Справа № 2а-1870/3371/11
Суддя: Лосєв А.М.
Дата ухвалення: 2015-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" вересня 2015 р. м. Київ К/9991/48736/12

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Лосєва А.М.,

Бившева Л.І.,

Шипуліної Т.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження

касаційну скаргуОхтирської об'єднаної державної податкової інспекції Сумської області Державної податкової служби
на постановуСумського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2012 року
та постановуХарківського апеляційного адміністративного суду від 23 травня 2012 року
у справі№2а-1870/3371/11
за позовомВідкритого акціонерного товариства «Охтирське підприємство автопасажирських перевезень 15910»
доОхтирської міжрайонної державної податкової інспекції Сумської області
проскасування податкових повідомлень - рішень,

В С Т А Н О В И В:

Відкрите акціонерне товариство «Охтирське підприємство автопасажирських перевезень 15910» (далі по тексту - позивач, ВАТ «Охтирське ПАП 15910») звернулось до суду з адміністративним позовом до Охтирської міжрайонної державної податкової інспекції Сумської області, правонаступником якої є Охтирська об'єднана державна податкова інспекція Сумської області Державної податкової служби (далі по тексту - відповідач, Охтирська ОДПІ) про скасування податкових повідомлень - рішень:

- від 21 вересня 2010 року №000030/2332/0, від 06 грудня 2010 року №/1, якими з урахуванням штрафних (фінансових) санкцій визначено суму податкового зобов'язання за платежем «податок на прибуток» в загальному розмірі 27593,00грн.;

- від 21 вересня 2010 року за №/0, від 06 грудня 2010 року №/1, якими з урахуванням штрафних (фінансових) санкцій визначено суму податкового зобов'язання за платежем «податок з доходів фізичних осіб» в загальному розмірі 902,19грн.;

- від 21 вересня 2010 року за №000029/2332/0, від 06 грудня 2010 року №/1, якими з урахуванням штрафних (фінансових) санкцій визначено суму податкового зобов'язання за платежем «податок на додану вартість» в частині, що не скасоване рішенням Охтирської МДПІ від 06 грудня 2010 року № 14331/10/25-005-39/19 ск та рішенням Державної податкової адміністрації в Сумській області (далі по тексту - ДПА в Сумській області) від 21 лютого 2011 року №2984/10/25-005-197/279 ск;

- від 21 вересня 2010 року за №000031/2332/0, від 06 грудня 2010 року №/1, якими визначено суму податкового зобов'язання за платежем «єдиний податок» в частині, що не скасоване рішенням Охтирської МДПІ від 06 грудня 2010 року №14331/10/25-005-39/19 ск та рішенням ДПА в Сумській області від 21 лютого 2011 року №2984/10/25-005-197/279ск.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 01.02.2012 року зазначений позов задоволено частково.

Скасовано податкові повідомлення-рішення Охтирської міжрайонної державної податкової інспекції Сумської області:

- від 21 вересня 2010 року №000030/2332/0 в частині визначення суми податкового зобов'язання з податку на прибуток підприємств з урахуванням штрафних (фінансових) санкцій в загальному розмірі 18327,00 грн., в тому числі, основного платежу - 12218,00 грн. та штрафних (фінансових) санкцій - 6109,00 грн.;

- від 21 вересня 2010 року №/0, в частині визначення податкового зобов'язання з податку з доходів фізичних осіб з урахуванням штрафних (фінансових) санкцій в загальному розмірі 536,19 грн., в тому числі 178,97грн. - основного платежу та 357,94 грн. штрафних (фінансових) санкцій;

- від 06 грудня 2010 року за №/1, яким визначено податкове зобов'язання зі сплати єдиного податку в частині, що не скасоване рішенням Охтирської міжрайонної державної податкової інспекції Сумської області від 06 грудня 2010 року №14331/10/25-005-39/19ск та Державної податкової адміністрації в Сумській області від 21 лютого 2011 року №2984/10/25-005-197/279ск.

- від 06 грудня 2010 року №/1 та від 06 грудня 2010 року №/1.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 23 травня 2012 року постанову Сумського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2012 року скасовано в частині відмови в задоволенні позовних вимог ВАТ «Охтирське ПАП 15910» про скасування податкового повідомлення-рішення Охтирської міжрайонної державної податкової інспекції Сумської області від 06 грудня 2010 року № /1. В цій частині прийнято нову постанову про задоволення позову.

