Відповідно до положень статті 129 Податкового кодексу України пеня нараховується:
- після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу (підпункт 129.1.1 пункту 129.1 цієї статті);
- у день настання строку погашення податкового зобов'язання, нарахованого контролюючим органом або платником податків у разі виявлення його заниження на суму такого заниження та за весь період заниження (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження), (пункт 129.1.2 пункту 129.1 цієї статті).
Пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України встановлено обов'язок платника податків сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Відповідно до статті 59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Відповідно до п. 59.5 ст. 59 ПК України у разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Відповідно до п.п. 95.1, 95.2, 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.
Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Відповідно до пп.20.1.19 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобовязань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості субєктів господарювання перед державою.
Відповідно до п.20.1.34 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Керуючись статтями 128, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_1