Справа № 815/2228/15
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2015-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2015 р.м.ОдесаСправа № 815/2228/15

Категорія: 6.3 Головуючий в 1 інстанції: Стефанов С. О.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі: судді доповідача - головуючого - Шляхтицького О.І.,

суддів: Джабурія О.В., Крусяна А.В.,

секретар - Ханділян Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Південний» на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 09 червня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Одеської області, третя особа - публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Південний» про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2015 року ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просив:

- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 732393 від 06.03.2013 року, прийняте державним реєстратором ОСОБА_2 прав на нерухоме майно щодо реєстрації за публічним акціонерним товариством Акціонерний банк «Південний», права власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 шляхом виключення запису з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно;

- вчинити реєстраційною службою ОМУЮ Одеської області дії щодо скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про реєстрацію від 04.03.2013 року за № 283798 на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя, серія та номер № 4776 виданий 19.04.2005 року, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Лічман І.М., а саме запис № 732393 про реєстрацію за публічним акціонерним товариством Акціонерним банком «Південний», право власності на квартиру АДРЕСА_1;

- вчинити реєстраційною службою ОМУЮ Одеської області дії щодо реєстрації права власності за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Одеса, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2, податковий номер НОМЕР_1 на 3-х кімнатну квартиру АДРЕСА_1 розташовану на 2 поверсі 6 поверхового будинку загальною площею 133,8 кв.м, житловою площею 74,9 кв.м, який набув право власності на підставі рішення Приморського районного суду міста Одеси від 24.12.2002 року, справа № 2-3049/2002р. та зареєстрованого в Одеському міському бюро Технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості 05.06.2003 році № 12360.093 та записано в реєстровій книзі № 22 м/с, реєстр №3250, стор. 177.

В обґрунтування позовних вимог зазначалось, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 16.10.2013 року, яке набрало чинності 23.12.2013 року, справа № 522/1642/13-ц було визнано недійсним договір застави спірного майна від 26.08.2003 року між ОСОБА_4 та Акціонерним банком «Південний», посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Філімоновою Г.В., зареєстрований в реєстрі за № 7398 та договір про задоволення вимог іпотекодержателя від 19.04.2005 року між ОСОБА_4 та Акціонерним банком «Південний», посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Лічман І.М., зареєстрований в реєстрі за № 4776, які слугували підставою для прийняття рішення про державну реєстрацію прав на нерухоме майно у вигляді квартири в АДРЕСА_1, в зв'язку з цим є всі підстави скасувати реєстрацію права власності на спірну квартиру за Акціонерним банком «Південний». Отже, рішення державного реєстратора щодо державної реєстрації прав власності на квартиру в АДРЕСА_1 за Акціонерним банком «Південний», підлягає скасуванню, оскільки є таке, що набрало законної сили 23.12.2013 року рішення Приморського районного суду м. Одеси справа № 522/1642/13-ц щодо скасування підстави, яка передувала його прийняттю. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 20 травня 2014 року, яке набрало законної сили 02.06.2014 року справа № 522/ 3570/14-ц було визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладений 08.08.2003 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4, який був посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Луняченко Н.В., зареєстрований у реєстрі за № 4515.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 09 червня 2015 року у справі адміністративний позов було задоволено частково.

Скасовано рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Одеської області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 06.03.2013 року № 732393 щодо реєстрації за суб'єктом: Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Південний» (код ЄДРПОУ - 20953647) права власності на об'єкт нерухомого майна: 1/1 частки квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з даною постановою суду ПАТ Акціонерний банк «Південний» подало апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим просить його скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити.

При цьому вивчивши матеріали справи, зміст апеляційної скарги та вислухавши пояснення апелянта, колегія суддів зазначає, що в частині позовних вимог,у задоволенні яких відмовлено, рішення суду фактично не оскаржується, а тому відповідно до п. 13.1. Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду, від 20.05.2013, № 7 "Про судове рішення в адміністративній справі", апеляційний суд не дає правові висновки щодо неоскарженої частини судового рішення.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Судом першої інстанції встановлено, що 05 червня 2003 року на підставі рішення Приморського районного суду м. Одеси від 24.12.2002 року, яке набрало законної сили 27 січня 2003 року (справа №2-3049/2002 року) за ОСОБА_1 було зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1, видано реєстраційне посвідчення № 12360.093 та записано в реєстрову книгу № 22 м/с під реєстром № 3250, стор. 177.

08 серпня 2003 року було укладено договір купівлі - продажу на квартиру АДРЕСА_1 та посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Луняченко Н.В., зареєстрований у реєстрі за № 4515, між ОСОБА_1 та ОСОБА_4

18.01.2002 року між TOB «Техніон-Віннер-Форд» та Акціонерним банком «Південний» був укладений договір позики № 9/1, згідно із яким TOB «Техніон-Віннер-Форд» отримало кредит в розмірі 277 700,0 доларів США. 26.08.2003 року між ОСОБА_4 та Акціонерним банком «Південний» укладений договір застави, згідно якого ОСОБА_4 виступила майновим поручителем TOB «Техніон-Віннер-Форд» за вказаним договором позики. За договором про задоволення вимог іпотекодержателя від 19.04.2005 року, реєстровий № 4776 посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Лічман І.М. укладеним між ОСОБА_4 з Акціонерним банком «Південний» у зв'язку з невиконанням TOB «Техніон -Віннер-Форд» своїх зобов'язань перед АБ «Південний», останній набув право на звернення стягнення на предмет іпотеки, тобто квартиру АДРЕСА_1, що підтверджується Інформацією з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 22.12.2014 року.

06.03.2013 року державним реєстратором прав на нерухоме майно ОСОБА_2 реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Одеської області на підставі вищезазначеного договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 19.04.2005 року прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 732393 від 06.03.2013 року щодо реєстрації за суб'єктом: Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Південний» (код ЄДРПОУ - 20953647) права власності на об'єкт нерухомого майна: 1/1 частки квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 27.01.2015 року, власником квартири АДРЕСА_1 є публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Південний».

Проте, заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 16.10.2013 року, яке набрало законної сили 23.12.2013 року (справа № 522/1642/13-ц) було визнано недійсним договір застави вищезазначеного майна, укладеного 26.08.2003 року між ОСОБА_4 та акціонерним банком «Південний», посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Філімоновою Г.В., зареєстрованого в реєстрі за № 7398 та договір про задоволення вимог іпотекодержателя, укладеного 19.04.2005 року між ОСОБА_4 та акціонерним банком «Південний», посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Лічман І.М., зареєстрованого в реєстрі за № 4776.

До того ж, заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 20 травня 2014 року, яке набрало законної сили 02.06.2014 року (справа № 522/3570/14-ц) було визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладений 08.08.2003 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4, який був посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Луняченко Н.В., зареєстрований у реєстрі за № 4515.

Також судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про реєстрацію права власності на зазначену квартиру. До заяви він надав рішення Приморського районного суду міста Одеси від 16.10.2013 року (справа №522/1642/13ц, номер судового рішення в ЄДРСРУ 35199024, а.с.18), яким визнано недійсним договір про задоволення вимог іпотекодержателя від 19.04.2005 року.

27.01.2015 року рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно №18867674 відмовлено у вчиненні відповідних реєстраційних дій за заявою ОСОБА_1 (а.с.22).

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що договір про задоволення вимог іпотекодержателя від 19.04.2005 року на підставі якого було вчинено попередню ( спірну) реєстрацію рішенням суду був визнаний недійсним.

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними по суті і такими, що узгоджуються із вимогами ст.ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71 КАС України, Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»

За змістом ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав.

На підставі ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; державний реєстр речових прав на нерухоме - єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об'єкти та суб'єктів цих прав.

Згідно зі ст.ст. 10, 11 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстр прав містить відомості про зареєстровані права і обтяження, суб'єктів прав, об'єкти нерухомого майна, документи, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; порядок ведення Державного реєстру прав визначає Кабінет Міністрів України.

За правилами ст.ст. 15, 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам, яка проводиться на підставі заяви власника, іншого право набувача, сторони правочину, за яким виникло право, уповноваженої ними особи, разом із якою подаються оригінали документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень, їх копії, засвідчені в установленому порядку.

За змістом 6 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» зазначено, що систему органів державної реєстрації прав становлять: Міністерство юстиції України; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації прав; органи державної реєстрації прав, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку (далі - органи державної реєстрації прав).

Держателем Державного реєстру прав є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації прав.