В іншій частині постанову Сумського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2012р. по справі № 2а-1870/3371/11 залишено без змін.

Вважаючи рішення судів першої та апеляційної інстанцій такими, що прийняті з порушенням норм матеріального та процесуального права, відповідач звернувся до Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Сумського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2012 року та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 23 травня 2012 року і прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Позивач у письмових запереченнях на касаційну скаргу просив у її задоволенні відмовити.

На підставі пункту 1 частини 1 статті 222 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вирішила розглядати справу у порядку письмового провадження.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ВАТ «Охтирське ПАП 15910» зареєстровано як юридична особа та включене до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, а з 19 вересня 1995 року взято на податковий облік. У 2010 році позивач був платником єдиного податку. 28 квітня 2010 року на загальних зборах акціонерів позивача було прийнято рішення про ліквідацію товариства, що підтверджується витягом з протоколу.

У зв'язку з ліквідацією підприємства, у період з 30 липня 2010 року по 19 серпня 2010 року Охтирською МДПІ було проведено позапланову виїзну документальну перевірку ВАТ «Охтирське ПАП 15910» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01 січня 2008 року по 29 липня 2010 року.

В ході перевірки, результати якої зафіксовані в акті від 08 вересня 2010 року за №117/2332/03118570, були встановлені допущені позивачем порушення вимог:

- пункту 4.1 статті 4, підпункту 11.3.1 пункту 11.3 статті11 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», в результаті чого ВАТ «Охтирське ПАП 15910» занижено податок на прибуток всього на суму 18395,00 грн., в тому числі за 2008р. в сумі 18395,00 грн.;

- підпункту 7.2.6 пункту 7.2, підпункту 7.3.1 пункту 7.3, підпункту 7.5.1 пункту 7.5 статті7 Закону України «Про податок на додану вартість», в результаті чого ВАТ «Охтирське ПАП 15910» занижено податок на додану вартість всього на суму 604842,00 грн.;

- пункту 1 Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва», в результаті чого ВАТ «Охтирське ПАП 15910» занижено єдиний податок на суму 302176,00 грн.;

- підпункту 6.3.2 пункту 6.3 статті 6 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб», а саме: безпідставно застосована соціальна пільга в місяць звільнення працівників, в результаті чого донараховано податок з доходів фізичних осіб в сумі 300,73 грн.

За результатами перевірки 21 вересня 2010 року Охтирською МДПІ винесені податкові повідомлення-рішення:

- №000030/2332/0, яким з урахуванням штрафних (фінансових) санкцій визначено суму податкового зобов'язання за платежем «податок на прибуток підприємств» в загальному розмірі 27593,00 грн., в тому числі 18395,00 грн. - основного платежу та 9198,00 грн. - штрафних (фінансових) санкцій;

- за №/0, яким з урахуванням штрафних (фінансових) санкцій визначено суму податкового зобов'язання за платежем «податок з доходів фізичних осіб» в загальному розмірі 902,19 грн., в тому числі 300,73 грн. - основного платежу та 601,46 грн. - штрафних (фінансових) санкцій;

- за №000029/2332/0, яким з урахуванням штрафних (фінансових) санкцій визначено суму податкового зобов'язання за платежем «податок на додану вартість» в загальному розмірі 907263,00 грн., в тому числі 604842,00 грн. - основного платежу, та 302421,00 грн. - штрафних (фінансових) санкцій;

- за №000031/2332/0, яким визначено суму податкового зобов'язання за платежем «єдиний податок» в загальному розмірі 302716,00 грн.

Позивач, не погоджуючись з вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, оскаржив їх в адміністративному порядку.

За результатами розгляду первинної скарги Охтирська МДПІ рішенням від 06 грудня 2010 року №14331/10/25-005-39/19ск залишила без змін податкові повідомлення-рішення від 21 вересня 2010 року №000030/2332/0 та №/0, скасувала податкові повідомлення-рішення від 21 вересня 2010 року №000029/2332/0, в частині донарахування суми основного платежу податку на додану вартість в загальному розмірі 5909,00 грн. та застосованих штрафних санкцій в сумі -2955,00 грн., №000031/2332/0 - в частині донарахування єдиного податку в загальному розмірі 297922,00грн. В іншій частині рішення залишила без змін.

За результатами оскарження Охтирською МДПІ 06 грудня 2010 року були винесені податкові повідомлення-рішення:

- №/1, яким з урахуванням штрафних (фінансових) санкцій визначено суму податкового зобов'язання за платежем «податок на прибуток» в загальному розмірі 27593,00 грн.;

- №/1, яким з урахуванням штрафних (фінансових) санкцій визначено суму податкового зобов'язання за платежем «податок з доходів фізичних осіб» в загальному розмірі 902,19 грн., якими не змінювалась сума основного платежу, визначеного попередніми податковими повідомленням-рішеннями, однак доведено позивачу нові строки сплати зобов'язання.

Крім того були винесені податкові повідомлення-рішення:

- №/1, яким з урахуванням штрафних (фінансових) санкцій визначено суму податкового зобов'язання за платежем «податок на додану вартість» (за виключенням скасованої суми) в загальному розмірі 898399,00 грн., в тому числі 598933,00грн. - основного платежу, та 299466,00 грн. - штрафних (фінансових) санкцій;

- №/1, яким визначено суму податкового зобов'язання за платежем «єдиний податок» (за виключенням скасованої суми) в загальному розмірі 4794,00 грн.

За результатами розгляду повторної скарги платника ДПА в Сумської області рішенням від 21 лютого 2011 року №2984/10/25-005-197/279ск:

залишила без змін податкові повідомлення-рішення від 21 вересня 2010 року:

- №000030/2332/0 та від 06 грудня 2010 року №/1, якими визначено суму податкового зобов'язання за платежем «податок на прибуток»;

- №/0 та від 06 грудня 2010 року №/1, якими визначено суму податкового зобов'язання за платежем «податок з доходів фізичних осіб»;

скасувала податкові повідомлення-рішення від 06 грудня 2010 року:

- №/1 в частині донарахування суми основного платежу податку на додану вартість в загальному розмірі 190479,00 грн. та застосованих штрафних санкцій в сумі -95239,00 грн., в іншій частині залишила без змін;

- №/1 в частині визначення суми єдиного податку в розмірі 2776,00 грн., в іншій частині - рішення залишила без змін.

За результатами подання повторної скарги рішенням Державної податкової адміністрації України від 04 травня 2011 року за №8358/6/25-0215 податкові повідомлення-рішення Охтирської МДПІ з урахуванням рішення від 21 лютого 2011 року №2984/10/25-005-197/279ск ДПА в Сумській області були залишені без змін.

Приймаючи рішення про задоволення позову щодо скасування податкового повідомлення - рішення від 21 вересня 2010 року №000030/2332/0 в частині визначення податкового зобов'язання з податку на прибуток в загальному розмірі 18327,00 грн., у тому числі за основним платежем 12218,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 6109,00 грн., суд першої інстанції, з яким погодився і суд апеляційної інстанції, виходив з підтвердження первинними документами, належного розміру валових витрат.

Посилання відповідача в касаційній скарзі на приписи підпункту 4.2.3 пункту 4.2 статті 4 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» від 21 грудня 2000 року №2181-ІІІ з наступними змінами та доповненнями у редакції, яка була чинна на час виникнення спірних правовідносин (далі по тексту - Закон України №2181-ІІІ) на обґрунтування помилковості оскаржуваних судових рішень, колегія суддів до уваги не приймає.

Так наведена правова норма не звільняє суб'єкт владних повноважень від врахування під час проведення розрахунку податкового зобов'язання всіх без виключення документів, якими підтверджується правомірність ведення податкового обліку.

У зв'язку з викладеним судами першої та апеляційної інстанції правомірно враховано надані позивачем документи, якими підтверджується заниження валових витрат та, у зв'язку із встановленням податковим органом під час перевірки заниження доходів, розраховано суму податкового зобов'язання з урахуванням відповідних витрат.

Скасовуючи податкове повідомлення - рішення від 21 вересня 2010 року за №/0 в частині визначення податкового зобов'язання з податку з доходів фізичних осіб в загальному розмірі 536,91 грн., у тому числі за основним платежем 178,97 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 357,94 грн., суди вказали на правомірність застосування соціальної пільги у жовтні 2008 року, оскільки особа продовжувала працювати на підприємстві позивача, та безпідставне неврахування під час перевірки факту виплати працівнику матеріальної допомоги, яка не підлягає оподаткуванню податком з доходів фізичних осіб.

Доводи касаційної скарги наведені висновки судів не спростовують.

Задовольняючи позовні вимоги в частині скасування податкового повідомлення - рішення від 06 грудня 2010 року №/1 в частині, що не скасована рішенням Охтирської МДПІ від 06 грудня 2010 року №14331/10/25-005-39/19ск та Державної податкової адміністрації в Сумській області від 21 лютого 2011 року №2984/10/25-005-197/279ск, суди виходили з необґрунтованості донарахування за результатами перевірки єдиного податку у розмірі 2018 грн. із суми виручки, що надійшла в касу підприємства в липні 2010 року, оскільки на дату перевірки не настав строк подачі звітності за 3 квартал 2010 року та, відповідно, не настав строк сплати єдиного податку з виручки, отриманої в липні 2010 року.

Посилання відповідача на положення Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» від 14 травня 1992 року №2343-ХІІ з наступними змінами та доповненнями колегія суддів вважає помилковими, оскільки, як вірно зауважено судом першої інстанції, відповідним законом врегульована процедура припинення підприємницької діяльності суб'єкта господарювання внаслідок прийняття судом рішення про визнання такого суб'єкта банкрутом.

Таким чином у спірних правовідносинах позивачем самостійно було прийнято рішення про припинення діяльності.

Крім того, перебування платника податків в процесі ліквідації не змінює положення податкового законодавства, зокрема, в частині строків подання звітності та проведення сплати податків, зборів та інших обов'язкових платежів.

Відмовляючи в задоволенні позову в частині скасування податкового повідомлення - рішення від 06 грудня 2010 року за №/1, яким визначено податкове зобовязання з податку на додану вартість в частині, що не скасоване рішенням Охтирської МДПІ від 06 грудня 2010 року №14331/10/25-005-39/19ск та ДПА в Сумській області від 21 лютого 2011 року №2984/10/25-005-197/279ск, а саме в загальному розмірі 612681,00 грн., суд першої інстанції дійшов висновку про його відповідність вимогам чинного законодавства, обґрунтованість та прийняття у відповідності до вимог статті 19 Конституції України та частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд апеляційної інстанції з такими висновками не погодився.

Переглядаючи рішення судів першої та апеляційної інстанцій, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Як встановлено судами, сума основного платежу з податку на додану вартість в розмірі 408454 грн., яка з врахуванням результатів розгляду первинної та повторних скарг позивача залишилась не скасованою, складається з сум:

- 856,00 грн., яка донарахована відповідачем з операцій реалізації послуг з перевезення населення;

- 406903,00 грн., яка донарахована відповідачем на вартість товарно-матеріальних цінностей та основних фондів, що знаходились на балансі позивача на день анулювання реєстрації платника податку на додану вартість;

- 695,00 грн., яка донарахована відповідачем, у зв'язку з виключенням зі складу податкового кредиту податкових накладних, чеків, отриманих позивачем (та відповідно включених до складу податкового кредиту) в періодах, відмінних від дати виписки вказаних податкових накладних та чеків.

В частині безпідставності донарахування податкового зобов'язання на вартість товарно-матеріальних цінностей та основних фондів, що знаходяться на балансі платника податків на день анулювання його реєстрації як платника податку на додану вартість, колегія суддів погоджується з висновками суду апеляційної інстанції.

У відповідності до пункту 9.8 статті 9 Закону України «Про податок на додану вартість» від 03 квітня 1997 року №168/97-ВР з наступними змінами та доповненнями у редакції, яка була чинна на момент виникнення спірних правовідносин (далі по тексту - Закон України №168/97-ВР) платник податку, в обліку якого на день анулювання реєстрації знаходяться товарні залишки або основні фонди, стосовно яких був нарахований податковий кредит у минулих або поточному податкових періодах, зобов'язаний визнати умовний продаж таких товарів за звичайними цінами та відповідно збільшити суму своїх податкових зобов'язань за наслідками податкового періоду, протягом якого відбувається таке анулювання.

Під час розгляду справи за результатами вивчення інвентаризаційних описів, складених до дня набрання чинності Законом України №168/97-ВР, інвентаризаційних описів, складених на день анулювання реєстрації платника ПДВ станом на 31 грудня 2009 року, таблиці відповідності основних засобів в інвентарних описах 1996 та 2009 років, накладних на придбання ТМЦ, судом апеляційної інстанції встановлено, що всі товарно-матеріальні цінності та основні засоби, які знаходились на обліку підприємства на день анулювання реєстрації платника податку на додану вартість на загальну суму 2986910,14 грн., придбавались підприємством без податку на додану вартість.

Доводи касаційної скарги викладеного не спростовують.

Щодо правомірності донараховання відповідачем суми податкового зобов'язання, у зв'язку з виключенням зі складу податкового кредиту податкових накладних, чеків, отриманих позивачем (та відповідно включених до складу податкового кредиту) в періодах, відмінних від дати виписки вказаних податкових накладних та чеків, судом апеляційної інстанції правильно зауважено на положеннях підпункту 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 Закону України №168/97-ВР, яким встановлено обмеження на включення сум до складу податкового кредиту, які не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту).

З огляду на наявність у позивача податкових накладних та інших первинних документів, на підставі яких було сформовано податковий кредит, колегія суддів приходить до висновку про помилковість висновків податкового органу щодо завищення позивачем податкового кредиту.

Тим часом колегія суддів погоджується з позицією податкового органу щодо проведення донарахування позивачу податкового зобов'язання з операцій з реалізації послуг по перевезенню населення.

Відповідно до акту перевірки, за результатами дослідження показників бухгалтерських рахунків 703 «Доходи від реалізації (автопасажироперевезення)», 713 «Доходи від операційної оренди», 742 «Доходи від реалізації необоротних активів», 48 «Дотації по відшкодуванню витрат по перевезенню пільгової категорії населення по приміському перевезенню», 643 «Податкове зобовязання», 301 «Каса в національній валюті», 311 «Поточні рахунки в національній валюті», інформації з головних книг, реєстрів виданих податкових накладних, журналів-ордерів по рахунку №361 «Розрахунки з вітчизняними покупцями», податкових накладних, накладних на реалізацію, договорі та угод, податковим органом встановлено заниження позивачем податкового зобов'язання з податку на додану вартість у жовтні 2008 року на суму 728,00 грн. (з урахуванням результатів адміністративного оскарження), січні 2009 року в сумі 51,00 грн., лютому 2009 року в сумі 38,00 грн., травні 2009 року в сумі 39,00 грн.

В порушення вимог підпункту 4.2.3 пункту 4.2 статті 4 Закону України №2181-ІІІ позивачем не надано доказів на обґрунтування помилковості проведеного податковим органом розрахунку.

У зв'язку з викладеним постанова Харківського апеляційного адміністративного суду від 23 травня 2012 року в частині скасування податкового повідомлення - рішення № /1 від 06 грудня 2010 року з урахуванням рішення ДПА в Сумській області від 21 лютого 2011 року № 2984/10/25-005-197/279ск на загальну суму донарахованого податку на додану вартість у розмірі 1284,00 грн., з яких сума основного зобов'язання з податку на додану вартість 856,00 грн. та штрафних санкцій в розмірі 428,00 грн.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов до помилкового висновку щодо обґрунтованості позовних вимог про скасування податкового повідомлення - рішення № /1 від 06 грудня 2010 року в повному обсязі, що є підставою для скасування відповідного судового рішення в частині.

Відповідно до статті 226 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.

Керуючись статтями 210, 214, 215, 220, 222, 223, 226, 230, 231 частиною 5 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу Охтирської об'єднаної державної податкової інспекції Сумської області Державної податкової служби задовольнити частково.

2. Постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 23 травня 2012 року у справі №2а-1870/3371/11 скасувати в частині скасування постанови Сумського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2012 року та скасування податкового повідомлення - рішення № /1 від 06 грудня 2010 року з урахуванням рішення ДПА в Сумській області від 21 лютого 2011 року № 2984/10/25-005-197/279ск на загальну суму донарахованого податку на додану вартість у розмірі 1284,00 грн., з яких сума основного зобов'язання з податку на додану вартість 856,00 грн. та штрафних санкцій в розмірі 428,00 грн.

3. У відповідній частині постанову Сумського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2012 року у справі №2а-1870/3371/11 залишити в силі.

4. В решті постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 23 травня 2012 року у справі №2а-1870/3371/11 залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у порядку та в строки, встановлені статтями 236 - 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: А.М. Лосєв

Судді: Л.І. Бившева

Т.М. Шипуліна