Справа № 826/11581/15
Суддя: Земляна Г.В.
Дата ухвалення: 2015-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

07 жовтня 2015 року м. Київ

колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Земляної Г.В.

суддів Межевича М.В., Сорочко Є.О.

за участю секретаря Скалецької І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві без фіксації судового процесу, в порядку ч. 1 ст. 41 КАС України, апеляційну скаргу Київської міської митниці Державної фіскальної служби на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 липня 2015 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Телко Україна" до Київської міської митниці Державної фіскальної служби, третя особа - Головне управління Державної казначейської служби України у м.Києві про визнання незаконними дій, стягнення коштів,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Телко Україна", звернулося до суду з позовом до Київської міської митниці Державної фіскальної служби, в якій просить суд:

- визнати незаконними дії відповідача щодо незадоволення заяви позивача від 26.08.2014 року №26992/7 про повернення з Державного бюджету України надмірно сплачених коштів, контроль за справлянням яких здійснюється митним органом;

- зобов'язати відповідача підготувати висновок про повернення надмірно сплачених сум податку на додану вартість та мита у розмірі 14321,77 грн. та 3516,92 грн. ввізного мита та направити його разом з іншими документами Головному управлінню Державної казначейської служби України у місті Києві;

- стягнути з відповідача на користь позивача надмірно сплачені суми податку на додану вартість та мита у розмірі 14321,77 грн. та 3516,92 грн. ввізного мита.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 липня 2015 року позов задоволено частково. Визнано незаконними дії Київської міжрегіональної митниці Міндоходів щодо незадоволення заяви позивача вх. № 26992/7 від 26.08.2014 року про повернення з Державного бюджету України надмірно сплачених коштів, контроль за справлянням яких здійснюється митним органом. Зобов'язано Київську міську митницю Державної фіскальної служби підготувати висновок про повернення надмірно сплачених сум податку на додану вартість та мита у розмірі 14321,77 грн. та 3516,92 грн. ввізного мита та направити його разом з відповідними документами Головному управлінню Державної казначейської служби України у місті Києві. В решті позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятою постановою представник Київської міської митниці Державної фіскальної служби подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необґрунтованість та необ'єктивність рішення суду, неповне з'ясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, порушення судом норм процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку ч. 1 ст. 41 КАС України, без фіксації судового процесу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а постанова суду залишенню без змін, з наступних підстав.

Згідно зі п.1 ч.1 ст. 198, ст.200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 статі 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд першої інстанції всебічно, повно та об'єктивно розглянув справу, правильно встановив обставини справи, наданим доказам дав правильну правову оцінку і прийшов до обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 11 січня 2011 року між позивачем та фірмою «BRB Central Eastern Europe Sp. z.o.o.» (Польща) укладено зовнішньоекономічний контракт № 01/01/2011 на купівлю товару - хімічної продукції для виробництва косметики.

З метою здійснення митного оформлення товару, ввезеного на підставі вказаного контракту, 22.03.2013 року позивачем було подано до митного органу митну декларацію № 100270000/2013/219710.

Однак, відповідачем було прийнято рішення від 26.03.2013 року № 100270000/2013/400372/2 про коригування митної вартості задекларованих позивачем товарів, яким було збільшено розмір митної вартості імпортованого позивачем товару, що призвело до збільшення розміру зборів у загальному розмірі на суму 17838,69 грн. (з них податку на додану вартість у розмірі на суму 14321,77 грн., ввізного мита - 3516,92 грн.).

Не погоджуючись із правомірністю прийнятого відповідачем рішенням про коригування митної вартості товарів від 26.03.2013 року № 100270000/2013/400372/2, позивач звернувся з адміністративним позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва про скасування даного рішення про коригування митної вартості та стягнення надмірно сплачених коштів у сумі 17838,69 грн. (з них податку на додану вартість у розмірі на суму 14321,77 грн., ввізного мита - 3516,92 грн.).

