Справа № 816/2348/15
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2015-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2015 р. Справа № 816/2348/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Ральченка І.М.

Суддів: Катунова В.В. , Бершова Г.Є.

за участю секретаря судового засідання Кудіної Я. Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Полтавського міського центру зайнятості на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 17.08.2015р. по справі № 816/2348/15

за позовом Полтавського міського центру зайнятості

до ОСОБА_1

про стягнення коштів,

ВСТАНОВИЛА:

26.06.2015 року Полтавський міський центр зайнятості звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість в сумі 7149,72 грн.

Полтавський окружний адміністративний суд постановою від 17.08.2015 року позовні вимоги задовольнив частково.

Стягнув з ОСОБА_1 на користь Полтавського міського центру зайнятості грошові кошти за період з листопада 2014 року по березень 2015 року в сумі 4526 (чотири тисячі п'ятсот двадцять шість) гривень 23 (двадцять три) копійки.

В іншій частині позовних вимог відмовив.

Полтавський міський центр зайнятості подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги заявник посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті постанови норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема, на думку апелянта, судом першої інстанції прийнято рішення при неповному з'ясуванні та встановлені обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст. 195 КАС України судове рішення переглядається судом апеляційної інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання 29.09.2015 року за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, проаналізувавши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке

Як встановлено судовим розглядом, 19 березня 2014 року ОСОБА_1 звернулася до Полтавського міського центру зайнятості із заявою про надання статусу безробітного з виплатою допомоги по безробіттю. У поданій заяві відповідач зазначив, що не зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності, трудовою діяльністю не займається та пенсії не отримує (а. с. 6).

Наказом Полтавського міського центру зайнятості від 21 березня 2014 року № НТ140321 відповідачу надано статус безробітного та наказом від 28 березня 2014 року № НТ 140328 призначено допомогу по безробіттю з 04 листопада 2013 року до 29 жовтня 2014 року (а. с. 9).

Відповідно до наказу від 23 березня 2015 року № НТ150323 припинено виплату по безробіттю у зв'язку із закінченням строку сплати та припинено реєстрацію у зв'язку з поданням відповідачем заяви про припинення реєстрації (а. с. 10).

Полтавським міським центром зайнятості проведено розслідування відносно відповідача. За результатами вказаного розслідування складено відповідний акт. Згідно відомостей акта розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" від 16 квітня 2015 року № 230, встановлено, що гр. ОСОБА_1, не повідомила про факт перебування в цивільно-правових відносинах з ТОВ "Гербалайф Україна" (936186424) під час перебування на обліку в Полтавському МЦС з 19 березня 2014 року по 22 березня 2015 року та отримувала дохід вперіод листопад та грудень 2014 року, згідно договору про дистриб'юційну діяльність № від 04 вересня 2013 року та актів виконаних робіт (а. с. 11).

16 квітня 2015 року позивачем видано наказ № 95 "Про повернення допомоги по безробіттю ОСОБА_1." та з метою повідомлення відповідача про необхідність повернення безпідставно отриманої допомоги по безробіттю в сумі 7149,72 грн. надіслано відповідачу лист від 14 квітня 2015 року № 03-1513 про повернення допомоги по безробіттю, який отримано 24 квітня 2015 року (а. с. 18-19).

У добровільному порядку відповідачем суму допомоги по безробіттю не повернуто, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду із відповідним позовом.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що тільки починаючи з листопаду 2014 року відповідач відносилась до зайнятого населення, а саме з моменту отримання доходу. Тому поверненню підлягають кошти, виплачені за період з листопада 2014 року - по березень 2015 року.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду з наступних підстав.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про зайнятість населення" безробітний - особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 вказаного Закону зайнятість населення забезпечується шляхом встановлення відносин, що регламентуються трудовими договорами (контрактами), провадження підприємницької та інших видів діяльності, не заборонених законом.

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про зайнятість населення" передбачено, що до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, що навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах та поєднують навчання з роботою.

