Справа № 2а-5870/11/2670
Суддя: Ланченко Л.В.
Дата ухвалення: 2015-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2015 року м. Київ К/9991/16812/12

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого Ланченко Л.В.

суддів Моторного О.А.

Цвіркуна Ю.І.

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу

Державної податкової інспекції у Шевченківському районі міста Києва

на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.07.2011 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 15.02.2012

у справі № 2а-5870/11/2670

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Оріент Електро»

до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі міста Києва

про скасування податкового повідомлення -рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.07.2011, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 15.02.2012, позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Шевченківському районі міста Києва № від 26.01.2011.

У справі відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою відповідача, у якій ставиться питання про скасування рішення суду першої та апеляційної інстанції та прийняття нового про відмову в позові, з підстав невірного застосування норм матеріального права.

Перевіривши під час попереднього судового засідання повноту встановлення обставин справи та правильність їх юридичної оцінки в судових рішеннях, в межах доводів касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Відповідачем була проведена документальна позапланова невиїзна документальна перевірка позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства по податку на додану вартість за період: вересень 2009 року, грудень 2009 року, січень 2010 року при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з TOB «С.Дж. Р.Груп», за результатами якої складено акт № 10/2302/32856719 від 11.01.2011.

За висновками акта перевірки позивачем порушено вимоги пп.7.2.3. п. 7.2.; пп. 7.4.1., пп. 7.4.5. п. 7.4.; пп. 7.5.1. п. 7.5. ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість».

На підставі акта перевірки, відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 26.01.2011 №, яким ТОВ «Оріент Електро» нараховано суму податкового зобов'язання за платежем «податок на додану вартість» у розмірі 19767,00 грн., в т.ч. основного платежу - 15814,00 грн. та штрафних (фінансових) санкцій - 3953,00 грн.

Відповідно до підпункту 7.4.1 пункту 7.4 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість», податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше, ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 8-1 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання у виробництві та/або поставці товарів (послуг) для оподатковуваних операцій у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно підпункту 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 цього Закону, не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту). Частиною 2 зазначеного підпункту встановлено, що у разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим підпунктом документами, платник податку несе відповідальність у вигляді фінансових санкцій, установлених законодавством, нарахованих на суму податкового кредиту, не підтверджену зазначеними цим підпунктом документами.

Нормами підпункту 7.2.4 пункту 7.2 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку у порядку, передбаченому статтею 9 цього Закону.

При цьому, підпунктом 7.2.6 пункту 7.2 статті 7 Закону встановлено, що податкова накладна видається платником податку, який поставляє товари (послуги), на вимогу їх отримувача, та є підставою для нарахування податкового кредиту.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що між позивачем TOB «С.Дж.Р.Груп» відбувалися операції купівлі - продажу товарів, що підтверджується видатковими накладними № 159 від 07.10.2009, № 2 від 05.01.2010, № 4 від 04.02.2010.

07.10.2009 між TOB «Оріент Електро» (покупець) та TOB «С.Дж.Р.Груп» (продавець) здійснено операцію з купівлі - продажу товарів, під час якої продавець відвантажив, а покупець прийняв наступний товар: рубільник 400 А- 2 шт.; автомат захисту 250 А- 2 шт.; переключатель ввода 380В, 40А 3:1-1 шт.; автомат захисту 100 А - 4 шт.; панель управління - 1 шт.; АВР 63 А - 1 шт., про що складено видаткову накладну № 159 від 07.10.2009. Вартість товару складає 53 685,00 грн., у тому числі ПДВ - 8 947,50 грн.

05.01.2010 між TOB «Оріент Електро» (покупець) та TOB «С.Дж.Р.Груп» (продавець) здійснено операцію купівлі - продажу товарів, під час якої продавець відвантажив, а покупець прийняв наступний товар: АВР Lovato - 1 шт., про що складено видаткову накладну № 2 від 05.01.2010. Вартість товару складає 18200,00 грн., у тому числі ПДВ - 3033,33 грн.

04.02.2010 між TOB «Оріент Електро» (покупець) та TOB «С.Дж.Р.Груп» (продавець) здійснено операцію купівлі - продажу товарів, під час якої продавець відвантажив, а покупець прийняв наступний товар: АВР Lovato - / шт.; панель управління -1 шт., про складено видаткову накладну № 4 від 04.02.2010. Вартість товару складає 23000,00 грн., у тому числі ПДВ - 3833,33 грн.

В оплату за товари TOB «Оріент Електро» перерахувало на поточний рахунок TOB «С.Джи.Р.Груп» грошові кошти у загальному розмірі 94885,00 грн. згідно наступних платіжних доручень: № 941 від 28.09.2009 перераховано 53 685,00 грн. (ПДВ- 8947,50 грн.), № 1005 від 23.12.2009 перераховано 18200,00 грн. (ПДВ-3033,33 грн.), № 1011 від 18.01.2010 перераховано 23 000,00 грн. (ПДВ-3833,33 грн.).

