Справа № 806/3054/15
Суддя: Липа Володимир Анатолійович
Дата ухвалення: 2015-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2015 року Житомир справа № 806/3054/15

категорія 10.1

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Липи В.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

Житомирської міської комунальної рятувальної служби на воді до Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області про скасування рішення,-

встановив:

Житомирська міська комунальна рятувальна служба на воді звернулась до суду з позовом, в якому просить скасувати рішення Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області № НОМЕР_1 від 31.07.2015 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску. В обґрунтування позову зазначає, що у податкового органу не було підстав для винесення оскаржуваного рішення, оскільки зі звітності, яка погоджена з Управлінням Державної казначейської служби України, вбачається, що у позивача відсутня будь - яка кредиторська та дебіторська заборгованість, у тому числі й зі сплати єдиного внеску.

Представник позивача до суду надав заяву про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Представник відповідача надала заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження.

У відповідності до ч.6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Суд, дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог з таких підстав.

Встановлено, що на підставі ч. 10 та п. 2 ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, в.о. начальника Житомирської ОДПІ прийнято Рішення № НОМЕР_1 від 31.07.2015, яким застосовано до Житомирської міської комунальної рятувальної служби на воді штраф у розмірі 1607,67 грн та нараховано пеню у розмірі 71,25 грн.

Судом, при перевірці юридичної та фактичної обґрунтованості обставин та мотивів, покладених суб'єктом владних повноважень в основу спірного рішення на відповідність вимогам ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено наступне.

Відповідно до п. 3-1 ст. 1 Закону України від 08.07.2010, № 2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон), органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що формує податкову і митну політику (в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів, єдиного внеску) та забезпечує її реалізацію (центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику), та його територіальні органи.

Приписами п. 2 ст. 1 Закону встановлено, що єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Частина 10 ст.1 Закону визначає, що страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону зобов'язані сплачувати єдиний внесок.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону, платниками єдиного внеску є роботодавці, зокрема, підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством.

Положеннями ч. 2. ст. 6 Закону встановлено, що платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до ч. 8. ст. 9 Закону, платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Як вбачається з матеріалів справи, станом на 16.01.2015 за позивачем обліковується переплата зі страхових внесків у сумі 9854,70 грн, однак 20.01.2015 сплаті підлягає заявлена позивачем у Звіті про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску (далі - Звіт) за грудень 2014 року в розмірі 12267,21 грн. Отже, враховуючи переплату, у позивача існує недоїмка у розмірі 2412,51 грн (12267,21 грн - 9854,70 грн). Однак, 7040,01 грн, - сума недоїмки, яка була сплачена 30.01.2015, тобто із затримкою у десять днів.

Станом на 12.02.2015, враховуючи сплачені кошти, за позивачем рахується переплата в сумі 10331,74 грн. 20 лютого 2015 року сплаті підлягають страхові внески за січень 2015 року в сумі 12023,99 грн. Враховуючи переплату, у позивача виникає недоїмка в сумі 1692,25грн (10331,74 грн - 12023,99 грн), яка була погашена 26.02.2015 відповідно до платіжного доручення № 39 від 26.02.2015 у сумі 7058,52 грн (а.с. 13). Отже, сплата єдиного внеску за січень 2015 року відбулась із затримкою у шість днів, а тому суд вважає правомірною дію відповідача щодо нарахування позивачу штрафної санкції в сумі 338,45 грн та пені в сумі 10,15 грн.

Станом на 13 березня 2015 року за позивачем рахується переплата в сумі 11169,95 грн. Станом на 20.03.2015 до сплати підлягає сума, заявлена позивачем у Звіті за лютий 2015 року в сумі 12769,62 грн. Враховуючи, що у позивача мала місце переплата, сума 1599,67 грн є недоїмкою (11169,95 грн - 12769,62 грн), яка погашена 26.03.2015 та 30.03.2015 що підтверджується платіжними дорученнями № 3 та № 66. Однак, зазначена оплата була здійснена із затримкою, а тому податковим органом правомірно нарахована штрафна санкція в сумі 319,75 грн (2,75 грн + 317,00 грн) та пеня в сумі 15,96 (0,10 грн + 15,86 грн).

Матеріалами справи підтверджується, що станом на 15.04.2015 за Житомирською міською комунальною рятувальною службою на воді рахується переплата в сумі 10907,90 грн. На 20.04.2015 до сплати позивачем підлягає сума, заявлена в Звіті - 13241,87 грн. Отже, у позивача виникає недоїмка у сумі 2333,97 грн (10907,90 грн -13241,87 грн), яка була погашена 29.04.2015, тобто із затримкою у дев'ять днів, а тому суд вважає, що відповідачем правомірно застосовано до позивача штрафну санкцію в сумі 466,79 грн та пеню - 21,01 грн.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 1 Закону встановлено, що недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

Пунктом 2 ч. 11 ст. 25 Закону встановлено, що за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Частиною 3. ст. 25 Закону встановлено, що суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Частиною 13. ст. 25 Закону встановлено, що нарахування пені, передбаченої цим Законом, починається з першого календарного дня, що настає за днем закінчення строку внесення відповідного платежу, до дня його фактичної сплати (перерахування) включно.

Згідно ч. 12. ст. 9 Закону, єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими.

Керуючись статтями 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,

постановив:

В задоволенні позову Житомирської міської комунальної рятувальної служби на воді до Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області про скасування рішення, - відмовити.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя В.А. Липа