При цьому, центр зайнятості припиняє реєстрацію з дня укладення цивільно-правового договору щодо виконання робіт (надання послуг) ( абз.2 пп. 1 п. 37 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою КМУ від 20.03.2013 року № 198).

Згідно з пп. 1 п. 5.5 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 20.11.2000 року № 307 (що діяв на момент виникнення спірних правовідносин) виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі працевлаштування безробітного, зайняття підприємницькою або іншою діяльністю, пов'язаною з одержанням доходу безпосередньо від цієї діяльності, виконання робіт (послуг) за цивільно-правовими угодами (з дня працевлаштування, державної реєстрації як суб'єкта підприємницької або іншої діяльності, виконання робіт (послуг) за цивільно-правовими угодами.

Враховуючи вищезазначені положення правових норм, колегія суддів приймає до уваги доводи апеляційної скарги стосовно того, що чинне законодавство України відносить до зайнятого населення осіб, які надають послуги (виконують роботи) за цивільно-правовими договорами (угодами). При цьому, момент такої зайнятості починається з дня укладення цивільно-правового договору (угоди), а не з часу отримання винагороди (доходу) за виконану роботу (надану послугу) згідно цивільно-правового договору (угоди). Відповідні особи мають право на отримання статусу безробітного та призначення виплати допомоги по безробіттю після припинення зайнятості в установленому порядку.

Слід вказати, що відповідно до ч. 2 ст. 36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено в суді апеляційної інстанції, Полтавським МЦЗ в ході проведення розслідування страхового випадку щодо правомірності виплати ОСОБА_1 допомоги по безробіттю в період її перебування в центрі на обліку в якості безробітного було встановлено, що остання отримувала дохід згідно цивільно-правового договору про дистриб'юційну діяльність № від 04 вересня 2013 року.

Згідно довідки від 24 березня 2015 року № 24/03/15, наданої ТОВ "Гербалайф Україна" ОСОБА_1 ніколи не була та не є співробітником або працівником компанії ТОВ "Гербалайф Україна" та є дистриб'ютором компанії (договір про дистриб'юторську діяльність № ) з 20 серпня 2013 року та отримує дохід згідно цивільно-правових договорів. За період четвертого кварталу 2014 року нарахований дохід становить 2340,42 грн., відрахування до соціальний фондів утримані та перераховані до бюджету у повному обсязі (а. с. 12).

Отже, за таких обставин, при зверненні до служби зайнятості з метою отримання статусу безробітного, 19.03.2014 року, ОСОБА_1 повинна була повідомити про факт укладення цивільно-правового договору (угоди). Проте відповідач приховала дану обставину, у зв'язку з чим, належачи до категорії зайнятого населення, незаконно отримала допомогу по безробіттю у період реєстрації у Полтавському міському центрі зайнятості.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку стосовно того, що ОСОБА_1 була безробітною до моменту отримання доходу від цивільно-правового договору, а не з моменту його укладення.

З огляду на викладене, сума отриманої допомоги по безробіттю відповідачем у центрі зайнятості підлягає поверненню з дня призначення виплати, тобто з моменту виникнення обставини, що вплинула на умови виплати матеріального забезпечення на випадок безробіття, оскільки станом на 28.03.2014 року зайнятість ОСОБА_1 не була припинена, а була спрямована на отримання доходу.

Колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, оскільки позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Вищевказане не було враховано судом першої інстанції, що свідчить про неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до п.4 ст. 202 КАС України колегія суддів вважає за необхідне скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Полтавського міського центру зайнятості задовольнити.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 17.08.2015р. по справі № 816/2348/15 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов Полтавського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення коштів - задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса АДРЕСА_1, 36022) на користь Полтавського районного центру зайнятості (, адреса вул. Леніна, 91, м. Полтава, 36022, р/р 3202 у ГУ ДКСУ в Полтавській області, МФО 831019, ЗКПО 22534038) незаконно отриману допомогу по безробіттю у сумі 7149 (сім тисяч сто сорок дев'ять) грн. 72 коп.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Ральченко І.М.
Судді Катунов В.В. Бершов Г.Є.
Повний текст постанови виготовлений 05.10.2015 р.