TOB «Оріент Електро» повністю розрахувалося з TOB «С.Дж.Р.Груп» за відвантажений товар. Станом на 30.09.2010 року заборгованості між контрагентами немає.

TOB «С.Дж.Р.Груп» були виписані на користь TOB «Оріент Електро» наступні податкові накладні на суму ПДВ у розмірі 15814,16 грн., а саме: № 145 від 29.09.2009 на суму ПДВ 8947,50 грн.; № 28 від 23.12.2009 на суму ПДВ 3033,33 грн.; № 2 від 18.01.2010 на суму ПДВ 3833,33 грн., які були складені у момент виникнення податкових зобов'язань TOB «С.Дж.Р.Груп», тобто в момент надходження оплати за товарно-матеріальні цінності. Зазначені податкові накладні відображені позивачем в реєстрах податкових накладних, а суми ПДВ були включені до складу податкового кредиту у відповідному періоді.

Судом першої та апеляційної інстанції досліджувались обставини добросовісності позивача, при вчиненні згаданих господарських операцій з вище зазначеним контрагентом, на час укладення та виконання правочинів позивач мав офіційну інформацію щодо свого контрагента з метою зменшення ризиків негативних наслідків вчинення господарських операцій, який був зареєстрований в ЄДРПОУ, був юридичною особою, наділеною цивільною правоздатністю і дієздатністю, перебував на обліку як платник податків, у тому числі був платником податку на додану вартість.

Свідоцтво платника ПДВ, видане TOB «С.Дж.Р.Груп», було анульоване з 28.04.2011 згідно рішення ДПІ у Печерському районі м. Києва № 165/15-3 від 28.04.2011, у той час як податкові накладні на користь позивача були виписані TOB «С.Дж.Р.Груп» 29.09.2009, 23.12.2009 та 18.01.2010, тобто на момент видачі податкових накладних свідоцтво платника ПДВ контрагента позивача було чинним.

Довідка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 21.06.2011 № 10287832 підтверджує, що TOB «С.Дж.Р.Груп» станом на момент винесення рішення суду зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Не можуть бути підставою для інших висновків і доводи відповідача про нікчемність вищезазначених правочинів, оскільки наявність умислу та обставини щодо виконання угод, стосовно дійсності яких виник спір, сходять до предмету доказування в судовому процесі, зокрема, до таких доказів належить обвинувальний вирок, який набрав законної сили, що підтверджував би факт ухилення від сплати податків конкретними посадовими особами суб'єктів господарської діяльності за наслідками виконання оспорюваних угод. Однак доказів постановлення вироків, які б містили в собі встановлені судом об'єктивні дані про нікчемність оспорюваних угод відповідачем не надано.

Натомість наявність у позивача належно оформлених первинних документів на підтвердження понесених витрат та податкового кредиту, які були належним чином відображені ним у податковому обліку, відповідачем не спростовано, жодних свідчень того, що спірні угоди та/або їх виконання спричинило заниження чи приховування об'єктів оподаткування у відповідних господарських операціях з боку їх учасників, у справі не встановлено.

Крім того, позивач не може нести відповідальність як за несплату податків його контрагентом, так і за можливу недостовірність відомостей про нього, включених до Єдиного державного реєстру, за умови необізнаності щодо такої.

Таким чином, за умови реального здійснення господарської операції, яка призвела до об'єктивної зміни складу активів платника податків - покупця, будь-які порушення постачальниками товару правил ведення господарської діяльності не можуть бути підставою для позбавлення покупця права на валові витрати чи податковий кредит.?

Платник податків (покупець товару) не має обов'язку та повноважень здійснювати контроль за дотриманням постачальниками товару вимог законодавства щодо здійснення господарської діяльності тощо і в подальшому зазнавати певних негативних наслідків у вигляді позбавлення права на податковий кредит за можливу неправомірну діяльність будь-кого з контрагентів. Такий платник не повинен притягуватися до відповідальності в тому випадку, якщо він здійснював реальну господарську операцію.

Доводи касаційної скарги правильності висновків судів попередніх інстанцій не спростовують, недобросовісність платника має бути встановлена безумовними та однозначними доказами, однак такі докази на порушення вимог частин першої, другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України податковим органом не представлено, реальність виконання господарських операцій, за якими позивачем сформовано валові витрати та податковий кредит, не спростовано.

З огляду на викладене, судова колегія вважає, що суд першої та апеляційної інстанції, виконавши всі вимоги процесуального законодавства, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права та постановив обґрунтоване рішення, підстав для скасування судових рішень, з мотивів викладених в касаційній скарзі, не вбачається.

Керуючись ст. ст. 220-1, 223, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі міста Києва відхилити, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.07.2011 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 15.02.2012 залишити без змін.

Ухвала вступає в законну силу з моменту проголошення. Заява про перегляд судового рішення в адміністративній справі може бути подана з підстав, в порядку та у строки встановлені ст.ст.236-239№ КАС України безпосередньо до Верховного Суду України.

Головуючий Л.В.Ланченко

Судді О.А.Моторний

Ю.І.Цвіркун