Справа № 804/3941/15
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2015-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

29 вересня 2015 рокусправа № 804/3941/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чепурнова Д.В.

суддів: Поплавського В.Ю. Сафронової С.В.

за участю секретаря судового засідання: Олійник Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Монтажспецконструкція»

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2015 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Монтажспецконструкція» до Криворізької центральної об'єднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Монтажспецконструкція», звернулося до суду з вищевказаним позовом, в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення від 12.02.2015р. № та №.

В обґрунтування позовних вимог посилається на безпідставність віднесення податковим органом до безнадійної заборгованості кошти, за якими не сплив трирічний строк позовної давності по розрахункам з контрагентом ТОВ «Інженерно-технічна Лабораторія Лассо», також зазначає , що відповідачем не невірно зроблено висновок про непідтвредження реальності господарських операцій з контрагентами ТОВ ІТЦ «Енергетика», ТОВ «Промметалінвест», ТОВ ПГ «Енергобуд», ТОВ «Руд-Інвест», ПП «ІТ-Спецпроммонтаж» враховуючи наявність у позивача усіх первинних документів в тому числі і товарно-транспортних накладних та ліцензій на проведення господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури у зазначених контрагентів.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2015 року у задоволенні позову було відмовлено. При цьому суд виходив із відсутності у контрагентів позивача ліцензій на проведення будівельних робіт, відсутність товарно-транспортних накладних, сертифікатів якості на матеріали та комплектуючі деталі та відсутністю трудових ресурсів у контрагентів позивача, що виключає фізичну можливість надання послуг із виготовлення та монтажу металоконструкцій, що виключає можливість включення відповідних сум до складу витрат за наявності лише формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

Не погодившись з прийнятим рішенням, ТОВ «Монтажспецконструкція» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просило постанову суду скасувати та прийняти нове рішення яким задовольнити позовні вимоги. Вказує на те, що судом першої інстанції зроблені висновки, які не відповідають обставинам справи, зокрема в частині відсутності у контрагентів позивача ліцензій на здійснення будівельних робіт, та документів що підтверджують перевезення ТМЦ, які містяться в матеріалах справи.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник ТОВ «Монтажспецконструкці» підтримав апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, представник податкового органу просила відмовити у її задоволенні та залишити без змін постанову суду першої інстанції.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що податковим органом у період з 08.12.2014р. по 12.01.2015р. проведена планова виїзна документальна перевірка ТОВ «Монтажспецконструкція» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2012р. по 31.12.2013р.

За результатами перевірки складено акт №27/04-81-22-01/36607407 від 16.01.2015р., яким встановлено порушення позивачем:

-п.44.1 ст.44, п.137.1 ст.137, п.п.135.1, 135.2, 135.4, п.п.135.5.4 п.135.5 ст.135, п.п.14.1.11. ст.14 п. 138.2, п.138.4, п.п.138.8.1 п.138.8 ст. 138, п.п.139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України, ст.1, п.2 ст.3, ст.4, п.6 ст.8, п.1 та п.2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п.п.2.1., 2.2., 2.4., 2.15., 2.16. «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку" затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95 №88, в результаті чого ТОВ «Монтажспецконструкція» занижено податок на прибуток у сумі 1182529 грн., у тому числі, за період: за 4 квартал 2012 рік у сумі 40271 грн., за 2013рік у сумі 1142258 грн.;

-п.44.1 ст. 44, ст. 185, п. 188.1 ст. 188, п. 198.1, п.198.3, п.198.4, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України, ст.1, п.2 ст.3, ст.4, п.6 ст.8, п.1 та п.2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п.2 «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95 №88, в результаті чого ТОВ «Монтажспецконструкція» занижено податок на додану вартість в сумі 1091216 грн., в т.ч. по періодам: за листопад 2012 року в сумі 102941грн., за грудень 2012 року в сумі 115507грн., за січень 2013 року в сумі 164168грн., за лютий 2013 року в сумі 39756грн., за березень 2013 року в сумі 38471грн., за квітень 2013 року в сумі 56862грн., за червень 2013 року в сумі 83387грн., за липень 2013 року в сумі 59650грн., за серпень 2013 року в сумі 55814грн., за вересень 2013 року в сумі 126134грн., за жовтень 2013 року в сумі 24884грн., за листопад 2013 року в сумі 135308грн., за грудень 2012 року в сумі 88334грн..;

-п.51.1 ст.51, п.176.2 ст.176 Податкового Кодексу України - перекручення даних у Податковому розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма № 1-ДФ).

На підставі вказаного акта перевірки податковим органом прийняті податкові повідомлення-рішення від 12.02.2015р.:

-№, яким ТОВ «Монтажспецконструкція» збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість по вітчизняних товарах (роботах, послугах) всього у розмірі 1636824 грн., у тому числі: за основним платежем - 1091216 грн., та за штрафними (фінансовими) санкціями - 545608 грн.;

-№, яким ТОВ «Монтажспецконструкція» збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств всього у розмірі 1733894 грн., у тому числі: за основним платежем - 1155929 грн., та за штрафними (фінансовими) санкціями - 577965 грн.

Перевіркою встановлено, що позивачем у періоді, який перевірявся до валових доходів не було враховано суму кредиторської заборгованості за отримані послуги від контрагента ТОВ «Інженерно-технічна Лабораторія Лассо»» у сумі 172069 грн. враховуючи що ТОВ «Інженерно-технічна Лабораторія Лассо» станом на 13.11.2013 року ліквідовано (скасовано його державну реєстрацію).

Відповідно до п.п. 14.1.11 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, безнадійна заборгованість - це заборгованість, що відповідає одній із таких ознак, зокрема: заборгованість суб'єктів господарювання, визнаних банкрутами у встановленому законом порядку або припинених як юридичні особи у зв'язку із їх ліквідацією.

Відповідно до п.п. 135.5.4 п. 135.5 ст. 135 Податкового кодексу України встановлено, що інші доходи, які включаються до доходів звітного періоду, включають вартість товарів, робіт, послуг, безоплатно отриманих платником податку у звітному періоді, визначена на рівні не нижче звичайної ціни, суми безповоротної фінансової допомоги, отриманої платником податку у звітному податковому періоді, безнадійної кредиторської заборгованості, крім випадків, коли операції з надання/отримання безповоротної фінансової допомоги проводяться між платником податку та його відокремленими підрозділами, які не мають статусу юридичної особи.

За таких обставин вірним є висновок суду першої інстанції що заборгованість суб'єкта господарювання, якого припинено як юридичну особу, відноситься до безнадійної кредиторської заборгованості і вказана заборгованість включається до складу доходів звітного періоду.

З огляду на зазначені положення норм права доводи апеляційної скарги, що граничний строк позовної давності згідно умов договору від 02.02.2012 року № 02/02 укладеного між ТОВ «Монтажспецконструкція» та ТОВ «Інженерно-технічна Лабораторія Лассо» настане 12.10.2012 року, а тому граничний сорок позовної давності для пред'явлення всіх вимог за зобов'язаннями по даному договору мине 12.102015 року є недоречними.

За таких обставин податковий орган правомірно прийшов до висновку про заниження позивачем податку на прибуток у розмірі 326946,11 грн. та нарахував суму штрафних санкцій у розмірі 163473,1

Також у перевіряємий період позивачем було укладено договори підряду з ТОВ ІТЦ «Енергетика», ТОВ «Промметалінвест», ТОВ ПГ «Енергобуд», ТОВ «Руд-Інвест», ПП «ІТ-Спецпроммонтаж».

На виконання вищевказаних договорів позивачем надані, податкові та видаткові накладні, акти виконаних робіт форми №КБ-2в, КБ-3, ресурсні відомості, товарно-транспортні накладні, сертифікати якості та відповідності.

Крім того з листа Державної архітектурно-будівельної інспекції України вих. № 40-402-207 від 08.05.2015 року вбачається, що контрагентам позивача надавались ліцензії на проведення господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури, а саме:

- ТОВ ІТЦ «ЕНЕРЕЕТИКА» (): - АГ576035; строк дії - з 2011-04-05 по 2014-04-05; ліцензія - АЕ 524213; строк дії - з 2014-09-23 по 2019-09-23.

- ТОВ «ПРОММЕТАЛІНВЕС» (), ліцензія - АВ587136; строк дії - з 2011-06-01 по 2014-06-01: ліцензія- АЕ 524216; строк дії - з 2014-09-23 по 2019-09-23.

- ТОВ ПРОМИСЛОВА ГРУПА «ЕНЕРГОБУД» (СДРІІОУ 24997759). ліцензія - АГ577340: строк дії з 2011-05-16 по 2016-05-16.

- ТОВ «РУД-ІНВРСТ» (ЄДРІІОУ 38567139). ліцензія - АЕ 261496; строк дії - з 2013-05-16 по 2016-05-24 (дію ліцензії зупинено 2014-04-11);

- ПП «ІТ-СГІЕЦПРОММОНТАЖ» (). ліцензія - АГ 260501; строк дії-з 2013-03-06 по 2016-03-06 (ліцензія анульована 13.12.2013).

Відповідно до ст.185, ст. 188-189, ст.198, 201 ПК України, об'єктом оподаткування є операції платників податку з поставки товарів, місце надання яких знаходиться на митній території України; поставка товарів (робіт, послуг) здійснюється за договірними (контрактними) цінами з додатковим нарахуванням податку на додану вартість; платник податків зобов'язаний надати покупцю податкову накладну, яка є підставою для віднесення вказаної в ній суми податку на додану вартість до податкового кредиту Покупця.

Підпунктом 198.3 ст.198 ПК України визначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до ст.39 даного кодексу, та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

При цьому, право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Датою виникнення права платника податку на податковий кредит відповідно до п. 198.2 ст.198 ПКУ вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до п.201.6 ст.201 ПК України податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

У відповідності до приписів п.201.1, п.201.4., п.201.10, ст.201 ПК України платник податку зобов'язаний виписати податкову накладну у двох екземплярах та надати покупцю податкову накладну, що має містити визначені за законом певні реквізити, у т. ч. ставку податку та відповідну суму податку у цифровому значенні.

Відповідно до п.п. 198.6 ст.198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу).

У разі якщо на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, які попередньо віднесені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до закону.

Відповідно до частини 2 статті 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до частини першої статті 9 зазначеного Закону, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Таким чином, відображення господарської операції у податковому обліку повинно здійснюватись відповідно до її реального економічного змісту на підставі первинних документів бухгалтерського обліку.

Колегія суддів зазначає, що висновки суду про відсутність у ТОВ ІТЦ «Енергетика», ТОВ «Промметалінвест», ТОВ ПГ «Енергобуд», ТОВ «Руд-Інвест», ПП «ІТ-Спецпроммонтаж» відповідних ліцензій на проведення будівельних робіт, товарно-транспортних накладних не відповідають дійсним обставинам справи та спростовуються письмовими матеріалами справи.

Крім того посилання податкового органу на відсутність у контрагентів позивача можливостей для надання послуг в силу відсутності основних засобів та персоналу, з якими погодився суд першої інстанції, не може свідчити про нереальність угод через те, що укладення трудового договору не є єдиним способом залучення фізичних осіб до вчинення необхідних дій в процесі надання послуг та поставки товару, податкове законодавство не ставить право платника на податковий кредит та на формування валових витрат в залежності від того, за яких ресурсів (власних або залучених) надавалися послуги або здійснювалася поставка товару постачальником. Крім того з матеріалів справи вбачається укладення субпідрядних договорів на виконання певних видів робіт.

Відповідно до п.200.1-200.4 ст.200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду. При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті і перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом, а при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем товарів/послуг, а залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

Таким чином, як випливає з вищенаведеного, сама по собі несплата податку продавцем (у тому числі в разі ухилення від сплати) при фактичному здійсненні господарської операції не впливає на податковий кредит покупця та суму бюджетного відшкодування.

Отже, податкові органи не можуть нараховувати податок на додану вартість та накладати штрафні санкції на покупця при несплаті цього податку продавцем, оскільки чинне законодавство не встановлює підстав для такого нарахування та накладання штрафних санкцій.

Таким чином наявність у позивача, податкових та видаткових накладних по господарськими операціями, з ТОВ ІТЦ «Енергетика», ТОВ «Промметалінвест», ТОВ ПГ «Енергобуд», ТОВ «Руд-Інвест», ПП «ІТ-Спецпроммонтаж», а також відповідних розрахункових документів, дані яких враховані та відображені у бухгалтерському та податковому обліку позивача повністю підтверджують законність нарахування ТОВ «Монтажспецконструкція» відповідних сум прибутку, валових витрат, нарахування податкового кредиту та податкових зобов'язань з податку на додану вартість, а також підтверджують факт здійснення господарських операцій позивача з придбання у зазначених контрагентів послуг на підставі яких відповідні суми ПДВ у складі вартості придбаних послуг були включені до податкового кредиту.

Вказані первинні документи відповідають ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Первинні бухгалтерські документи свідчать про фактичне отримання позивачем послуг, що відображено в бухгалтерському обліку та інших документах, які були надані позивачем до податкового органу до проведення перевірки.

За таких обставин колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про правомірність тверджень податкового органу в частині заниження позивачем податку на прибуток у сумі 828982,89 грн.,та заниження податку на додану вартість у сумі 1091216 грн.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду першої інстанції скасуванню з прийняттям нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись п.3 ч.1 ст. 198, ст.ст. 202, 205, 207 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Монтажспецконструкція» - задовольнити частково.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2015 року - скасувати та прийняти нову постанову.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Монтажспецконструкція» задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення №, яким ТОВ «Монтажспецконструкція» збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість по вітчизняних товарах (роботах, послугах) всього у розмірі 1636824 грн., у тому числі: за основним платежем - 1091216 грн., та за штрафними (фінансовими) санкціями - 545608 грн.;

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №, в частині збільшення суми грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 1243474,79 грн., у тому числі: за основним платежем - 828982,89 грн., та за штрафними (фінансовими) санкціями - 414491,9 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі.

В повному обсязі постанова складена 02 жовтня 2015 року.

Головуючий: Д.В. Чепурнов

Суддя: В.Ю. Поплавський

Суддя: С.В. Сафронова