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва у справі № 826/11361/13-а від 01.11.2013 року задоволено адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Телко Україна». Скасовано рішення Київської регіональної митниці про коригування митної вартості товарів від 26.03.2013 №100270000/2013/400372/2. Повернуто товариству з обмеженою відповідальністю «Телко Україна» надміру сплачені суми податку на додану вартість у розмірі 14321,77 грн. та мита у розмірі 3516,92 грн. з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 20.03.2014 року постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 01.11.2013 року в частині задоволених позовних вимог повернення товариству з обмеженою відповідальністю «Телко Україна» надмірно сплачених сум податку на додану вартість у розмірі 14 321,77 грн. та 3 516,92 ввізного мита з Державного бюджету через Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві - скасовано та в цій частині прийнято нову постанову про відмову у задоволенні позову. У іншій частині постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.11.2013 у справі №826/11361/13-а залишено без змін. Підставою для скасування рішення суду першої інстанції стала та обставина, що позивачем не дотримано процедуру звернення до митних органів з заявою про повернення надмірно сплачених коштів

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 28.04.2014 року у справі № 826/11361/13-а у відкритті касаційного провадження було відмовлено.

Позивач, на виконання рішення суду апеляційної інстанції щодо дотримання процедури звернення до митних органів для повернення надмірно сплачених коштів, звернувся до Київської міжрегіональної митниці Міндоходів із зверненням від 12.06.2014 року вих. № 12/06-4 (а.с. 32-34), в якому, з урахуванням рішень Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.11.2013 та Київського апеляційного адміністративного суду від 20.03.2014 у справі № 826/11361/13-а, просив надати роз'яснення щодо порядку повернення надмірно сплачених ТОВ «Телко Україна» коштів, що були нараховані на підставі рішення про коригування митної вартості товарів від 26.03.2013 року № 100270000/2013/400372/2.

В якості додатків до даного звернення позивачем долучено: копію митної декларації №100270000/2013/219902 від 27.03.2013 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.11.2013 року, постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 20.03.2014 року, ухвалу Вищого адміністративного суду України від 28.04.2014 року, копію картки обліку особи, яка здійснює операції з товарами № 100/2012/000219 від 22.02.2013 року, копію рішення про коригування митної вартості товару № 100270000/2013/4000372 від 26.03.2013 року.

У відповідь на дане звернення Київською міжрегіональною митницею Міндоходів було повідомлено про скасування постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.11.2013 року в частині повернення надмірно сплачених коштів.

15.08.2015 року позивач звернувся до Київської міжрегіональної митниці Міндоходів із заявою (а.с. 36-37) про повернення коштів в якому, посилаючись на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва у справі № 826/11361/13-а від 01.11.2013 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 20.03.2014 року по справі № 826/11361/13-а, просив повернути кошти в сумі 17838,69 грн. на рахунок р/р 6397 в AT «ОТП Банк» в м. Києві, МФО 300528, .

Вказаний лист по своїй суті є заявою про повернення надмірно сплачених митних платежів, що не заперечується сторонами по справі.

Однак, відповідач у відповідь на заяву позивача від 15.08.2014 року (вх. № 26992/7 від 26.08.2015 року) повідомив про відсутність підстав для повернення коштів з Державного бюджету України у зв'язку з тим, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 20.03.2014 року постанова Окружного адміністративного суду м. Києва від 01.11.2013 року в частині задоволених позовних вимог про повернення Позивачеві надмірно сплачених сум ПДВ у розмірі 14321,77 грн. та 3516,91 грн. ввізного мита з Державного бюджету скасована. в цій частині прийнято нову постанову про відмову у задоволенні позову. Внаслідок таких обставин правові підстави для повернення надміру сплачених коштів відсутні.

Інших обставин не повернення коштів у листі митного органу від 01.09.2014 не зазначено.

Суд першої інстанції, задовольняючи частково позовні вимоги, прийшов до висновку про помилковість тверджень відповідача щодо відсутності законних підстав для повернення коштів, так як лист від 01.09.2014 року № 9767/1/26-70-52-05 не містить в собі викладення фактичних обставин відмови в поверненні коштів.

Колегія суддів в повній мірі погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, які мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод, та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. ч. 1 - 3 ст. 301 Митного кодексу України повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів здійснюється відповідно до Бюджетного та Податкового кодексів України.

У разі виявлення факту помилкової та/або надмірної сплати митних платежів орган доходів і зборів не пізніше одного місяця з дня виявлення такого факту зобов'язаний повідомити платника податків про суми надміру сплачених митних платежів.

