Справа № 2-а-633/2010
Суддя: Зейкан І.Ю.
Дата ухвалення: 2010-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Кузнецовський міський суд Рівненської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2010 року м. Кузнецовськ

Кузнецовський міський суд Рівненської області у складі:

головуючої судді Зейкана І.Ю.

при секретарі судового засідання Нафєєвій Н.В.

за участю

позивача ОСОБА_1

представників позивача ОСОБА_2, ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі засідань Кузнецовського міського суду адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовську Рівненської області про перерахування пенсії,-

В С Т А Н О В И В:

До Кузнецовського міського суду звернулась ОСОБА_1 із адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовську Рівненської області (далі - УПФ) з вимогами визнати протиправною бездіяльність УПФ щодо перерахунку державної пенсії в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком; визнати право ОСОБА_5 на отримання державної пенсії в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком з 14.08.2005 року та до віку; зобовязати УПФ здійснити перерахунок призначеної ОСОБА_5 пенсії у розмірах, передбачених ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796 ХІІ (далі Закон України № 796 ХІІ) до віку; зобовязати УПФ здійснити донарахування пенсії ОСОБА_1 за 2005 2010 роки виходячи із розрахунку 6 мінімальних розмірів держаної пенсій за віком, та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю в розмірі 50% від встановленого законодавством мінімального розміру державної пенсії за віком, передбачених ст.ст.50, 54 Закону України №796-ХІІ, застосувавши розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, та виплатити недоотримані за вказані періоди суми пенсії з урахуванням фактично здійснених виплат; зобовязати УПФ здійснити перерахунок пенсії на підставі ч.2 ст.56 Закону України №796-ХІІ, збільшивши пенсію на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений 15 річний стаж.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 14.08.2005 року є інвалідом третьої групи інвалідності, повязаної з наслідками аварії на ЧАЕС. Однак, розмір призначеної та виплачуваної пенсії не відповідає розмірам, що встановлені нормою ст.54 Закону України № 796 ХІІ, згідно якої розмір пенсії для інвалідів, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим по ІІІ групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком. Крім того, вказує, що їй не виплачується у повному розмірі щомісячна додаткова пенсія за шкоду заподіяну здоровю, у розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії за віком, як то передбачено ст.50 вищевказаного Закону України.

Позивач вважає, що на підставі положень ст. 28 ч.1 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» слід брати за базову величину мінімального розміру пенсії за віком розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. У перерахунку пенсії позивачу відмовлено, тому й звернувся до суду.

Крім того, вважає, що має право на збільшення пенсії на один відсоток за кожен рік роботи понад 15 річний стаж її роботи, відповідно до ч.2 ст.56 Закону України № 796 ХІІ.

У судовому засіданні позивач повністю підтримала позовні вимоги, послалась на обставини, якими обґрунтовувала позов.

Представник позивача ОСОБА_2 у судовому засіданні уточнив позовні вимоги, а саме просив задовольнити позов у частині перерахування та виплати пенсії позивачу відповідно до ст.ст.50, 54, 56 Закону України №796-ХІІ за період з 14.08.2005 до дня винесення постанови. Ці уточнення підтримали позивач та представник позивача ОСОБА_3 у своїх поясненнях послався на обставини, якими обґрунтовувався позов.

Представник позивача ОСОБА_3 позовні вимоги з урахуванням уточнених підтримав повністю, підтримав пояснення, які давав ОСОБА_2

Представник відповідача ОСОБА_4 у судовому засіданні позовні вимоги не визнала повністю. Посилається на те, що виплата пенсій згідно ст.54 Закону № 796 ХІІ не врегульована законодавчо, оскільки не визначено нормативно з якого розміру слід обчислювати даний вид пенсії. Відповідач вказує на неможливість застосувати для визначення нижчої межі пенсії, передбаченої ст.54 Закону № 796 ХІІ, той мінімальний розмір пенсії за віком, що визначений ст. 28 ч.1 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV (далі - Закон України №1058-ІV), так як цей розмір застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом.

Також посилається на те, що п.4 Постанови КМУ №530 від 28.05.08 встановлено, що особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, відповідно до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виплачується у таких розмірах до прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність, тим що належать до категорії 1 інвалідам ІІІ групи 15 відсотків.

Постановою Кабінету Міністрів України №654 від 16.07.08 було встановлено доплату окремим категоріям осіб, щоб їх пенсії досягали розмірів для інших інвалідів, щодо яких встановлено причинний звязок інвалідності з Чорнобильською катастрофою по третій групі 600 грн. Крім того, посилається на те, що Порядком обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №523 від 30.05.1997 року, не передбачено застосування положень ст.56 Закону України №796-ХІІ.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши інші докази у справі приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову.

З пояснень сторін та копії посвідчення серії А №449230 від 15.08.2005 року вбачається, що дійсно ОСОБА_1 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1.

Відповідно до витягу із акту огляду у МСЕК Рівненської спеціалізованої онкорадіологічної МСЕК серії РВН №083234, що знаходиться у матеріалах пенсійної справи позивача, остання з 19.07.05 є інвалідом другої групи інвалідності. Причиною інвалідності є захворювання повязане з наслідками Чорнобильської катастрофи.

З 21.07.2008 року, відповідно до акту огляду у МСЕК Рівненської спеціалізованої онкорадіологічної МСЕК серії РВН №143898 позивачу встановлена ІІІ група інвалідності довіку. Причиною інвалідності є захворювання повязане з наслідками Чорнобильської катастрофи.

Із матеріалів пенсійної справи вбачається, що позивачу з 05.01.2006 року за її заявою (арк.36 пенс. справи) призначено пенсію по інвалідності в розмірі фактичних збитків, відповідно до розпорядження відповідача № 115912 від 13.01.2006 року (арк. 35 пенс. справи), яку вона отримує до цього часу.

Відповідно до ст.54 ч.1 Закону України № 796 ХІІ пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством. Частиною 4 цієї ж статті Закону визначено, що в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по ІІІ групі інвалідності 6 мінімальних пенсій за віком, по ІІ групі інвалідності 8 мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до ч.1 ст.50 Закону України № 796 ХІІ, особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду заподіяну здоровю, у розмірах: інвалідам ІІІ групи 50 процентів мінімальної пенсії за віком, інвалідам ІІ групи інвалідності 75 % мінімальної пенсії за віком.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2008р. та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007року передбачена інша редакція частини 4 статті 54 Закону України № 796 ХІІ - частину 3 і 4 ст.54 замінено чотирма частинами іншого змісту. У цій редакції ст.54 ч.3 (від 28.12.07р.) визначено, що у всіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено звязок із Чорнобильської катастрофою, не можуть бути нижчими для інвалідів щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою по ІІІ групі інвалідності 110 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, по ІІ групі інвалідності - 120 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Цим самим законом викладена інша редакція ст.50 Закону України № 796 ХІІ, зокрема, Особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах: інвалідам ІII групи - 15 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, інвалідам II групи - 20 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Положення пункту 28 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008р. та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.07 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) згідно рішення Конституційного Суду України від 22.05.08р. №10-рп/2008. Згідно з п. 6 резолютивної частини вказаного рішення, рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", визнаних неконституційними.

Це значить, що з 22.05.2008 року діють норми ст.ст.50, 54 Закону № 796 ХІІ в редакції, що була чинною в період до внесення змін підпунктом 15 п. 28 розділу II Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 28.12.07 р. (що визнані неконституційними).

Відповідно до вимог ст.54 Закону № 796 ХІІ порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання і пенсії у звязку із втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою КМ України від 16 липня 2008р. №654 встановлено фіксований розмір мінімальної межі пенсії для інших інвалідів щодо яких встановлений причинний звязок інвалідності з Чорнобильською катастрофою. Однак, вказана постанова є підзаконним нормативно-правовим актом. Відповідно до ч. 4 ст. 9 КАС України, у разі виникнення колізії між підзаконним нормативно-правовим актом та законом, застосуванню підлягають положення закону.

Суд визнає неспроможними заперечення представника відповідача в частині неможливості застосування розміру мінімальної пенсії за віком, що визначений ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає. Не визначається такого розміру і нормами спеціального Закону № 796 ХІІ. Тому, на думку суду, є підстави для застосування загальної норми ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», згідно якої мінімальний розмір пенсій за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. При цьому, положення ч.3 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» про те, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, не слід брати до уваги, оскільки наявність такої норми за відсутності іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем права на підвищення пенсії відповідно до закону. Суд також приймає до уваги, що за змістом ст.2 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум застосовується в тому числі для встановлення розмірів мінімальної пенсії за віком.

