Справа № 754/7650/15-а
Суддя: Буша Н. Д.
Дата ухвалення: 2015-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/288/15
Справа №754/7650/15-а
ПОСТАНОВА

Іменем України

30 вересня 2015 року року Деснянський районний суд міста Києва в складі:

головуючого суддіБуша Н.Д.,
за участю секретаряМарченко Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Служби у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, Органу опіки та піклування Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання бездіяльності неправомірною та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів з вимогами визнати неправомірною бездіяльність Служби у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, Органу опіки та піклування Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації щодо припинення розгляду його заяв від 25.07.2014 року та від 23.03.2015 року про визначення способів участі у вихованні малолітніх дітей та встановлення графіку зустрічей з дітьми та зобов'язати відповідачів розглянути вказані заяви в межах чинного законодавства України, ухваливши відповідні рішення.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що в шлюбі з ОСОБА_3 у них народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 донька ОСОБА_6 та ІНФОРМАЦІЯ_2 син ОСОБА_7. Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 25.04.2014 року шлюб було розірвано, за спільною згодою діти залишились проживати з матерю. Однак, колишня дружина позивача забороняє йому зустрічатись з дітьми. Позивач має намір зустрічатись з дітьми, виховувати їх, однак не має змоги цього робити, оскільки не хоче йти проти волі матері та травмувати психіку дітей. В зв'язку з цим 25.07.2014 року позивач звернувся з заявою до відповідачів про прийняття участі у вихованні малолітніх дітей та встановлення графіку зустрічей з дітьми, яка спочатку надається до Служби у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації та в подальшому передається Органу опіки та піклування Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації для вирішення порушеного у заяві питання. Вказана заява була зареєстрована 25.07.2014 року за вх. №01-10-М-862. 23.03.2015 року позивач звернувся безпосередньо на адресу відповідача - Органу опіки та піклування Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, однак відповіді не отримав. В квітні 2015 року від Служби у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації на адресу позивача надійшов лист, датований 25.03.2015 року, вих. №01-04-961, в якому зазначено, що 19.03.2015 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації було враховано особисту думку дітей позивача та висновок міського центру дитини і було прийняте рішення щодо надання висновку про доцільність позбавлення позивача батьківських прав стосовно неповнолітніх дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (протокол №5 від 19.03.2015 року), розгляд заяви про участь позивача у вихованні неповнолітніх дітей припинено. З невідомих причин Орган опіки та піклування, порушивши ст.ст. 17, 19, ч. 3, 158, 159 СК України, порушив права позивача, оскільки не виніс відповідного рішення та не визначив способів участі батька у вихованні дітей.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на викладене в позові, просив його задовольнити.

Представник відповідачів в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, зазначивши, що відповідно до ст. 19 Сімейного Кодексу України позивач мав право оскаржити їх рішення на протязі 10 днів.

Дослідивши обставини справи в їх сукупності, заслухавши пояснення сторін, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи чи інтереси.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом встановлено, що позивач пербував з 29.07.2001 року в шлюбі з ОСОБА_3.

В період шлюбу у них народилась донька ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 25.04.2014 року шлюб позивача та ОСОБА_3 було розірвано. Діти залишились проживати з матерю - колишньою дружиною позивача.

25.07.2014 року позивачем подано на ім'я начальника Служби у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації заяву щодо винесення питання про його участь у вихованні малолітньої доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, які мешкають разом з його колишньою дружиною ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1. Заява подана у зв'язку з тим, що колишня дружина позивача після розірвання шлюбу чинила перешкоди у побаченні з дітьми та психологічно налаштовувала дітей проти нього. Вказана заява містить запропонований графік зустрічей батька з дітьми (а.с.13).

23.03.2015 року позивач звертається до Органу опіки та піклування Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації з заявою про визначення способів участі у вихованні дітей та спілкування з ними.

Служба у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації листом від 25.03.2015 року, вих. №01-04-961 повідомила позивача, що у зв'язку з тим, що 19.03.2015 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, беручи до уваги особисту думку дітей позивача та висновок Міського центру дитини було прийняте рішення щодо надання висновку про доцільність позбавлення позивача батьківських прав стосовно неповнолітніх дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_7. В листі також зазначено, що розгляд заяви про участь позивача у вихованні дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_7 припинено.

Відповідно до листа Служби у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації листом від 22.04.2015 року, вих. №01-10-М-386 на ім'я ОСОБА_2 Служба у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації повідомляє, що у зв'язку з тим, що 19.03.2015 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, беручи до уваги особисту думку дітей позивача та висновок психологічного обстеження дітей Міського Центру дитини Служби у справах дітей Виконавчого органу Київської міської Ради (Київської міської державної адміністрації), було прийняте рішення щодо надання висновку про доцільність позбавлення позивача батьківських прав стосовно неповнолітніх дітей ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 (протокол №5 від 19.03.2015 р.). В листі також зазначено, що розгляд заяви про участь позивача у вихованні малолітніх дітей припинено.

В судовому засіданні встановлено, що відповідного рішення щодо порушених питань позивачем Службою у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації на розгляд до Органу опіки та піклування Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації не виносилось та питання щодо визначення способів участі у вихованні малолітніх дітей позивачем та встановлення графіку зустрічей з дітьми на час розгляду справи не вирішено.