Помилково та/або надміру зараховані до державного бюджету суми митних платежів повертаються з державного бюджету в порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Згідно п. 41.1 ст. 41 Податкового кодексу України контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізує державну податкову, державну митну політику, забезпечує формування та реалізацію державної політики з адміністрування єдиного внеску, забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску (далі - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику), його територіальні органи.

За приписами ст. 43 податкового кодексу України Помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

У разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов'язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.

Обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Наказом Державної митної служби України № 618 від 20.07.2007 затверджений «Порядок повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами» (далі - Порядок № 618).

Цей Порядок визначає процедуру повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, у тому числі у випадках, зазначених у статті 264, частині четвертій статті 284 Митного кодексу України та в міжнародних договорах України.

Згідно з положеннями розділу ІІІ цього Порядку для повернення з Державного бюджету України надмірно сплачених митних платежів, платником податку до загального відділу митного органу, яким здійснювалося оформлення митної декларації, подається заява довільної форми, яка підписується керівником і головним бухгалтером суб'єкта господарської діяльності або фізичною особою. Заява може бути подана не пізніше 1095-го дня, наступного за днем зарахування коштів до Державного бюджету України. У заяві зазначаються причини повернення коштів, реквізити банку, найменування та код за ЄДРПОУ платника податків - юридичної особи, або прізвище, ім'я та по батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків, або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби і мають відмітку у паспорті) та напрям перерахування коштів:

а) для повернення платнику податків - на поточний рахунок платника податків в установі банку;

б) для подальших розрахунків як передоплата або грошова застава: на депозитний рахунок 3734; на банківський рахунок 2603;

в) для повернення фізичній особі в готівковій формі, якщо такі кошти вносилися готівкою, - на банківський рахунок 2603;

г) для погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на митні органи, незалежно від виду бюджету.

До заяви додаються:

- аркуші з позначенням "3/8" комплектів бланків митних декларацій форм МД-2 і МД-3 і доповнення (у разі їх оформлення) або другий аркуш оформленої посадовою особою митного органу уніфікованої митної квитанції МД-1, за якою помилково та/або надмірно сплачено митні та інші платежі;

- документи, що підтверджують суму помилково та/або надмірно сплачених митних та інших платежів;

- документи, що підтверджують право на перенесення граничних строків для подання заяв про повернення надмірно сплачених митних та інших платежів, у випадках, передбачених в абзацах третьому - восьмому цього пункту.

Заява, зареєстрована в загальному відділі, після розгляду керівником (заступником керівника) митного органу разом з пакетом документів передається до Відділу для перевірки обґрунтованості повернення заявлених сум.

Відділ перевіряє факт перерахування митних та інших платежів з відповідного рахунку до Державного бюджету України та наявність переплати.

Для підготовки висновку про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи (далі - Висновок про повернення), форма якого наведена в додатку 1 до Порядку взаємодії митних органів з органами Державного казначейства України в процесі повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи, затвердженого наказом Державної митної служби України та Державного казначейства України від 20.07.2007 №611/147, керівництвом Відділу за потреби ініціюється проведення перевірки в митному органі щодо правильності митного оформлення із залученням відповідних підрозділів митного органу. Порядок і форма складання документа, у якому відображатимуться результати перевірки, визначаються наказом Державної митної служби України.

Керівник (заступник керівника) митного органу на підставі результатів перевірки (у разі її проведення) підписує Висновок про повернення, Реєстр висновків про повернення та супровідний лист, адресований органу Державного казначейства України (далі - пакет документів на повернення коштів).

Тобто, колегія суддів в повній мірі погоджується з висновком суду першої інстанції, що законодавчо встановленою умовою повернення коштів, вказаних в позовній заяві, є ухвалення митним органом висновку про повернення надмірно сплачених митних платежів.

В постанові Верховного Суду України від 15.04.2014 № 21-21а14 зазначено, що у разі якщо після сплати декларантом податків і зборів (обов'язкових платежів) згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, буде прийнято рішення про застосування митної вартості, заявленої декларантом, сума надміру сплачених податків і зборів (обов'язкових платежів) повертається декларанту у порядку, передбаченому Порядком повернення та Порядком взаємодії, на підставі його заяви та у місячний термін з дня прийняття висновку митного органу, що здійснював оформлення митної декларації, про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи.