Тобто, з вищезазначеного випливає, що прожитковий мінімум є базою для розрахунку мінімальної пенсії за віком, інших соціальних виплат. Статтею 46 Конституції України гарантується, що пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Наведене дає суду підстави при вирішенні даного спору застосувати у розумінні ст.ст.50, 54 Закону № 796 ХІІ мінімальний розмір пенсії за віком на рівні прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Отже, величиною мінімальної пенсії за віком, від якої має бути фактично обраховано нижчу межу пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою по ІІІ групі інвалідності (6 мінімальних пенсій за віком) та по ІІ групі інвалідності (8 мінімальних пенсій за віком), є встановлений законом прожитковий мінімум.

Пунктом 13 Прикінцевих положень Закону України №1058-IV, встановлено, що у разі, якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до Закону України №796-ХІІ та Закону України №1058-IV, призначається пенсія за її вибором.

Аналогічне регулювання містить ст.15 Закону України «Про пенсійне забезпечення», де зазначено, що умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України №796-ХІІ або їм надається право на одержання пенсії на підставах, передбачених цим Законом.

Беручи до уваги, що за заявою позивача їй у період з 05.01.2006 року до цього часу була призначена пенсія відповідно до Закону України №796-ХІІ, а тому суд приходить до висновку, що вона у цей період, за винятком періоду з 01.01.08 до 22.05.08, має право на отримання пенсії у відповідних розмірах як інвалід ІІ та ІІІ груп інвалідності, визначених ст.54 цього Закону та з врахуванням розміру мінімальної пенсії на відповідний час.

Також суд приходить до висновку, що позивач набула право на отримання щомісячної додаткової пенсії за шкоду заподіяну, здоровю у відповідних розмірах як інвалід ІІ та ІІІ груп, визначених у ст.50 Закону України №796-ХІІ з 19.07.05 до 01.01.08 та з 22.05.08 до цього часу.

Вирішуючи вимоги підвищення пенсії за понаднормовий страховий стаж за ст.56 Закону України №796-ХІІ, встановлено, що ст.28 ч.1 абз.2 Закону України №1058-IV встановлено, що за кожний рік страхового стажу понад 20 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 % розміру пенсії, обчисленої відповідно до ст.27 цього Закону, але не більше ніж на 1 % мінімальної розміру пенсії за віком, зазначеному в абзаці 1 цієї частини.

Із розпоряджень про перерахунок пенсії позивачу, що доплата позивачу проводилась за 6 років понаднормового стажу, а загальний страховий стаж становить 21 років 8 місяців 9 днів.

Пунктом 13 Прикінцевих положень Закону України №1058-IV, встановлено, що у разі, якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до Закону України №796-ХІІ та Закону України №1058-IV, призначається пенсія за її вибором.

Аналогічне регулювання містить ст.15 Закону України «Про пенсійне забезпечення», де зазначено, що умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України №796-ХІІ або їм надається право на одержання пенсії на підставах, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч.2 ст.56 Закону України №796-ХІІ право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4 за умови стажу роботи жінки не менш як 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку.

Оскільки позивачу, за її вибором у період з 05.01.06 призначено пенсію відповідно до Закону України №796-ХІІ, то і збільшення пенсії слід проводити у розмірах встановлених нормами цього Закону України №796-ХІІ, а не як то зазначає відповідач.

Відповідно до ч. 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Виходячи із зазначеного принципу покладення обовязку доказування, відповідач не довів правомірність його дій.

Оскільки позивач у своїх позовних вимогах просить задовольнити їх з 14.08.05 до дня винесення постанови, суд, відповідно до ч.2 ст.11 КАС України, розглядаючи справи лише в межах позовних вимог приходить до висновку про необхідність задоволення позову щодо перерахунку та виплати пенсії за ст.50, 54, 56 Закону України №796-ХІІ до дня винесення постанови, тобто до 12.11.2010 року.

Проте, згідно зі ст.11 КАС України, суд може вийти за межі позовних вимог в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін, про захист яких вони просять.

