Справа № 803/2633/14
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2015-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2015 року Справа № 876/3159/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючої судді Хобор Р.Б.

суддів: Попка Я.С., Сеника Р.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 ОДПІ ГУ ДФС України у Волинській області на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2015 року по справі № 803/2633/14 за позовом ТзОВ Волміт до ОСОБА_1 ОДПІ ГУ ДФС України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю Волміт звернулося з адміністративним позовом до ОСОБА_1 обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Волинській області про визнання протиправними дій щодо розірвання договору про визнання електронних документів від 15 квітня 2014 року, щодо відмови в укладенні договору про визнання електронних документів від 19 листопада 2014 року та зобовязання укласти зазначений договір від 19 листопада 2014 року.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 15 квітня 2014 року між ТзОВ Волміт та ОСОБА_1 ОДПІ ГУ Міндоходів було укладено договір про визнання електронних документів. Листом від 07 листопада 2014 року ОСОБА_1 ОДПІ ГУ Міндоходів повідомила ТзОВ Волміт про те, що зобовязання сторін за договором про визнання електронних документів від 15 квітня 2014 року було припинено у звязку із істотним порушенням умов договору, зокрема, у звязку із незнаходженням позивача за податковою адресою.

Проте, як на момент укладення вказаного договору, так і на день звернення до суду ТзОВ Волміт юридичної та фактичної адреси не змінювало, відтак, у ОСОБА_1 ОДПІ ГУ Міндоходів були відсутні підстави для одностороннього розірвання договору.

Крім того, 19 листопада 2014 року позивач надіслав в електронному вигляді для укладення новий договір, проте, квитанцією № 2 від 04 грудня 2014 року вказаний документ безпідставно не було прийнято, без зазначення на це причин.

Таким чином, позивач просить визнати протиправними дії ОСОБА_1 ОДПІ ГУ Міндоходів щодо розірвання договору про визнання електронних документів від 15 квітня 2014 року, та щодо відмови в укладенні договору про визнання електронних документів від 19 листопада 2014 року та зобовязати ОСОБА_1 ОДПІ ГУ ДФС укласти договір про визнання електронних документів від 19 листопада 2014 року.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2015 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії ОСОБА_1 обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Волинській області щодо розірвання в односторонньому порядку договору про визнання електронних документів № 1 від 15 квітня 2014 року, укладеного між ОСОБА_1 обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Волинській області та Товариством з обмеженою відповідальністю Волміт.

Визнано протиправною бездіяльність ОСОБА_1 обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області щодо неукладення договору про визнання електронних документів між ОСОБА_1 обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Волинській області та Товариством з обмеженою відповідальністю Волміт.

Зобовязано ОСОБА_1 обєднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Волинській області укласти з Товариством з обмеженою відповідальністю Волміт договір про визнання електронних документів.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з неповним зясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню.

В обґрунтування апеляційних вимог вказує на те, що у звязку із порушенням істотних умов договору позивачем ОСОБА_1 ОДПІ ГУ Міндоходів правомірно було розірвано в односторонньому порядку договір про визнання електронних документів від 15 квітня 2014 року. Просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла до висновку про те, що апеляційну скаргу слід задоволити частково з наступних підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлено те, що 15 квітня 2014 року між ОСОБА_1 ОДПІ ГУ Міндоходів та ТзОВ Волміт було укладено договір про визнання електронних документів, згідно із пунктом 1.1 якого предметом договору є визнання податкових документів (податкової звітності, реєстрів отриманих та виданих податкових накладних з податку на додану вартість та інших звітних податкових документів), поданих платником податків в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису до органу ДПС засобами телекомунікаційного звязку або на електронних носіях як оригіналу. Пунктом 4.6 цього ж договору було передбачено, що орган ДПС має право розірвати договір в односторонньому порядку у випадку ненадання платником податків нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих або в разі зміни платником місця реєстрації.

Листом від 07 листопада 2014 року ОСОБА_1 ОДПІ ГУ Міндоходів повідомила ТзОВ Волміт про те, що зобовязання сторін за договором про визнання електронних документів від 15 квітня 2014 року було припинено у звязку із істотним порушенням умов договору, зокрема, у звязку із незнаходженням позивача за податковою адресою згідно із довідкою від 03 листопада 2014 року.

Як слідує із довідки про не встановлення місцезнаходження (місця проживання) платника податків від 03 листопада 2014 року, ТзОВ Волміт за адресою: м. Луцьк, вул. Сонячна 3 не знаходиться.

