Справа № 22-а-23726/11
Суддя: Голуб С. А.
Дата ухвалення: 2011-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗО листопада 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого Приходька К.П.

суддів Голуб С.А., Таргоній Д.О.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України у Іванківському районі Київської області та ОСОБА_1 на постанову Іванківського районного суду Київської області від 08 червня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Іванківському районі Київської області про зобов"язання провести перерахунок і виплату пенсій,

встановила:

У травні 2010 року ОСОБА_1 звернувся до Іванківського районного суду Київської області суду з позовом про проведення перерахунку та виплату раніше призначеної державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров"ю, які передбачені ст. ст. 49, 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що він є інвалідом другої групи внаслідок захворювання, пов"язаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, категорія 1, та одержує державну пенсію та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров"ю у значно меншому розмірі, ніж передбачено вказаним законом. Оскільки відповідач відмовив провести відповідний перерахунок зазначених пенсій, то просив суд визнати протиправною відмову відповідача в перерахунку державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров"ю, як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи і віднесена до категорії 1. Зобов'язати відповідача провести перерахунок і виплату з 1 жовтня 2006 року по 31 березня 2010 року державної пенсії, яка не може бути нижчою ніж вісім мінімальних пенсій за віком, та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров"ю, у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком відповідно до вимог ст. ст. 49, 50 та ч. 4 ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Рішенням Іванківського районного суду Київської області від 08 червня 2010 року позов задоволено частково, визнано дії

неправомірними та зобовязано відповідача провести перерахунок та виплату позивачу з 01 травня 2010 року з урахуванням раніше здійснених виплат державної пенсії як інваліду другої групи в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров"ю, у розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком відповідно до вимог ст. 50 та ч. 4 ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Позивач ОСОБА_1 у своїй апеляційній скарзі також просить скасувати рішення суду і ухвалити нове рішення про задоволення його позовних вимог у повному обсязі.

Переглядаючи постанову суду першої інстанції в межах апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

По справі встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований і проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1, є інвалідом другої групи внаслідок захворювання, пов"язаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, категорія 1, перебуває на обліку в УПФУ в Іванківському районі Київської області і отримує пенсію по інвалідності другої групи внаслідок захворювання, пов"язаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд обгрунтовано виходив з положень ст. ст. 49, 50, ч. 4 ст. 54, ч. З ст. 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 року з наступними змінами та доповненнями та прийшов до правильного висновку про те, що позивач відповідно до вказаних нормативно-правових актів має право на одержання державної пенсії у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров"ю, у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком. При цьому суд обґрунтовано виходив із засад пріоритету законів над підзаконними актами та прийшов до правильного висновку про те, що при розрахунку державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров"ю, передбачених наведеними вище статтями, застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановлений у законі про Державний бюджет України на відповідний рік, із якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Доводи апеляційної скарги про те, що положення ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" щодо порядку визначення розміру мінімальної пенсії за віком не поширюються на спірні правовідносини, не заслуговують на увагу, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиною 1 вказаної статті, мінімального розміру пенсії за віком.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Також судова колегія не може погодитись і з доводами апеляційної скарги позивача ОСОБА_1. який, хоча і просить скасувати рішення суду в повному обсязі, але, виходячи із змісту апеляційної скарги, фактично не погоджується із рішенням суду лише в частині відмови у задоволенні його позовних вимог про стягнення із відповідача недоплаченої суми пенсії у розмірі 127619,02 грн.

Мотивуючи своє рішення в цій частині, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надав суду доказів того, що вказана сума йому була нарахована, але не виплачена з будь-яких причин. При цьому позивач не просив у своєму позові зобов»язати відповідача здійснити перерахунок пенсії за період з жовтня 2006 р. по березень 2010 р.

Судова колегія в повній мірі погоджується із висновком суду і в цій частині, оскільки суд розглядає справи лише в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів, наданих сторонами.

Таким чином, висновки суду відповідають вимогам закону та обставинам справи, рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст. ст. 195, 197-198, 200, 205-206 КАС України, колегія

суддів,

ухвалила:

Апеляційні скарги управління Пенсійного фонду України у Іванківському районі Київської області та ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Іванківського районного суду Київської області від 08 червня 2010 2010 року - без змін.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого адміністративного су^/Утфаїни протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили

Головуючий

Судді