У позовних вимогах ОСОБА_1 просить перерахувати їй пенсію та виплатити за період з 14.08.05 до дня винесення постанови відповідно до ст.ст.50, 54, 56 Закону України №796-ХІІ, як інваліду ІІІ групи інвалідності, яка повязана з наслідками аварії на ЧАЕС. Проте під час судового розгляду встановлено, що у період з 19.07.05 до 20.07.08 позивач була інвалідом ІІ групи інвалідності, яка повязана з наслідками аварії на ЧАЕС. У звязку з цим, суд приходить до висновку, про необхідність для повного захисту прав та інтересів позивача вийти за межі позовних вимог та зобовязати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 як інваліду ІІ групи інвалідності, повязаної з наслідками аварії на ЧАЕС відповідно ст.ст.50, 54, 56 Закону України №796-ХІІ за період з 14.08.05.

Отже, на підставі викладеного, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_1 набула право отримання державної пенсії як інвалід ІІ групи інвалідності в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком з 05.01.2006 року до 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року до 20.07.2008 року, а також як інвалід ІІІ групи в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком з 21.07.2008 року до 12.11.2010 року, відповідно до ст.54 Закону України №796-ХІІ.

Крім того, ОСОБА_1 набула право на отримання щомісячної додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю як особі віднесеній до 1 категорії, інваліду ІІ групи інвалідності в розмірі 75 % відсотків мінімальної пенсії за віком з 14.08.2005 року до 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року до 20.07.2008 року, а також як особі, віднесеній до 1 категорії, інваліду ІІІ групи в розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком з 21.07.2008 року до 12.11.2010 року, відповідно до ст.50 Закону України №796-ХІІ.

З цього вбачається висновок про протиправність бездіяльності УПФ щодо неперерахування та невиплаті позивачу пенсії у відповідних розмірах.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.11, 71, 138, 160-163, 167 КАС України, ст.ст.50, 54, 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду України у м.Кузнецовську Рівненської області, що виразились у не нарахуванні та не виплаті ОСОБА_1 державної та додаткової пенсії в розмірах передбачених ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Визнати право ОСОБА_1 на отримання державної пенсії з 05 січня 2006 року до 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року до 20 липня 2008 року в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, а з 21 липня 2008 року до 12 листопада 2010 року в розмірі шести мінімальних пенсій за віком.

Визнати право ОСОБА_1 на отримання щомісячної додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю з 14 серпня 2005 року до 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року до 20 липня 2008 року в розмірі 75 % мінімальної пенсій за віком, а з 21 липня 2008 року до 12 листопада 2010 року в розмірі 50 % мінімальної пенсій за віком.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовську Рівненської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 та виплатити її з 05 січня 2006 року до 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року до 20 липня 2008 року з урахуванням виплачених сум, як інваліду другої групи інвалідності, повязаною з Чорнобильською катастрофою в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, відповідно до положень ст.54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із розрахунку, що мінімальна пенсія за віком визначається на рівні прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовську Рівненської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 та виплатити її з 21липня 2008 року до 12 листопада 2010 року з урахуванням виплачених сум, як інваліду третьої групи інвалідності, повязаною з Чорнобильською катастрофою в розмірі шести мінімальних пенсій за віком, відповідно до положень ст.54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із розрахунку, що мінімальна пенсія за віком визначається на рівні прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовську Рівненської області здійснити перерахунок додаткової пенсії ОСОБА_1 за шкоду заподіяну здоровю, та виплатити її з період з 14 серпня 2005 року до 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року до 20 липня 2008 року з урахуванням виплачених сум, як особі віднесеній до категорії 1 інваліду другої групи інвалідності, повязаною з Чорнобильською катастрофою в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, відповідно до положень ст.50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із розрахунку, що мінімальна пенсія за віком визначається на рівні прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовську Рівненської області здійснити перерахунок додаткової пенсії ОСОБА_1 за шкоду заподіяну здоровю, та виплатити її з період з 21 липня 2008 року до 12 листопада 2010 року з урахуванням виплачених сум, як особі віднесеній до категорії 1 інваліду третьої групи інвалідності, повязаною з Чорнобильською катастрофою в розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком, відповідно до положень ст.50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із розрахунку, що мінімальна пенсія за віком визначається на рівні прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України у м.Кузнецовську Рівненської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 на один відсоток заробітку за кожен рік роботи понад 15 років, відповідно до ст.56 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 05 січня 2006 року до 12 листопада 2010 року.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження. Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Кузнецовський міський суд Рівненської області, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя І.Зейкан