Справа № 826/4615/15
Суддя: Шурко О.І.
Дата ухвалення: 2015-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/4615/15 Головуючий у 1-й інстанції: Кузьменко В.А. Суддя-доповідач: Шурко О.І.
У Х В А Л А

Іменем України

24 вересня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Шурка О.І.,

суддів Кузьменка В.В., Степанюка А.Г.,

при секретарі Дешко В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Комунального підприємства виконавчого органу (Київської міської державної адміністрації ) «Київкінофільм» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 червня 2015 р. у справі за адміністративним позовом Комунального підприємства виконавчого органу (Київської міської державної адміністрації) «Київкінофільм» до Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції м. Києва, треті особи: Виконавчий орган Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація), Комунальне підприємство виконавчого органу (Київської міської державної адміністрації) «Кінотеатр» Ленінград» про визнання протиправними дій та бездіяльності , зобов'язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В :

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 червня 2015 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційну інстанцію скасувати незаконну, на його думку, постанову суду першої інстанції та постановити нову про задоволення позовних вимог.

Апелянт посилається на незаконність, необ'єктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що є на його переконання підставою для скасування судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, Постановою головного державного виконавця ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві від 27.11.2012 року ВП №35366728 відкрито виконавче провадження з виконання наказу Господарського суду міста Києві від 03.09.2012 року №5011-18/4716-2012 про стягнення боргу в сумі 249 940,87 грн. з КП виконавчого органу КМДА «Кінотеатр «Ленінград» на користь ТОВ «Укркіноінвест».

Постановою старшого державного виконавця ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві від 03.03.2015 року ВП №35366728 про залучення працівників органів внутрішніх справ постановлено залучити для забезпечення громадського порядку під час проведення виконавчих дій по опису та вилученню майна боржника КП виконавчого органу КМДА «Кінотеатр «Ленінград», що знаходиться за адресою: пр-т. Гагаріна, 7, співробітників Дніпровського РУ ГУ МВС України у м. Києві.

05.03.2015 року державним виконавцем ВДВС Дніпровського РУЮ м. Києва Федоріною А.М. при примусовому виконанні виконавчого наказу Господарського суду м. Києві від 03.09.2012 року №5011-18/4716-2012 здійснено вихід за адресою: м. Київ, пр-т. Гагаріна, 7, за результатами якого складено акт державного виконавця від 05 березня 2015 року (далі по тексту - акт державного виконавця).

Позивач вважає дії державного виконавця по здійсненню виконавчих дій по виконанню наказу від 03 вересня 2012 року №5011-18/4716-2012 протиправними, оскільки останнім не надіслано виконавчого документу ліквідаційній комісії (ліквідатору) Комунального підприємства виконавчого орану Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Кінотеатр «Ленінград» Цвєткову А.В., Хомичу Д.В. для вирішення питання про подальший порядок виконання рішення у встановленому законом порядку та не закінчено виконавче провадження, у зв'язку із чим і звернувся до суду із даним адміністративним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що оскільки боржника - КП виконавчого органу КМДА «Кінотеатр «Ленінград» не ліквідовано, тому підстави для надсилання ліквідаційній комісії (ліквідатору) виконавчого документу для вирішення питання про подальший порядок виконання рішення у встановленому законом порядку та закінчення виконавчого провадження відсутні. Крім того, підстави для закінчення виконавчого провадження, визначені статтею 49 Закону України «Про виконавче провадження» відсутні, а прийняття засновником (власником) боржника рішення про його ліквідацію не є підставою для закінчення виконавчого провадження.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Так, умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України «Про виконавче провадження».

Частиною першою ст.. 11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

З сукупного аналізу п.п. 4, 12 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» вбачається, що державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право безперешкодно входити до приміщень і сховищ, що належать боржникам або зайняті ними, проводити огляд зазначених приміщень і сховищ, у разі необхідності примусово відкривати та опечатувати такі приміщення і сховища; залучати у встановленому порядку до провадження виконавчих дій понятих, працівників органів внутрішніх справ, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання.

Таким чином логічним є висновок, що вжиття заходів щодо примусового виконання рішень є обов'язком державного виконавця.

Апелянт, як в апеляційній скарзі так і позові зазначає, що невідомими особами, що були залучені до проведення виконавчих дій державним виконавцем, здійснено силове проникнення до приміщення за адресою м. Київ, пр-т. Гагаріна 7, зрізано головний екран для демонстрації кінофільмів та винесено його в невідомому напрямку через евакуаційний вихід.

Суд не приймає вказані доводи апелянта до уваги, оскільки останнім не надано доказів на підтвердження викладених обставин.

Таким чином, судова колегія погоджується із висновком суду першої інстанції, що дії державних виконавців ВДВС щодо здійснення примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 03 вересня 2012 року №5011-18/4716-2012 не суперечать вимогам Закону України «Про виконавче провадження».

Разом з тим, у відповідності до ч. 1, 2 ст. 55 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець має право звернути стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, а також на майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб.

Зазначені особи зобов'язані подати на запит державного виконавця у визначений ним строк відомості про належне боржнику майно, що перебуває в них, та майно чи кошти, які вони мають передати боржнику.

Після надходження від зазначених осіб відомостей про наявність майна боржника державний виконавець описує таке майно, вилучає його і реалізує у встановленому цим Законом порядку. У разі якщо особа, у якої перебуває майно боржника, перешкоджає державному виконавцю в його вилученні, таке майно вилучається державним виконавцем у примусовому порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, приміщення КП виконавчого органу КМДА «Кінотеатр «Ленінград» належать КП «Київкінофільм», державними виконавцями встановлено під час виходу, за адресою: м. Київ, пр-т. Гагаріна, 7, тобто про факт наявності майна боржника в інших осіб державним виконавцям не було відомо до моменту виходу до вказаних приміщень.

Враховуючи необізнаність державних виконавців про наявність майна КП виконавчого органу КМДА «Кінотеатр «Ленінград» у КП «Київкінофільм», вірним є висновок про відсутність підстав для направлення державними виконавцями запиту КП «Київкінофільм», а тому доводи апелянта про порушення відповідачем вимог ст.. 55 Закону України «Про виконавче провадження» є необґрунтованими, що було вірно встановлено судом першої інстанції.

Варто також зазначити, що ч. 1 ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець провадить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку, а саме: закінчення виконавчого провадження - згідно із статтею 49 цього Закону; повернення виконавчого документа стягувачу - згідно із статтею 47 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадовій особі), який його видав, - згідно із статтею 48 цього Закону.

Пунктами 3, 7 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі смерті або оголошення померлим стягувача чи боржника, визнання безвісно відсутнім боржника або стягувача, ліквідації юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання їх обов'язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва; визнання боржника банкрутом.

Однак, докази на підтвердження того, що КП виконавчого органу КМДА «Кінотеатр «Ленінград» визнано банкрутом та докази на підтвердження внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запису про припинення підприємства в матеріалах справи відсутні.

У відповідності до статті 67 Закону України «Про виконавче провадження» у разі злиття, приєднання, поділу, виділу, перетворення боржника - юридичної особи стягнення за виконавчими документами звертається на кошти та інше майно тієї юридичної особи, на яку відповідно до закону покладено відповідальність за зобов'язаннями боржника - юридичної особи.

У разі ліквідації боржника - юридичної особи виконавчий документ надсилається ліквідаційній комісії (ліквідатору) для вирішення питання про подальший порядок виконання рішення у встановленому законом порядку. У разі надходження виконавчого документа до ліквідаційної комісії (ліквідатора) арешт з майна боржника знімається за постановою державного виконавця, затвердженою начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований.

У разі якщо виконавчий документ надіслано ліквідаційній комісії (ліквідатору), виконавче провадження підлягає закінченню в порядку, встановленому цим Законом.

Таким чином, посилання апелянта на вказану правову норму є неприпустимим, оскільки боржника - КП виконавчого органу КМДА «Кінотеатр «Ленінград» не ліквідовано, а тому підстави для надсилання ліквідаційній комісії (ліквідатору) виконавчого документу для вирішення питання про подальший порядок виконання рішення у встановленому законом порядку та закінчення виконавчого провадження відсутні.

При цьому, підстави для закінчення виконавчого провадження, визначені статтею 49 Закону України «Про виконавче провадження» також відсутні, а прийняття засновником (власником) боржника рішення про його ліквідацію не є підставою для закінчення виконавчого провадження.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності державних виконавців ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві щодо не надсилання виконавчого документа ліквідаційній комісії для вирішення питання про подальший порядок виконання рішення у встановленому законом порядку та не закінчення державним виконавцями виконавчого провадження, та відповідно позовні вимоги про зобов'язання державних виконавців надіслати виконавчий документ ліквідаційній комісії та закінчити виконавче провадження нормативно та документально не підтверджуються та не підлягають задоволенню.

Таким чином, доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими судом першої інстанції обставинами, наявними в матеріалах справи доказами та нормами права, зазначеними в мотивувальній частині оскаржуваного рішення суду.

Отже, колегія суддів вирішила згідно ст. 200 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства виконавчого органу (Київської міської державної адміністрації ) «Київкінофільм» - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 червня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий:

Судді:

Головуючий суддя Шурко О.І.

Судді: Кузьменко В. В.

Степанюк А.Г.