Справа № 804/3961/15
Суддя: Сидоренко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2015-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 вересня 2015 р. Справа № 804/3961/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Сидоренка Д.В., при секретарі Гуцал А.В., розглянувши за участю:
представника позивача - ОСОБА_1, довіреність без/н від 05.02.2015 року,
представника позивача - ОСОБА_2, довіреність без/н від 24.04.2015 року
представника третьої особи - ОСОБА_3, довіреність № 4/10-150 від 18.03.2015 року
у відкритому судовому засіданні адміністративну справу
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями Нью-Рігель,
до відповідача - Державної податкової інспекції у Кіровському районі м.Дніпропетровська ОСОБА_4 управління ДФС у Дніпропетровській області,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Дніпропетровська міська рада,
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення.
Позовні вимоги мотивовані тим, що товариством у 2011 та 2012 роках було нараховано та сплачено орендну плату згідно умов договору оренди земельної ділянки від 31.08.2000р. В подальшому, відповідно до рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.11.2012р. у справі №23/5005/7240/2012, з 16.11.2012р. відбулася зміна умов договору оренди, яка мотивована зміною мінімального розміру річної орендної плати за землю на виконавчому рівні. У резолютивній частині рішення судом визнано, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом на 14.06.2012р. становить 8188076,57 грн. та річний розмір земельної ділянки визначений на рівні 245642,30 грн., однак у акті перевірки вказано іншу нормативно грошову оцінку земельної ділянки 9628889,16 грн.
В судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, та просив задовольнити позов у повному обсязі.
Представник третьої особи заперечував проти задоволення адміністративного позову та просив відмовити у його задоволенні.
Заслухавши представників сторін та третьої особи, суд, -
Не погодившись з висновками акту перевірки, позивачем було подано на нього заперечення від 20.11.2014р. за вих.№1/20.
Не погодившись з вказаним податковим повідомленням-рішенням, позивачем було його оскаржено в адміністративному порядку до ОСОБА_4 управління ДФС у Дніпропетровській області (скарга від 12.12.2014р. вих.№1/12).
Не погодившись з вказаним податковим повідомленням-рішенням, позивачем було його оскаржено в адміністративному порядку до ДФС України (скарга від 15.06.2015р. вих.№2/15).
Матеріали справи свідчать, що між виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради та ТОВ з іноземними інвестиціями «Нью-Рігель» 31.08.2000 року укладено договір оренди земельної ділянки площею 0,4548 га. за адресою: м.Дніпропетровськ, пр.Кірова, 129-Б, категорія земельної ділянки землі громадської забудови, грошова оцінка земельної ділянки на момент укладання договору 1191112,10 грн., строком до 18.06.2013р., цільове призначення фактичне розміщення виробничих будівель.
Згідно листа Управління Держземагентства у м.Дніпропетровську Дніпропетровської області від 27.10.2014р. №26/292, який використовувався відповідачем при проведенні перевірки, нормативна грошова оцінка 1 кв.м. земельної ділянки за адресою: м. Дніпропетровськ, пр.Кірова, 129-Б, яка перебувала в оренді до 18.06.2013р. у ТОВ з іноземними інвестиціями «Нью-Рігель» для комерційного використання у 2011-2013 роках буде складати 2117,17 грн.
Постановою Господарського суду Дніпропетровської області від 06.11.2012р. у справі №23/5005/7240/2012, змінено пункт 1.4 та 3.1 договору оренди земельної ділянки від 31.08.2000р., укладеного між Дніпропетровською міською радою та ТОВ з іноземними інвестиціями «Нью-Рігель», посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстрованого в реєстрі за №1133, зареєстрованого в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі за №253 від 31.08.2000р., виклавши в такій редакції:
«п.1.4 Нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом на 14.06.2012р. становить 8188076,57 грн.
п.3.1 Річна орендна плата за земельну ділянку встановлюється у грошовій (у гривнях) у розмірі 245642,30 грн., не є сталою та може змінюватися у разі зміни нормативної грошової оцінки земельної ділянки та встановлюється, обчислюється відповідно до Податкового кодексу України у мінімальному розмірі, що встановлюється цим кодексом».
З 1 січня 2011 року набрав чинності Податковий кодекс України (далі ПК України), який, відповідно до пункту 1.1 статті 1 регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, і, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
За змістом підпункту 9.1.10 пункту 9.1 статті 9 ПК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) плата за землю належить до загальнодержавних податків і зборів, яка в силу вимог підпункту 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 цього ж Кодексу є податком і справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.
Відповідно до пункту 269.1 статті 269 ПК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі. Останні ж, як визначає зміст підпункту 14.1.73 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу, це особи, яким, зокрема, на умовах оренди надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності. Отже, ПК визначив обов'язок й орендаря сплачувати земельний податок у формі орендної плати.
Орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (підпункт 14.1.136. пункту 14.1 статті 14 ПК, в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин). Подібне визначення міститься й у статті 21 Закону України «Про оренду землі».
Справляння плати за землю, в тому числі й орендної плати, здійснюється відповідно до положень розділу ХIII ПК України.
Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем, а підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки (пункт 288.1 статті 288 ПК України, в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин).
Підпунктом 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 зазначеного Кодексу (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) встановлено, що розмір орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки.
Тобто, законодавець визначив нижню граничну межу річної суми платежу по орендній платі за земельні ділянки, незалежно від того, чи співпадає її розмір із визначеним у договорі.
Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, установлених цим Кодексом та законами з питань митної справи в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин).
Проаналізувавши наведені норми матеріального права, суд дійшов висновку, що з набранням чинності ПК України річний розмір орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, який підлягає перерахуванню до бюджету, має відповідати вимогам підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 цього Кодексу та є підставою для перегляду встановленого розміру орендної плати.
При цьому, виходячи із принципу пріоритетності норм ПК України над нормами інших актів у разі їх суперечності, який закріплений у пункті 5.2 статті 5 ПК України, до моменту внесення до такого договору відповідних змін розмір орендної плати в будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлений підпунктом 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 ПК України.
Аналогічний висновок викладений в постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2014 року у справі № 21-274а14.
Відповідно до частини 1 статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.
Разом з тим, як вбачається з Постанови Господарського суду Дніпропетровської області від 06.11.2012р. у справі №23/5005/7240/2012, повний текст рішення складено 12.11.2012р.
Відповідно до положень статті 85 Господарського процесуального кодексу України прийняте рішення оголошується господарським судом у судовому засіданні після закінчення розгляду справи.
У разі проголошення у судовому засіданні тільки вступної та резолютивної частин рішення господарський суд повідомляє, коли буде складено повне рішення.
Рішення суду, яке містить вступну та резолютивну частини, підписується всім складом господарського суду і додається до справи.

