Справа № 748/3828/13-а
Суддя: Ємельянова В.І.
Дата ухвалення: 2015-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2015 року К/800/25283/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Ємельянової В.І.,

Рецебуринського Ю.Й., Стародуба О.П.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 1 квітня 2014 року за заявою Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області про зміну способу та порядку виконання судового рішення по справі № 748/3828/13-а

за позовом ОСОБА_4

до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області

(далі - Управління)

про зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2013 року старший державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області Курилець Володимир Іванович звернувся до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання постанови Чернігівського районного суду Чернігівської області від 12 грудня 2011 року по справі № 2а-14331/2011/2523.

Подання обґрунтовував тим, що постановою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 12 грудня 2011 року зобов'язано Управління здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_4 щомісячної доплати до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, який проживає в зоні посиленого радіоекологічного контролю, в розмірі однієї мінімальної заробітної плати, виходячи з розмірів мінімальної заробітної плати встановлених Законом України «Про Державний бюджет України на 2011 рік», у відповідності до статтей 39, 67 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон № 796-ХІІ) за період з 5 квітня 2011 року по 18 червня 2011 року, з урахуванням фактично виплачених сум.

Зазначав, що через відсутність коштів не виплачена нарахована заборгованість, що на його думку є наявними обставинами, які ускладнюють виконання постанови суду.

Просив в частині рішення про зобов'язання Управління нарахувати та виплатити несплачену суму пенсії змінити на стягнення з відповідача на користь позивача несплачену суму у розмірі 2368 грн.

Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 24 грудня 2013 року заяву задоволено.

Змінено спосіб виконання постанови Чернігівського районного суду Чернігівської області від 12 грудня 2011 року по справі № 2а-14331/2011/2523 шляхом стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на користь ОСОБА_4 суми 2368 грн.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 1 квітня 2014 року рішення суду першої інстанції скасовано та постановлено нову ухвалу, якою у задоволенні заяви відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_4 подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду апеляційної інстанції скасувати, а ухвалу Чернігівського районного суду Чернігівської області від 24 грудня 2013 року залишити в силі.

Перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 14 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що Чернігівський районний суд Чернігівської області постановою від 12 грудня 2011 року задовольнив позовні вимоги ОСОБА_4 щодо зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_4 щомісячної доплати до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, який проживає в зоні посиленого радіоекологічного контролю, в розмірі однієї мінімальної заробітної плати.

Судове рішення набрало законної сили та виконується у порядку встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до статті 263 КАС України за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Аналіз наведеної норми дає підстави вважати, що суд може змінити спосіб і порядок виконання рішення лише: 1) у виняткових випадках; 2) за наявності обставин, що ускладнюють його виконання або роблять його неможливим; 3) за умови надання достатніх доказів наявності таких обставин.

Під зміною способу і порядку виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів реалізації (виконання) рішення в разі неможливості його виконання у спосіб і порядок, встановлений раніше.

Зміна способу і порядку виконання рішення суду може відбутися шляхом заміни одного заходу примусового виконання судового рішення іншим або коли, при виконанні рішення адміністративного суду, яким присуджені певні речі або кошти, неможливо їх повернути за їх відсутності, що є підставою для звернення стягнення на грошові кошти тощо.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення першої інстанції та постановляючи нову ухвалу про відмову у задоволенні заяви про зміну способу і порядку виконання рішення суду, виходив з того, що судом не встановлено обставин, що ускладнюють виконання судового рішення, а заявником не надано достатніх доказів наявності таких підстав.

Вказана заявником підстава неможливості виконання рішення суду через відсутність коштів у відповідача не дає суду можливості застосування зміни способу і порядку виконання цього рішення, оскільки не вичерпані інші встановлені законом заходи виконання рішення суду, в тому числі примусового характеру.

Крім того, слід зазначити, що реалізуючи своє право на захист, позивач має право вимагати від суду зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії (пункт 2 частини 4 статті 105 КАС України).

Аналіз наведених норм та статті 263 КАС України дають підстави зробити висновок про те, що суд, здійснюючи зміну способу і порядку виконання рішення суду, не може змінювати зміст резолютивної частини рішення або змінити обраний судом спосіб захисту порушеного права.

Аналогічна правова позиція зі спірного питання висловлена Верховним Судом України у постановах від 11 листопада 2014 року № 21-394а14 та № 21-475а14, від 13 січня 2015 року № 21-604а14, від 17 лютого 2015 року № 21-622а14.

Враховуючи викладене, суд касаційної інстанції погоджується з висновку суду апеляційної інстанції щодо відсутності підстав для задоволення заяви старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області Курилця В.І. про зміну способу і порядку виконання постанови Чернігівського районного суду Чернігівської області від 12 грудня 2011 року по справі № 2а-14331/2011/2523

Відповідно до частини 1 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 1 квітня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили протягом п'яти днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута з підстав, встановлених статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий Ємельянова В.І.

Судді Рецебуринський Ю.Й.

Стародуб О.П.