На підставі ст. 8 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що орган державної реєстрації прав:

1) проводить державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмовляє у їх реєстрації;

2) забезпечує ведення Державного реєстру прав;

3) надає інформацію про зареєстровані права та їх обтяження в порядку, встановленому цим Законом;

4) забезпечує облік безхазяйного нерухомого майна;

5) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами України.

Згідно ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація прав проводиться на підставі: 1) договорів, укладених у порядку, встановленому законом; 2) свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; 3) свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; 4) державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; 5) рішень судів, що набрали законної сили; 6) інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

За загальним правилом спір, який стосується конкуренції прав декількох осіб на один і той же майновий об'єкт має приватний характер. Тому у випадку, коли такий спір лежить в основі адміністративної справи про державну реєстрацію права, адміністративний суд має перевірити лише відповідність дій суб'єкта владних повноважень вимогам закону.

Це означає, що у разі відсутності порушень порядку вчинення реєстраційних дій, спір про приватне право не може впливати на оцінку адміністративним судом оскаржуваних дій і рішень Реєстратора.

На підставі ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

За правилами п.2.6 Порядку прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 12.12.2011 року № 3502/5, для внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав заявник подає рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, що набрало законної сили, та копії документів, визначених у пункті 2.3 цього розділу.

Отже, записи до Державного реєстру прав, який містить відомості про зареєстровані права і обтяження, суб'єктів прав, об'єкти нерухомого майна, документи, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, вносяться відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, яке є окремим процесуальним документом, форму та вимоги щодо оформлення якого визначені наказом Міністерства юстиції України від 26.12.2011 року № 3601/5 «Про затвердження форм рішень державного реєстратора прав на нерухоме майно та вимог до їх оформлення».

При цьому, що законодавство в сфері державної реєстрації прав не містить норм про скасування рішення державного реєстратора шляхом виключення запису з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, тому що відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону запис про скасування державної реєстрації прав вноситься до Державного реєстру прав у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав.

Відповідно до п.14. Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджених Постановою КМ України, від 17.10.2013, № 868 "Про затвердження у разі коли після прийняття органом державної реєстрації прав, нотаріусом заяви до органу державної реєстрації прав, нотаріуса подано інші заяви щодо того самого майна, орган державної реєстрації прав, нотаріус приймає такі заяви. При цьому заява розглядається після прийняття державним реєстратором рішення щодо розгляду заяви, яка надійшла раніше щодо того самого майна.

Державний реєстратор у день прийняття заяви на те саме майно приймає рішення про її розгляд після прийняття державним реєстратором рішення щодо заяви, яка прийнята раніше. Таке рішення орган державної реєстрації прав, нотаріус видає особисто або надсилає поштою заявникові.

З огляду не те, що рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 16.10.2013 року (справа №522/1642/13ц, номер судового рішення в ЄДРСРУ 35199024, а.с.18), яким визнано недійсним договір про задоволення вимог іпотекодержателя від 19.04.2005 року, який слугував підставою для прийняття спірного рішення про державну реєстрацію прав на нерухоме майно: квартири АДРЕСА_1, суд першої інстанції вірно дійшов висновку про необхідність задоволення в цій частині вимог позивача шляхом скасування відповідного рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно.

Відповідно до ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В ході розгляду справи позивач частково довів суду ті обставини, на які він посилався в обґрунтування заявлених вимог, а відповідач не надав суду належні докази на підтвердження своїх заперечень проти позову.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Твердження апелянта про незаконність рішень Приморського районного суду міста Одеси судом не приймаються до уваги з огляду на положення частини п'ятої статті 124 Конституції України, якою встановлено, що судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України.

На момент розгляду справи судом першої інстанції рішень Приморського районного суду міста Одеси від 16.10.2013 року було чинним та не скасоване.

Інші доводи апеляційної скарги ґрунтуються на суб'єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів, а також на невірному тлумаченні норм матеріального права. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

При цьому суд зазначає, що у разі скасування вищезазначених рішень суду, оскаржуване рішення суду може бути переглянуто у відповідності до приписів ст.ст.245-253 КАС України, якщо для цього будуть відповідні підстави.

Таким чином, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ч. 1 ст. 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. 206, ч.5 ст. 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Південний» залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 09 червня 2015 року у справі № 815/2228/15 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення рішення суду у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Дата складення та підписання рішення в повному обсязі - 05 жовтня 2015 року

Головуючий: О.І. Шляхтицький

Суддя: О.В. Джабурія

Суддя: А.В. Крусян