Справа № 816/1822/15
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2015-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2015 р.Справа № 816/1822/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Макаренко Я.М.

Суддів: Шевцової Н.В. , Мінаєвої О.М.

за участю секретаря судового засідання Шалаєвої І.Т.

представника позивача Арзуманян В.А.

представника відповідача Дзюба І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Полтавської митниці Державної фіскальної служби України на Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 10.08.2015р. по справі № 816/1822/15

за позовом Приватне підприємство "Полтавський ливарно-механічний завод"

до Полтавська митниця Державної фіскальної служби України

про визнання дій протиправними, визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИЛА:

Приватне підприємство "Полтавський ливарно-механічний завод" (надалі - позивач, ПП "ПЛМЗ") звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Полтавської митниці Державної фіскальної служби (надалі по тексту відповідач), в якому просив суд:

-визнати протиправними дії щодо відмови у митному оформленні товарів згідно митної декларації №806020002.2015.000894 від 03.02.2015 (картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №806020002/2015/00036);

-визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №806020002/2015/000009/2 від 03.02.2015,

-визнати протиправним та скасувати рішення №260/10/16-70-25-02 від 23.04.2015 про відмову у скасуванні рішення про коригування митної вартості товарів.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 10.08.2015 року адміністративний позов Приватного підприємства "Полтавський ливарно - механічний завод " до Полтавської митниці ДФС про визнання дій протиправними, визнання протиправними та скасування рішень задоволено.

Визнано протиправною та скасовано картку відмови Полтавської митниці ДФС у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 806020002/2015/00036.

Визнано протиправним та скасовано рішення Полтавської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів № 806020002/2015/000009/2 від 03 лютого 2015 року.

Визнано протиправним та скасовано рішення Полтавської митниці ДФС від 23 квітня 2015 року № 260/10/16-70-25-02 про відмову у визнанні заявленої митної вартості.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 10.08.2015 року скасувати, прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 22.10.2008 між ПП "ПЛМЗ" (покупець) та ТОВ "БелМарк" /м. Белгород, Росія/ (продавець) укладено зовнішньоекономічний договір № 2008/61 (надалі - Договір), за умовами якого продавець зобов'язувався передати у власність покупця, а покупець - прийняти і оплатити товар, визначений у Специфікаціях, які є невід'ємною частиною договору /пункт 1.1/ / а.с. 11 - 12/.

Пунктами 3.1.1., 4.1. Договору встановлювалося, що умови поставки, ціна товару обумовлюються у Специфікаціях.

29.01.2015 сторонами Договору підписано Специфікацію № 59, згідно із якою передбачено поставку наступного товару: частини сепаратора для сортування щебню б/в: каркас сепаратора - 20 шт., крильчатка сепаратора - 20 шт., патрубок загрузочний - 2 шт, загальною вагою брутто 15 620 кг, вартістю 275 000 руб., умови поставки FCA - Белгород, строк поставки - січень - лютий 2015 року / а.с. 15/.

03.02.2015 декларантом позивача з метою митного оформлення товару "частини до сепаратора по сортуванню щебня, виготовлені з сірого чавуну СЧ-20, сталі Л-35, бувші у використанні, від 65 % до 70 % ступінь зношення", до Полтавської митниці подано митну декларацію № 806020002/2014/000894 /а.с. 53 - 54/.

Разом з митною декларацією декларантом подано, зокрема, наступні документи: зовнішньоекономічний договір від 22.10.2008 № 2008/61 із специфікацією № 59 від 29.01.2015 /а.с. 11 - 12, 15/; міжнародну товарно-транспорту накладну CMR № 357649 від 30.01.2015 /а.с.18/; калькуляцію транспортних витрат (довідку про транспортні витрати) № 5 від 30.01.2015 /а.с. 69/; документ щодо вартості перевезення б/н від 03.02.2015 /а.с. 68/; рахунок-фактуру (інвойс) № 2 від 29.01.2015 /а.с. 58/; договір про перевезення № 2010/45 від 13.09.2010 /а.с. 56 - 57/; розрахунок ціни (калькуляцію) б/н від 30.01.2015 /а.с. 59 - 61/; копію митної декларації країни відправлення 10101030/300115/0000933 від 30.01.2015 /а.с. 55/; експертний висновок № В-417 від 03.02.2015 /а.с. 62 - 67/. Також декларантом позивача подано до митного органу декларацію митної вартості /а.с. 70 - 72/.

Митну вартість товару заявлено позивачем за основним методом, тобто за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

В ході проведення консультацій митним органом на підставі частини 3 статті 53 Митного кодексу України надіслано декларанту повідомлення від 03.02.2015, яким із посиланням на те, що документи, які подані до митного оформлення на підтвердження заявленої митної вартості, містять розбіжності та не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, зобов'язано декларанта протягом 10 календарних днів надати додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний із договором про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних з виконанням умов договору (контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 6) інші документи за власним бажанням /а.с. 76/.

Листом від 03.02.2015 ПП "ПЛМЗ" на запит Полтавській митниці повідомив про те, що ними були надані усі необхідні і передбачені законодавством основні документи згідно статті 58 МКУ для визначення митної вартості товару, подавати будь-які інші документи не вважають за необхідне, оскільки вказаний у запиті перелік, що передбачений ч. 3 ст. 53 МКУ, не є обов'язковим для надання і не може бути наданий до митниці /а.с. 77/.

За результатами перевірки митної декларації відповідачем Полтавською митницею ДФС прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № 806020002/2015/000009/2 від 03.02.2015, згідно з яким визначено митну вартість за 6 (резервним) методом в загальній сумі 1 905 640 руб, виходячи із вартості за 1 кг на рівні 122 руб. /а.с. 51 - 52/.

Також відповідачем складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 806020002/2015/00036 від 03.02.2015, якою відмовлено у митному оформленні (випуску) товарів, ввезених позивачем /а.с. 16/.

03.02.2015 позивачем подано ВМД № 806020002/2015/000901, в якій визначено митну вартість товару з урахуванням рішення про коригування митної вартості № 806020002/2015/000009/2 від 03.02.2015 /а.с. 10/.

17.04.2015 ПП «ПЛМЗ» у відповідності до частини 8 статті 55 Митного кодексу України подано додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товарів, що декларуються, зокрема, копію заявки на транспортне обслуговування, копію рахунку на оплату послуг із перевезення № 18 від 30.01.2015, копію платіжного доручення № 1295 від 05.02.2015 про сплату коштів за міжнародні авто послуги по рахунку № 18 від 30.01.2015 /а.с. 85 - 88/.

За результатами розгляду додаткових документів Полтавською митницею ДФС прийнято рішення про відмову у визнанні заявленої митної вартості, яке викладено у листі №260/10/16-70-25-02 від 23.04.2015 /а.с. 80 - 84/.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з обгрунтованості позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.2 КАС України основним завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно вимог частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди зобов'язані перевірити оскаржені рішення, дії на предмет того, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо; добросовісно; розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів осіб і цілями, на яке спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно.

Отже, під час розгляду спорів щодо оскарження рішень (дій) суб'єктів владних повноважень, суд зобов'язаний незалежно від підстав, наведених у позові, перевіряти оскаржувані рішення(дії) на їх відповідність усім зазначеним вимогам.

Згідно з ч. 1-3 ст.54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Згідно ст. 49 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ч.1 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (ч.2 ст. 53 МК України).

Як вбачається з матеріалів справи, під час проведення митного контролю, одночасно з поданням митної декларації, митному органу було подано документи, які підтверджують митну вартість товару, а саме: зовнішньоекономічний договір від 22.10.2008 № 2008/61 із специфікацією № 59 від 29.01.2015 /а.с. 11 - 12, 15/; міжнародну товарно-транспорту накладну CMR № 357649 від 30.01.2015 /а.с.18/; калькуляцію транспортних витрат (довідку про транспортні витрати) № 5 від 30.01.2015 /а.с. 69/; документ щодо вартості перевезення б/н від 03.02.2015 /а.с. 68/; рахунок-фактуру (інвойс) № 2 від 29.01.2015 /а.с. 58/; договір про перевезення № 2010/45 від 13.09.2010 /а.с. 56 - 57/; розрахунок ціни (калькуляцію) б/н від 30.01.2015 /а.с. 59 - 61/; копію митної декларації країни відправлення 10101030/300115/0000933 від 30.01.2015 /а.с. 55/; експертний висновок № В-417 від 03.02.2015 /а.с. 62 - 67/.

Крім того, позивач надав до митниці додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товарів, що декларуються, зокрема, копію заявки на транспортне обслуговування, копію рахунку на оплату послуг із перевезення № 18 від 30.01.2015, копію платіжного доручення № 1295 від 05.02.2015 про сплату коштів за міжнародні авто послуги по рахунку № 18 від 30.01.2015 /а.с. 85 - 88/

Отже, позивачем було надано відповідачу усі документи, що підтверджують заявлену митну вартість.

Відповідач обґрунтовує висновки про неправильність митної вартості зазначеної позивачем не наданням останнім як під час митного оформлення товару, так і на запити митного органу, всіх документів на підтвердження числового значення складових митної вартості товарів.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками відповідача, виходячи з наступного.

Згідно з п.2 ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Частиною 4 статті 53 Митного кодексу України у разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи.

Таким чином, підставою для відмови у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю та витребування додаткових документів може бути лише наявність у митного органу обґрунтованих сумнівів щодо наданих декларантом документів, а саме наявність в них розбіжностей, ознак підробки, відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, а також існування взаємозв'язку між продавцем і покупцем, що вплинув на заявлену декларантом митну вартість.

Між тим, ні в апеляційній скарзі, ні в судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник митного органу не зміг назвати, в яких документах, наданих позивачем для підтвердження числових значень складових заявленої митної вартості товару при його митному оформленні, містилися розбіжності, були наявні ознаки підробки або які відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару в документах були відсутні, а також не доведено, що наявний взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість.

Згідно з ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Між тим, відповідачем не виконано обов'язок покладений приписами вказаної статті та не доведено, що декларантом позивача заявлені неповні, необ'єктивні та непідтверджені документально відомості про митну вартість товару.

Отже, в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції не встановлено обставин, що свідчать про наявність обґрунтованих підстав вважати, що позивачем заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів.

Посилання митного органу в апеляційній скарзі на не підтвердження декларантом митної вартості товару в зв'язку з ненаданням позивачем транспортних (перевізних) документів, що підтверджують вартість ввезеного товару, колегія суддів вважає необгрунтованими, виходячи з наступного.

Згідно із частиною 2 статті 57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

При декларуванні товару позивач визначив його митну вартість в сумі 275 000 рублів, виходячи саме з ціни договору, що підлягала сплаті згідно специфікації № 59 від 29.01.2015, виставленого рахунку-фактури (інвойсу) № 2 від 29.01.2015 та інших документів постачальника, які були подані до митного оформлення.

Відповідно до умов пункту 5.2. договору № 2008/61 від 22.10.2008 оплата за поставлений товар здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника протягом 90 днів від дати оформлення декларації на вивезення.

Документи щодо сплати коштів за поставлений товар позивачем до митного оформлення не подавалися, при цьому, враховуючи умови договору, наявність платіжних документів на дату митного оформлення була не обов'язкова.

Відповідно до специфікації до договору № 59 від 29.01.2015 сторонами визначено умови поставки FCA - Белгород.

Згідно із Офіційними правилами тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати (Інкотермс) термін FCA (FREE CARRIER (... named place) ФРАНКО-ПЕРЕВІЗНИК (... назва місця) означає, що продавець здійснює поставку товару, який пройшов митне очищення для експорту, шляхом передання призначеному покупцем перевізнику у названому місці. Покупець зобов'язаний за власний рахунок укласти договір перевезення товару від названого місця.

Враховуючи наведене, за умовами договору № 2008/61 від 22.10.2008 та специфікації № 59 від 29.01.2015 позивач (покупець) зобов'язаний був нести витрати із перевезення товару від м. Белгород, Російська Федерація.

Відповідно до пункту 5 частини 10 статті 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: а саме, витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.

Згідно з пунктом 2 частини 11 статті 58 Митного кодексу України до митної вартості не включаються витрати або кошти за умови виділення їх з ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, що документально підтверджені та які піддаються обчисленню, а саме: витрати на транспортування після ввезення.