Повне рішення повинно бути складено у строк не більше п'яти днів з дня проголошення вступної і резолютивної частини рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Частиною 1 ст.93 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу місцевого господарського суду - протягом п'яти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

З аналізу наведених норм слідує, що рішення господарського суду набирає законної сили після спливу десятиденного строку з дня складання рішення в повному обсязі, у разі неподання апеляційної скарги.

Отже, внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 31.08.2000р., відбулося з дати набрання Постановою Господарського суду Дніпропетровської області від 06.11.2012р. у справі №23/5005/7240/2012 законної сили, внаслідок чого документальна позапланова невиїзна перевірка позивача охоплювала період (з 01.10.2011р. до 22.11.2012р.) до моменту внесення до договору оренди земельної ділянки від 31.08.2000р відповідних змін.

Частинами 1-2 ст.20 Закону України «Про оцінку земель» визначено, що за результатами бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок складається технічна документація, а за результатами проведення експертної грошової оцінки земельних ділянок складається звіт.

Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

На виконання ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.04.2015 року Управлінням Держземагентства у м. Дніпропетровську Дніпропетровської області надано витяги з технічної документації про нормативну грошову оцінку (станом на 01.01.2011р. та 01.01.2012р.) земельної ділянки загальною площею 0,4548 га., кадастровий номер :06:002:0001, яка розташована за адресою: пр.Кірова, 129-б (власник (користувач) ТОВ з ІІ «Нью-Рігель»), згідно яких нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 9628909,99 грн. У звязку з чим нормативна грошова оцінка 1 кв.м. становить 2117,17 грн. (9628909,99 грн. / 4548 кв.м.), як і зазначено в листі Управління Держземагентства у м.Дніпропетровську Дніпропетровської області від 27.10.2014р. №26/292, з урахуванням якого встановлено заниження орендної плати за земельну ділянку.

Таким чином, на переконання суду, під час прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення відповідач діяв на підставі діючого законодавства, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Щодо твердження позивача про неможливість збільшення ТОВ з іноземними інвестиціями «Нью-Рігель», за податковим повідомлення рішення № від 03.06.2015р., суми грошового зобов'язання за платежем орендна палата з юридичних осіб за період з жовтня 2011р. по травень 2012р. розмірі 163672,00 грн. та санкцій в розмірі 40918,00 грн., суд вважає його безпідставними, з огляду на наступне.

Відповідно до п.102.1 ст. 102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов'язання, а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Згідно п.3.4 Порядку направлення органами державної податкової служби податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.11.2012 № 1236 (далі за текстом - Порядок №1236), якщо за результатами адміністративного або судового оскарження грошове зобовязання, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення відємного значення обєкта оподаткування податком на прибуток або відємного значення суми податку на додану вартість зменшується, то до платника податків направляється податкове повідомлення-рішення, яке містить зменшену суму грошового зобовязання, якому присвоюється номер та яке вноситься до відповідного реєстру податкових повідомлень-рішень у порядку, передбаченому пунктом 3.3 цього розділу.

Податкове повідомлення-рішення складається згідно з цим пунктом органом державної податкової служби, який склав податкове повідомлення-рішення, протягом 3 робочих днів з дня, що настає за днем отримання таким органом рішення за результатами адміністративного або судового оскарження.

Як зазначалося вище, 03.06.2015р. ДПІ у Кіровському районі м.Дніпропетровська ГУ ДФС сформоване нове податкове повідомлення - рішення № про збільшення ТОВ з іноземними інвестиціями «Нью-Рігель» суму грошового зобов'язання за платежем орендна палата з юридичних осіб за основним платежем на суму 260909,91 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями на суму 65227,48 грн., тобто на зменшену, за результатами адміністративного оскарження (рішення ОСОБА_4 управління ДФС у Дніпропетровській області від 12.02.2015р. №1222/10/04-36-10-0714) податкового повідомлення-рішення від 03.12.2014 року №, суму грошового зобовязання, а саме за виключенням суми грошового зобовязання за жовтень 2011р., визначеної поза межами граничного терміну.

Відтак, адміністративний позов ТОВ з іноземними інвестиціями «Нью-Рігель» не підлягає задоволенню, а податкове повідомлення - рішення ДПІ у Кіровському районі м.Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 03.06.2015 року № не підлягає скасуванню.

Вирішуючи питання про судовий збір, суд зазначає наступне.

Законом України «Про судовий збір» (в редакції на дату звернення позивача до суду) встановлювалося, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру ставка судового збору складає 2 відсотки розміру майнових вимог, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 4 розмірів мінімальної заробітної плати.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» встановлено у 2015 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 01 січня - на рівні 1218,00 грн.

Враховуючи розмір майнових вимог, позивачу, в даному випадку, за звернення до адміністративного суду із майновим позовом слід було сплатити 4872,00 грн.

Водночас, частиною 3 статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції на дату звернення позивача до суду) встановлювалося, що під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.

Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 73,08 грн. за платіжним дорученням №4 від 10.03.2015р., 114,12 грн. за платіжним дорученням 26 від 25.03.2015р., 187,20 грн. за платіжним дорученням №57 від 26.05.2015р. та 115,00 грн. за платіжним дорученням №62 від 03.06.2015р., а тому враховуючи, результат розгляду адміністративної справи та розмір сплаченого судового збору, решта суми судового збору у розмірі 4382,60 грн. підлягає стягненню з позивача на користь Державного бюджету.

У судовому засіданні, яке відбулось 10.09.2015 року, оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Відповідно до вимог ст. 163 КАС України постанова оформлена та підписана 15.09.2015 року.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 160-163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Нью-Рігель» до Державного бюджету України решту суми судового збору в розмірі 4382,60 грн.

Постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення. Якщо проголошено вступну та резолютивну частину постанови або справу розглянуто у порядку письмового провадження, постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її отримання у разі неподання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд протягом 10 днів з дня проголошення. У разі проголошення вступної та резолютивної частини постанови або розгляду справи у порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду.

Суддя ОСОБА_6