Справа № 2а-366/11
Суддя: Старунський Д.М.
Дата ухвалення: 2012-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2012 р. Справа № 24810/11

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Багрія В.М., Кушнерика М.П.,

за участю секретаря судового засідання Луцак І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 1 лютого 2011 року про залишення без руху позову ОСОБА_1 до міського голови Львова ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування розпорядження,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 13.08.2010 року звернувся в суд з адміністративним позовом до міського голови Львова ОСОБА_2, в якому просить визнати незаконним та скасувати розпорядження міського голови Львова №359 від 14.08.2009 року «Про затвердження переліку конфіденційності інформації Львівської міської ради що є власністю держави і якій надається гриф обмеження доступу «Для службового користування».

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 1 лютого 2011 року позов залишено без руху.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 1 лютого 2011 року скасувати і справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що судом першої інстанції були недостатньо досліджені докази та обставини справи, рішення постановлено з порушенням норм процесуального права. Зазначає, що ст.99 КАС України передбачала річний строк звернення до суду, який спливав 14.08.2010 року, а не шестимісячний строк, який сплинув 14.02.2010 року, тобто до набрання чинності ст.ст.99, 100 КАС України у редакції Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року.

Вказує, що суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі надав зворотної дії Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року, який набрав чинності 30.07.2010 року, оскільки з огляду на змінену цим Законом редакцію припису ст.99 КАС України фактично встановив, що строк звернення до суду щодо оскарження розпорядження міського голови Львова від 14.08.2009 року минув 14.02.2010 року, коли Закон України «Про судоустрій і статус суддів» ще навіть не був прийнятий.

Позивач в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав та просить її задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про дату, час і місце апеляційного розгляду був повідомлений належним чином, тому колегія суддів, у відповідності до ч.4 ст.196 КАС України, вважає за можливе розглядати справу за його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, дослідивши наявні в справі матеріали та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін з таких підстав.

Судом першої інстанції позов залишено без руху з підстав її невідповідності вимогам ст.106 КАС України, а саме відсутності заяви позивача про поновлення строку для звернення до адміністративного суду, оскільки відповідно до ч.2 ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи, встановлено шестимісячний строк.

Як видно із матеріалів справи позивач оскаржує розпорядження міського голови Львова від 14.08.2009 року, проте звернувся до суду 13.08.2010 року, тобто з пропуском встановлено строку звернення до суду. Статтею 100 КАС України передбачено, що суд за заявою особи, яка подала позов, може поновити строк, проте позивачем така заява до суду не подана.

Відповідно до ч.1, 2 ст.99 КАС України (в редакції від 07.07.2010 року) адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала (ч.1 ст.100 КАС України (в редакції від 07.07.2010 року)).

Статтею 106 КАС України передбачено, що у позовній заяві зазначаються:

1) найменування адміністративного суду, до якого подається позовна заява;

2) ім'я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо такі є;

3) ім'я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо такі відомі;

4) зміст позовних вимог згідно з частиною третьою статті 105 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів;

5) у разі необхідності - клопотання про звільнення від сплати судового збору; про звільнення від оплати правової допомоги і забезпечення надання правової допомоги, якщо відповідний орган відмовив особі у забезпеченні правової допомоги; про призначення судової експертизи; про витребування доказів; про виклик свідків, заява про поновлення строку звернення до адміністративного суду тощо;

6) перелік документів та інших матеріалів, що додаються.

Згідно з ч.1 ст.108 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Вивчивши матеріали справи суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що вимога про усунення недоліку позовної заяви зазначена в оскаржуваній ухвалі є підставною, а тому позов ОСОБА_1 залишено без руху правомірно.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний спір, правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу - без змін, якщо визнає що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 195, 196, 199 п.1, 200, 205 ч.1 п.1, 206, 211, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 1 лютого 2011 року у справі №2а-366/11 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Д.М. Старунський

Судді В.М. Багрій

ОСОБА_3

Ухвала у повному обсязі складена 03.04.2012 року.