Орган опіки та піклування повинен надавати допомогу особі у здійсненні нею своїх сімейних прав та виконанні сімейних обов'язків в обсязі та в порядку, встановлених Сімейним Кодексом та іншими нормативно-правовими актами (ст. 17 СК України).

Відповідно до ст. 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї.

Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення.

Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов'язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Стаття 19 СК України встановлює участь органу опіки та піклування у захисті сімейних прав та інтересів та зазначає, що у випадках, передбачених цим Кодексом, особа має право на попереднє звернення за захистом своїх сімейних прав та інтересів до органу опіки та піклування.

Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання, якщо протягом десяти днів від часу його винесення заінтересована особа не звернулася за захистом своїх прав або інтересів до суду, крім випадку, передбаченого частиною другою статті 170 цього Кодексу.

Звернення за захистом до органу опіки та піклування не позбавляє особу права на звернення до суду.

У разі звернення з позовом до суду орган опіки та піклування припиняє розгляд поданої йому заяви. У разі звернення з позовом до суду припиняється виконання рішення органу опіки та піклування.

Питання діяльності органів опіки та піклування, пов'язаної із захистом прав дитини також регулюються відповідно до Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини та Типового положення про комісію з питань захисту прав дитини, затверджених постановою Кабінету Міністрів України

від 24.09.2008 р. № 866.

Так, пунктом 73 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини зазначено, що у разі виникнення спору між батьками щодо участі у вихованні дитини один з батьків, що проживає окремо від дитини, подає службі у справах дітей за місцем проживання дитини заяву, копію паспорта, довідку з місця реєстрації (проживання), копію свідоцтва про укладення або розірвання шлюбу (у разі наявності), копію свідоцтва про народження дитини.

Працівник служби у справах дітей проводить бесіду з батьками, а у разі потреби, також з родичами дитини. До уваги береться ставлення батьків до виконання батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, стан здоров'я дитини та інші обставини, що мають істотне значення.

Після з'ясування обставин, що призвели до виникнення спору між батьками щодо участі у вихованні дитини, служба у справах дітей складає висновок.

Участь у вихованні дитини та у разі потреби порядок побачення з дитиною того з батьків, який проживає окремо від неї, встановлюються рішенням районної, районної у містах Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті ради з урахуванням висновку служби у справах дітей.

Відповідно до Типового положення про комісію з питань захисту прав дитини, комісія з питань захисту прав дитини є консультативно-дорадчим органом, що утворюється головою районної, районної у містах Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті ради.

Комісія відповідно до покладених на неї завдань, розглядає питання, у тому числі спірні, які потребують колегіального вирішення, зокрема: реєстрація народження дитини, батьки якої невідомі; надання дозволу бабі, діду, іншим родичам дитини забрати її з пологового будинку або іншого закладу охорони здоров'я, якщо цього не зробили батьки дитини; позбавлення та поновлення батьківських прав; вирішення спорів між батьками щодо визначення або зміни прізвища та імені дитини; вирішення спорів між батьками щодо визначення місця проживання дитини; участь одного з батьків у вихованні дитини; побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав; визначення форми влаштування дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування; встановлення і припинення опіки, піклування; утримання і виховання дітей у сім'ях опікунів, піклувальників, прийомних сім'ях, дитячих будинках сімейного типу та виконання покладених на них обов'язків; збереження майна, право власності на яке або право користування яким мають діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування; розгляд звернень дітей щодо неналежного виконання батьками, опікунами, піклувальниками обов'язків з виховання або щодо зловживання ними своїми правами; інші питання, пов'язані із захистом прав дітей.

Основною організаційною формою діяльності комісії є її засідання, які проводяться у разі потреби, але не рідше ніж один раз на місяць. Засідання комісії є правоможним, якщо на ньому присутні не менш як дві третини загальної кількості її членів. До участі у засіданнях комісії можуть запрошуватися представники підприємств, установ, організацій та громадяни, які беруть безпосередню участь у вирішенні долі конкретної дитини, з правом дорадчого голосу.

Комісія у межах своєї компетенції приймає рішення, організовує їх виконання. Організаційне забезпечення діяльності комісії здійснюється відповідною службою у справах дітей.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на те, що в проваджені суду відсутня на розгляді справа щодо вирішення визначення способів участі у вихованні малолітніх дітей позивача та встановлення графіку зустрічей з дітьми та станом на час розгляду справи відповідачами не винесено відповідне рішення на протязі тривалого часу з моменту звернення позивача з заявами від 25.07.2014 року та від 23.03.2015 року, бездіяльність Служби у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, Органу опіки та піклування Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації щодо припинення розгляду зазначених заяв є неправомірною та наявні підстави для задоволення позову.

З огляду на заначене, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Таким чином, з Державного бюджету України підлягають стягненню на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 73,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 71, 161-163, 183-2, 256 КАС України, ст.ст. 17, 19, 158 Сімейного Кодексу України,суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність Служби у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, Органу опіки та піклування Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації щодо припинення розгляду заяв від 25.07.2014 року та від 23.03.2015 року про визначення способів участі у вихованні малолітніх дітей та встановлення графіку зустрічей з дітьми.

Зобов'язати Службу у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, Орган опіки та піклування Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації розглянути заяви ОСОБА_2 від 25.07.2014 року та від 23.03.2015 року про визначення способів участі у вихованні малолітніх дітей та встановлення графіку зустрічей з дітьми з винесенням відповідних рішень.

Стягнути з Служби у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 73 грн. 08 коп.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Деснянський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя