Справа № 306/207/14а,2а/306/5/15
Суддя: Улицький Василь Зіновійович
Дата ухвалення: 2015-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2015 р. Справа № 876/8152/15

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Улицького В.З.

суддів: Гулида Р.М., Кузьмича С.М.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Рут» на постанову Свалявського районного суду Закарпатської області від 16.07.2015 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Рут» до Свалявської міської ради про визнання протиправним, скасування рішення,-

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до Свалявської міської ради про визнання протиправним, скасування рішення Свалявської міської ради та зобов'язання вчинити певну дію.

Позивач позовні вимоги мотивував тим, що відповідно до умов укладеного між сторонами договору оренди земельної ділянки від 22 грудня 2008 року, після закінчення строку дії позивач має переважне право його поновлення на новий строк. Маючи на меті продовжити вищезгаданий договір, 11.12.2013 року позивач звернувся до відповідача з відповідною заявою. Однак, Рішенням десятої сесії шостого скликання від 20.12.2013 року за № 823 Свалявська міська рада відмовила ТзОВ Рут у продовженні договору оренди. Вважає, що такі дії відповідача є протиправними, тому просить суд визнати протиправним та скасувати вищезгадане рішення Свалявської міської ради, зобов'язавши останню розглянути заяву позивача від 11.12.2013 року щодо продовження договору оренди земельної ділянки, що знаходиться за адресою: м.Свалява, на розі вул. Київська-Головна, загальною площею 0,1480 га. на новий строк. Просив позов задоволити.

Постановою Свалявського районного суду Закарпатської області від 16.07.2015 року у задоволені позову відмовлено.

Постанову суду першої інстанції оскаржило товариство з обмеженою відповідальністю «Рут». Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою позов задоволити.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім, випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухваленим відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що між сторонами 22.12.2008 р. укладено договір оренди земельної ділянки для комерційної діяльності площею 0,1480 га за адресою: м. Свалява, на розі вул. Київська-Головна, строком дії на п'ять років з щомісячною орендною платою в розмірі 1 215,88 грн.

Рішенням десятої сесії шостого скликання Свалявської міської ради від 20.12.2013 року, позивачу відмовлено у продовженні договору оренди земельної ділянки з підстав її невикористання, заборгованості з орендної плати та з передбаченим, відповідно до діючого Генерального плану м.Свалява облаштуванням на даній земельній ділянці дорожньої розв'язки.

Згідно Закону України «Про оренду землі» по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди на інший строк.

З ксерокопії виписки про сплату орендної плати та вбачається, що така сплачувалася не щомісячно і станом на 01.02.2014 р. заборгованість по сплаті складала 30 520,50 грн.

Разом з тим, згідно Постанови ВСУ від 01.10.2013 р., справа № 21-345а13, необхідною умовою укладення договору оренди земельної ділянки, яка перебуває у державній власності, є наявність рішення відповідного органу про надання земельної ділянки. За відсутності такого рішення зобов'язати цей орган в судовому порядку укласти такий договір або ж його поновити неможливо, оскільки це суперечить вимогам законодавства відповідно до статті 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відтак, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що Свалявська міська рада при здійсненні повноважень власника землі є вільною у реалізації права розпоряджатися землею та вільна у виборі суб'єкта щодо надання йому права користування землею в порядку, встановленому законом.

Таким чином, реалізація переважного права на поновлення договору оренди земельної ділянки можлива лише за наявності волевиявлення на те сторін, яке з боку уповноваженого органу оформлюється відповідним рішенням.

Узагальнюючи наведене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв'язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для відмови у задоволені позову.

Відповідно до статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування постанови суду першої інстанції.

З наведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги являються безпідставними та необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, правова оцінка доказів дана вірно, а відтак у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Рут» залишити без задоволення, а постанову Свалявського районного суду Закарпатської області від 16.07.2015 року у справі №306/207/14-а - без змін.

На ухвалу протягом двадцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: В. Улицький

Судді: Р. Гулид

С. Кузьмич