Справа № 2а-4844/10/2370
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2011-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а-4844/10/2370 Головуючий у 1-й інстанції: Гарань С.М.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

Іменем України

"24" лютого 2011 р. м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Губської О.А.

суддів Ключкович В.Ю., Борисюк Л.П.

розглянувши у письмовому провадженні в м. Києві апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2 на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2010 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у м. Черкаси про скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про скасування рішення Державної податкової інспекції у м. Черкаси від 21 серпня 2010 року № НОМЕР_1 про застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 4 625 грн.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду 17 листопада 2010 року відмовлено у задоволенні позовних вимог позивача.

Не погоджуючись з постановою суду, представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою задовольнити позовні вимоги позивача в повній мірі.

В судове засідання сторони не з'явилися, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у порядку письмового провадження, відповідно до п. 2) ч. 1 ст. 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, постанова суду без змін з таких підстав.

Суд першої інстанції прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог позивача, оскільки посадові особи Державної податкової адміністрації в Черкаської області діяли на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З таким висновком суду колегія суддів погоджується виходячи з наступного.

Колегією суддів встановлено, що позивач зареєстрована як фізична особа-підприємець виконавчим комітетом Черкаської міської ради 13.11.2002 р. та перебуває на обліку в Державній податковій інспекції у м. Черкаси як платник податків і зборів.

Як вбачається з матеріалів справи, 04 серпня 2010 року ревізорами-інспекторами державної податкової адміністрації в Черкаській області була проведена перевірка дотримання відповідачем порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій.

За результатами перевірки був складений акт № 003734 від 04.08.2010 р., в якому зазначено, що при перевірці готівкових коштів на місці проведення розрахунків встановлена невідповідність денного звіту та фактичних коштів в касі магазину. На основі даного акта 21.08.2010 р. державною податковою інспекцією м. Черкаси було винесене рішення № НОМЕР_1 про застосування до суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_2 штрафних (фінансових) санкцій в сумі 4625 грн.

Відповідно до вимог пунктів 11 та 13 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06.07.1995 р. № 265 (далі - Закон № 265), суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані: проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій з використанням режиму попереднього програмування найменування, цін товарів (послуг) та обліку їх кількості; забезпечувати відповідність сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій, а у випадку використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня.

Статтею 17 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", а саме пунктом 6 даної статті визначено, що за порушення вимог цього Закону до суб'єктів підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів державної податкової служби України застосовуються фінансові санкції у розмірі п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій без використання режиму попереднього програмування найменування, цін товарів (послуг) та обліку їх кількості.

Згідно ст. 2 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" місце проведення розрахунків місце, де здійснюються розрахунки із покупцем за продані товари (надані послуги) та зберігаються отримані за реалізовані товари (надані послуги) готівкові кошти, а також місце отримання покупцем попередньо оплачених товарів (послуг) із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо.

Таким чином, з аналізу вищевикладених норм випливає, що на місці здійснення розрахунків повинні знаходитись лише ті готівкові кошти, які отримані від споживачів реалізованої продукції, зберігання інших коштів на місці проведення розрахунків не допускається.

Крім того, апелянт в апеляційній скарзі посилається на те, що в порушення вимог ст. 11-2 Закону України «Про державну податкову службу»позивачем не надавалося відповідачу направлення на перевірку, а отже позивач не мав права приступати до даної перевірки. Однак, з матеріалів справи вбачається, що такі направлення були вручені 03.08.2010 р. безпосередньо продавцю.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правомірно відмовив у задоволенні позовних вимог позивача.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і апеляційним судом відхиляються.

Відповідно до ст. 200 КАС України - суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, на підставі повно і всебічно зясованих обставин в справі, підтвердженими доказами, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то колегія суддів апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 160, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2 на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2010 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у м. Черкаси про скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій залишити без задоволення, а постанову Черкаського окружного адміністративного суду без змін.

Ухвала апеляційної інстанції за наслідками її перегляду набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя Губська О.А.

Суддя Ключкович В.Ю.

Суддя Борисюк Л.П.