Справа № 809/3850/14
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2015-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2015 року Справа № 876/2026/15

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Бруновської Н.В. та Каралюса В.М.,

з участю секретаря судового засідання - Гнатик А.З.;

а також сторін (їх представників):

від позивача ОСОБА_1;

від відповідачів - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27.01.2015р. в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 доходів і зборів України, Державної фіскальної служби України, Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській обл., Головного управління ДФС в Івано-Франківській обл. про визнання дій протиправними, скасування наказу про звільнення, поновлення на публічній службі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

19.11.2014р. позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати незаконними дії відповідачів ОСОБА_5 доходів і зборів України, Державної фіскальної служби України, Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській обл., Головного управління ДФС в Івано-Франківській обл. щодо безпідставного звільнення з посади першого заступника начальника Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській обл. за п.1 ст.40 КЗпП України; визнати протиправним та скасувати наказ ОСОБА_5 доходів і зборів України № 955-0 від 20.10.2014р. «Про звільнення ОСОБА_1М.», яким його звільнено з посади першого заступника начальника Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській обл.; поновити його на посаді першого заступника начальника Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській обл. та зобовязати відповідачів запропонувати йому відповідно до вимог ст.42-1 КЗпП України укладення трудового договору на аналогічну посаду в Головне управління ДФС в Івано-Франківській обл.; стягнути з відповідачів на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу, а також завдану йому моральну шкоду в сумі 103619 грн. 44 коп. (а.с.4-13).

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27.01.2015р. у задоволенні заявленого позову відмовлено (а.с.172-176).

Не погодившись з винесеним судовим рішенням, постанову суду оскаржив позивач ОСОБА_1, який покликаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким заявлений позов задоволити (а.с.186-194).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що відповідачами не дотримано процедури внесення змін до кількості перших заступників Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській обл.; згідно фактичних обставин були відсутніми зміни в організації виробництва і праці та правові підстави для його звільнення із займаної посади, Також ним доведено наявність у відповідача обовязку запропонувати у відповідності до ст.42-1 КЗпП України укладення трудового договору на аналогічну посаду у Головному управлінні ДФС в Івано-Франківській обл.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача на підтримання поданої скарги, заперечення представників відповідачів, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, починаючи з 04.06.2013р., позивач обіймав посаду першого заступника начальника Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській обл., мав статус державного службовця (30.04.1994р. склав Присягу державного службовця) (а.с.14, 18-30, 163-165, 166).

01.09.2014р. позивач був попереджений про наступне вивільнення із займаної посади з 03.11.2014р. відповідно до п.1 ст.40 КЗпП України у звязку із змінами до структури та штатної чисельності Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській обл. (скорочення чисельності перших заступників начальника управління); також йому запропоновано вакантні посади, щодо переведення на які він відмовився (а.с.97).

15.10.2014р. позивач звернувся із заявою, в якій просив скоротити йому термін попередження про наступне вивільнення та звільнити його із займаної посади з 20.10.2014р. у звязку із скороченням штату працівників, п.1 ст.40 КЗпП України (а.с.31).

Наказом ОСОБА_5 доходів і зборів України № 955-О від 20.10.2014р. позивача звільнено 20.10.2014р. з посади першого заступника начальника Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській обл. у звязку із зміною структури, штатного розпису та скороченням штатної чисельності, відповідно до п.1 ст.40 КЗпП України (а.с.15).

Приймаючи рішення по справі суд першої інстанції вірно виходив з того, що під час судового розгляду відповідачами доведено існування правових підстав для звільнення позивача із займаної посади та наявність змін в організації виробництва і праці, у тому числі скорочення чисельності та штату працівників; також не знайшли свого підтвердження доводи позивача щодо порушення відповідачами вимог закону під час його звільнення.

Також вивільнення позивача відбулося із чітким дотриманням вимог п.1 ст.40 КЗпП України.

Погоджуючись із наведеними висновками та у спростування доводів апеляційної скарги колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до вимог ч.1 ст.40 КЗпП трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Наказом Державної фіскальної служби України № 73 від 22.08.2014р. «Про внесення Змін до наказу Міндоходів від 11.12.2013 №790» затверджено зміни до кількості перших заступників, заступників начальників головних управлінь Міндоходів в АР Крим, областях, м.м.Києві та Севастополі, Міжрегіонального головного управління Міндоходів - Центрального офісу з обслуговування великих платників, затв. наказом Міндоходів № 790 від 11.12.2013р., Зокрема, по Головному управлінню Міндоходів в Івано-Франківській обл. посада першого заступника начальника виведена зі структури керівництва Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській обл., тобто, така посада скорочена (а.с.84).

Внаслідок цього був затверджений перелік змін до структури №№ 3 та 5 Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській обл., в яких є відсутньою посада першого заступника начальника Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській обл. (а.с.86-88).

Із урахуванням наведеного, приймаючи до уваги скорочення посади, яку обіймав позивач, судом першої інстанції вірно розцінені вказані обставини як такі, що свідчать про зміни в організації виробництва і праці, які б могли бути підставою для звільнення працівника відповідно до п.1 ст.40 КЗпП України.

Наведені накази в судовому порядку не оскаржувалися, також під час розгляду справи не було здобуто доказів їхньої невідповідності чинному законодавству. Наказ № 73 від 22.08.2014р. прийнятий Державною фіскальною службою України на підставі і у межах повноважень, визначених розпорядженням КМ України № 651-р від 17.07.2014р., та у відповідності до наказу Державної фіскальної служби України № 2 від 18.07.2014р. (а.с.156).

Окрім цього, підставою звільнення позивача стали зміни в структурі Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській обл., і таке звільнення не повязане із ліквідацією чи реорганізацією Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській обл. та створенням Головного управління ДФС в Івано-Франківській обл.

Згідно наказу ОСОБА_5 доходів і зборів України № 223-0 від 31.01.2014р. уповноважено начальників Головних управлінь Міндоходів в областях здійснювати попередження керівних працівників головних управлінь та підпорядкованих інспекцій, а також осіб начальницького складу податкової міліції цих органів, посади яких належать до номенклатури Міністра доходів і зборів про організаційно-штатні зміни, скорочення штатів, скорочення чисельності працівників та їх наступне вивільнення відповідно до п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України, а також забезпечення дотримання прав працівників, у тому числі щодо пропонування наявних вакантних посад.

Також колегія суддів відхиляє доводи апелянта на помилкове покликання у попередженні про наступне звільнення та в наказі про звільнення на наказ ОСОБА_5 доходів і зборів України № 73 від 22.08.2014р., що є допущеною технічною помилкою (опискою), яка не спростовує вищевказаних висновків і на правомірність цих актів не впливає.

01.09.2014р. позивача було попереджено про наступне вивільнення із займаної посади 03.11.2014р. згідно з п.1 ст.40 КЗпП України в звязку із змінами до структури та штатної чисельності Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській обл. (скорочення чисельності перших заступників начальника головних управлінь). Крім цього, позивачу запропоновано переведення на вакантні посади у Головному управлінні Міндоходів в Івано-Франківській обл.

Зокрема, позивачу були запропоновано зайняття вакантних посад: начальника Коломийської ОДПІ Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській обл.; начальника ДПІ у Рогатинському районі Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській обл.; начальника ДПІ у Городенківському районі Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській обл.; заступника начальника відділу інформаційно-аналітичного супроводження бюджетного процесу та моніторингу забезпечення доходів і зборів, економічного менеджменту ризиків та експрес - діагностики координаційно-моніторингового управління Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській обл.; головного спеціаліста відділу експлуатації, господарського забезпечення та звязку адміністративно-господарського управління Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській обл., головного спеціаліста відділу фінансово - економічної роботи та бухгалтерського обліку Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській обл.; головного державного ревізора-інспектора відділу внутрішньої безпеки Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській обл.; головного державного ревізора - інспектора відділу інформаційно-аналітичного супроводження бюджетного процесу та моніторингу забезпечення доходів і зборів, економічного менеджменту ризиків та експрес-діагностики координаційно-моніторингового управління Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській обл., на час відсутності основного працівника.

З попередженням про наступне вивільнення позивач ознайомився, від переведення на вказані посади відмовився, що підтверджується його особистим підписом на письмовому попередженні (а.с.97-98).

Вказане попередження підписане в.о. начальника Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській обл. ОСОБА_6 Повноваження останньої на вчинення таких дій стверджується фактом покладення на неї виконання обовязків начальника, що передбачає здійснення обовязків щодо виконання наказу ОСОБА_5 доходів і зборів України № 223-о від 31.01.2014р. про забезпечення дотримання прав працівників, у тому числі щодо пропонування наявних вакантних посад та попередження про наступне вивільнення працівників.

У підтвердження правильності проведеного звільнення колегія суддів враховує й те, що позивачем було адресовано 15.10.2014р. голові Державної фіскальної служби України та голові комісії з реорганізації ОСОБА_5 доходів і зборів України заяву про скорочення терміну попередження про наступне вивільнення та прохання звільнити його із займаної посади з 20.10.2014р. у звязку із скороченням штатної чисельності на підставі п.1 ст.40 КЗпП України.

Окрім цього, у день звільнення позивачу було запропоновано вакантні посади станом на 20.10.2014р., а саме: начальника Коломийської ОДПІ Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській обл.; начальника ДПІ у Рогатинському районі Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській обл.; начальника ДПІ у Городенківському районі Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській обл.; начальника ДПІ у Снятинському районі Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській обл.; начальника відділу організації діяльності та контролю виконання документів; заступника начальника управління - начальника відділу бюджетних та інших надходжень та зведеної звітності; головного спеціаліста відділу експлуатації, господарського забезпечення та зв'язку адміністративно-господарського управління Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській обл.; головного державного ревізора-інспектора відділу внутрішньої безпеки Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській обл.; головного державного ревізора - інспектора відділу інформаційно-аналітичного супроводження бюджетного процесу та моніторингу забезпечення доходів і зборів, економічного менеджменту ризиків та експрес-діагностики координаційно-моніторингового управління Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській обл., на час відсутності основного працівника. Від переведення на вказані посади позивач відмовився, що підтверджується його особистим підписом на додатку № 1 від 20.10.2014р. до попередження про наступне вивільнення (а.с.99).

Таким чином, враховуючи незгоду позивача на переведення на інші запропоновані вакантні посади, відповідачем ОСОБА_5 доходів і зборів України із врахуванням заяви позивача від 15.10.2014р. було прийнято рішення про звільнення ОСОБА_1 із займаної посади з 20.10.2014р.

При цьому, у відповідності до наказу № 955-о від 20.10.2014р. ОСОБА_5 доходів і зборів України були дотримані вимоги законодавства щодо необхідності отримання згоди профспілкової організації при звільненні позивача (а.с.15).

З метою встановлення обовязку ОСОБА_5 доходів і зборів України запропонувати позивачу під час здійснення вивільнення вакантні посади у Головному управлінні ДФС в Івано-Франківській обл., під час судового розгляду досліджені обставини щодо реорганізації Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській обл.

Зокрема, встановлено, що підставою звільнення позивача стали зміни в структурі Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській обл. Звільнення позивача не повязане із ліквідацією чи реорганізацією Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській обл. та створенням Головного управління ДФС в Івано-Франківській обл., а тому у відповідачів станом на момент звільнення не було обовязку пропонувати позивачу відповідно до вимог ст.42-1 КЗпП України укладення трудового договору на аналогічну посаду в Головному управлінні ДФС в Івано-Франківській обл.

В частині позовних вимог про відшкодування моральної шкоди колегія суддів враховує, що відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно розяснень, які містяться в постанові Пленуму ВС України № 4 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб (п.3 постанови).

Оскільки під час розгляду справи позивачем не представлено належних доказів заподіяння йому неправомірними та винними діями відповідачів шкоди, що є необхідною умовою відшкодування моральної шкоди, тому в цій частині позовні вимоги також задоволенню не підлягають.

Доводи апелянта в іншій частині на правомірність прийнятої постанови не впливають та висновків суду не спростовують.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню за безпідставністю та необґрунтованістю, а тому у задоволенні заявленого позову належить відмовити.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.94, ч.3 ст.160, ст.ст.195, 196, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 254 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27.01.2015р. в адміністративній справі № 809/3850/14 залишити без задоволення, а вказану постанову суду без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий суддя: Р.М.Шавель

Судді: Н.В.Бруновська

ОСОБА_7