19 листопада 2014 року, 04 та 15 грудня 2014 року, ТзОВ Волміт надсилало в електронному вигляді для укладення договори про визнання електронних документів, проте, рішень про укладення такого договору чи про відмову в укладенні такого договору відповідачем не прийнято.

Відповідно до статті 1 Закону України від 15 травня 2003 року Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців місцезнаходженням юридичної особи є адреса органу або особи, які відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступають від її імені.

За змістом частин 1, 2 статті 17 цього Закону відомості про юридичну особу або фізичну особу підприємця включаються до Єдиного державного реєстру шляхом внесення записів на підставі відомостей з відповідних реєстраційних карток та відомостей, що надаються юридичними особами державному реєстратору за місцезнаходженням реєстраційної справи згідно із законодавством України.

В Єдиному державному реєстрі містяться, зокрема, відомості щодо місцезнаходження юридичної особи.

Згідно з вимогами статей 6, 19 зазначеного Закону при зміні місцезнаходження юридичної особи вносяться відповідні зміни до відомостей Єдиного державного реєстру в порядку, встановленому цим Законом. Внесення змін до відомостей про юридичну особу, якщо ці зміни пов'язані із зміною місцезнаходження, є підставою для заміни свідоцтва про державну реєстрацію.

Як встановлено апеляційним судом на підставі витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців № 847216, станом на 9 вересня 2014 року місцезнаходженням ТзОВ Волміт було: Волинська область, м. Луцьк, вул. Сонячна 3 та ці відомості про юридичну особу були підтвердженими.

Відповідно до частини 1 статті 18 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Апеляційним судом не встановлено, а відповідачем не доведено факту зміни місця реєстрації позивача, оскільки за наявними у справі документами, зареєстрованим місцезнаходженням позивача значиться Волинська область, м. Луцьк, вул. Сонячна 3.

Таким чином, висновки податкового органу про відсутність ТзОВ Волміт за зареєстрованим місцезнаходженням є необґрунтованими та не могли слугувати підставою для розірвання договору в односторонньому порядку.

Отже, рішення суду першої інстанції в частині визнання протиправними дії ОСОБА_1 обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Волинській області щодо розірвання в односторонньому порядку договору про визнання електронних документів № 1 від 15 квітня 2014 року, укладеного між ОСОБА_1 обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Волинській області та Товариством з обмеженою відповідальністю Волміт відповідає нормам матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу в цій частині слід залишити без задоволення.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправною бездіяльності ОСОБА_1 обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області щодо неукладення договору про визнання електронних документів між ОСОБА_1 обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Волинській області та Товариством з обмеженою відповідальністю Волміт апеляційний суд зазначає наступне.

Наслідком визнання протиправними дії ОСОБА_1 обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Волинській області щодо розірвання в односторонньому порядку договору про визнання електронних документів № 1 від 15 квітня 2014 року є визнання чинності зазначеного договору.

Вказані дії суду є достатніми для захисту прав позивача у вказаних правовідносинах та виключають можливість задоволення позову про визнання протиправною бездіяльності ОСОБА_1 обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області щодо неукладення договору про визнання електронних документів.

З цих же підстав, апеляційний суд вважає помилковим висновок суду першої інстанції про необхідність зобовязання ОСОБА_1 обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області укласти з товариством з обмеженою відповідальністю Волміт договір про визнання електронних документів.

Також, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити те, що прийняття рішень з приводу укладення договору про визнання електронних документів є виключною прерогативою податкового органу, у звязку з чим суд не вправі зобовязувати відповідача приймати відповідне рішення, підмінюючи у такий спосіб податковий орган.

З огляду на викладене, на переконання апеляційного суду, рішення суду першої інстанції в цій частині прийняте з порушенням норм матеріального права, що є підставою для скасування судового рішення в цій частині та прийняття нового рішення про відмову в задоволенні позову в цій частині з вищевикладених мотивів.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 ОДПІ ГУ ДФС України у Волинській області задоволити частково.

Постанову Волинського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2015 року по справі № 803/2633/14 в частині визнання протиправною бездіяльності ОСОБА_1 обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області щодо неукладення договору про визнання електронних документів між ОСОБА_1 обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Волинській області та Товариством з обмеженою відповідальністю Волміт та зобовязання ОСОБА_1 обєднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Волинській області укласти з Товариством з обмеженою відповідальністю Волміт договір про визнання електронних документів скасувати та прийняти в цій частині нову постанову, відповідно до якої відмовити в задоволенні зазначених позовних вимог.

В іншій частині постанову Волинського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2015 року по справі № 803/2633/14 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через пять днів після направлення її копій, особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча суддя Р.Б. Хобор

Судді Я.С. Попко

ОСОБА_2