Беручи до уваги те, що за умовами договору витрати на транспортування товарів із м. Белгорода (Росія) до місця ввезення на митну територію України не включалися у ціну товару, вказані витрати як складова митної вартості в силу приписів частини 10 статті 58 Митного кодексу України, підлягали додаванню до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари. Також відповідно до вимог пункту 6 частини 2 статті 53 Митного кодексу України декларант мав обов'язок подати транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, а згідно із пунктом 1 частини 5 статті 52 Митного кодексу України - декларацію митної вартості.

Матеріалами справи підтверджено, що декларантом позивача згідно із вимогами частини 5 статті 52 Митного кодексу України подано декларацію митної вартості /а.с. 70 - 72/, в якій визначено витрати на транспортування до місця ввезення в Україну в сумі 1500 грн, яку включено до митної вартості товару.

До митного оформлення подано також транспортний (перевізний) документ - товарно-транспорту накладну CMR № 357649 від 30.01.2015 /а.с.18/, а також документи, що містили відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів - договір про перевезення вантажу автомобільним транспортом № 2010/45 від 13.09.2010, укладений позивачем із ПП «Л.В.С.» (перевізник) /а.с. 56 - 57/; довідку про транспортні витрати № 5 від 30.01.2015, видану ПП «Л.В.С.» /а.с. 69/; довідку позивача щодо розрахунку транспортних витрат по доставці вантажу від 03.02.2015 /а.с. 68/.

У довідці ПП «Л.В.С.» № 5 від 30.01.2015 зазначалося, що транспортні витрати автомобіля д.н. ВІ 2611 СА н/п ВІ 3243 ХО згідно договору 2010/45 від 13.09.2010, прямуючого по маршруту м. Белгород (Росія) - м. Полтава (Україна) складають: - транспортні витрати від місця завантаження м. Белгород (Росія) до п/перех. Гоптовка - Нехотєєвка - 1500 грн, від Гоптовка - Нехотєєвка до місця доставки м. Полтава (Україна) - 5500 грн, загальна сума транспортних витрат - 7000 грн.

При цьому, що автомобіль д.н. ВІ 2611 СА н/п ВІ 3243 ХО був вказаний у CMR № 357649 від 30.01.2015, а у довідці позивача щодо розрахунку транспортних витрат по доставці вантажу від 03.02.2015 містилися посилання на CMR № 357649 від 30.01.2015, як документ по перевезенню товару згідно контракту № 2008/61 від 22.10.2008 та рахунку № 2 від 29.01.2015.

Таким чином, позивачем були надані до митного оформлення транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містили відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

Також посилання митного органу на те, що декларантом не підтверджено митну вартість товару, в зв'язку з ненаданням транспортних (перевізних) документів згідно договору № 2010/45 від 13.09.2010 про перевезення вантажу автомобільним транспортом - письмову разову заявку, рахунок на перевезення та платіжне доручення на оплату колегія суддів до уваги не бере, оскільки наведені документи не є транспортними (перевізними) документами, а є документами щодо замовлення та оплати послуг перевезення, при цьому такі документи декларантом були подані митному органу.

Доводи відповідача наведені в апеляційній скарзі, щодо невідповідності висновку Полтавської торгово-промислової палати від 03.02.2015 року, наданого позивачем до митниці, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки позивачем було надано до митного оформлення всі документи передбачені законодавством в підтвердження митної вартості товару і вказана обставина не наведена в рішенні про коригування митної вартості, як підстава для його прийняття.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що Полтавською митницею, з урахуванням приписів ст.ст. 53-55 Митного кодексу України, було неправомірно прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від №806020002/2015/000009/2 від 03.02.2015р., яке підлягає скасуванню, і відповідно, картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №806020002/2015/00036 та рішення №260/10/16-70-25-02 від 23.04.2015 про відмову у скасуванні рішення про коригування митної вартості товарів є необґрунтованими та підлягають скасуванню.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позову.

За таких обставин, колегія суддів переглянувши, у межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Полтавської митниці Державної фіскальної служби України залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 10.08.2015р. по справі № 816/1822/15 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Макаренко Я.М.
Судді(підпис) (підпис) Шевцова Н.В. Мінаєва О.М.
Повний текст ухвали виготовлений 06.10.2015 р.