Відповідно до ст.244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Разом з тим, як вірно встановлено судом першої інстанції з листа від 01.09.2014 року № 9767/1/26-70-52-05, митний орган не ставить під сумнів обґрунтованість вказаних позивачем причин повернення коштів та не зазначає про ненадання позивачем до заяви визначених законодавством документів.

При цьому, підставою для відмови позивачу в поверненні коштів є те, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 26.08.2014 року позивачу відмовлено у поверненні надмірно сплачених сум податку на додану вартість у розмірі 14 321,77 грн. та 3 516,92 ввізного мита з Державного бюджету через Головне управління Державної казначейської служби України у місті Києві.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що лист від 01.09.2014 року № 9767/1/26-70-52-05 не містить в собі викладення фактичних обставин відмови в поверненні коштів.

Доказів тих обставин, що позивач задвоює вимоги щодо повернення сум ПДВ шляхом включення надмірно сплачених коштів до податкового кредиту, відповідачем в порушення ст.71 КАС України ні суду першої інстанції, ні суду апеляційної інстанції не надано.

Посилання митного органу в своїй апеляційній скарзі на ту обставину, що сплачені позивачем митні платежі були самостійно визначені та сплачені, а тому вважаються узгодженими сумами, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки як зазначено вище, відповідачем було прийнято рішення від 26.03.2013 року № 100270000/2013/400372/2 про коригування митної вартості задекларованих позивачем товарів, яким було збільшено розмір митної вартості імпортованого позивачем товару, що призвело до збільшення розміру зборів у загальному розмірі на суму 17838,69 грн. (з них податку на додану вартість у розмірі на суму 14321,77 грн., ввізного мита - 3516,92 грн.), яке в подальшому скасовано в судовому порядку.

Також не приймаються до уваги судом апеляційної інстанції доводи апелянта, що позивачем не надано документів, які підтверджують суму помилково чи надміру сплачених платежів, оскільки з матеріалів справи вбачається, що відповідач взагалі не досліджував наданих документів, та єдиною підставою для відмови слугувала та обставина, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 20.03.2014 року в частині позовних вимог про повернення Позивачеві надмірно сплачених сум ПДВ у розмірі 14321,77 грн. та 3516,91 грн. ввізного мита з Державного бюджету у задоволенні позову відмовлено.

Таким чином, апелянт, який є суб'єктом владних повноважень, всупереч вимогам ч. 2 ст. 71 КАС України, не довів правомірність своїх дій, не надав суду будь-яких належних і допустимих, у розумінні ст. 70 КАС України, доказів та не переконав колегію суддів у своїй правоті.

З огляду на вищезазначене апеляційна інстанція приходить до висновку, що суд першої інстанції правомірно задовольнив частково позов.

Доводи викладені в апеляційній скарзі відповідача є безпідставними та необґрунтованими, носять формальний характер і не ґрунтуються ні на фактичних обставинах, ні на вимогах закону. Натомість оскаржувана Постанова суду ухвалена у відповідності до вимог чинного законодавства України, враховуючи всі фактичні обставини справи, в межах наданих суду повноважень, та вірно застосовано судом як норми процесуального так і матеріального права, в повному обсязі з'ясовано обставини, що мають значення для правильного вирішення адміністративного спору, доведено та всебічно обґрунтовано їх в своєму рішенні, надано належну оцінку всім доказам, ґрунтуючись на повному та об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності.

При цьому апеляційна скарга не містить посилання на обставини, передбачені статтями 202 - 204 Кодексу адміністративного судочинства України, за яких рішення суду підлягає скасуванню.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, в зв'язку з чим апеляційна скарга залишається без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4, 8-11, 160, 196, 198, 200, 205, 207, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Київської міської митниці Державної фіскальної служби - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 липня 2015 року- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: Г.В.Земляна

Судді: М.В. Межевич

Є.О. Сорочко

Повний текст ухвали виготовлено 07 жовтня 2015 року

Головуючий суддя Земляна Г.В.

Судді: Межевич М.В.

Сорочко Є.О.