Справа № 22-ц-1115/11
Суддя: Голуб С. А.
Дата ухвалення: 2011-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Поліщука М.А.

суддів: Малорода О.І., Голуб С.А.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України у Бориспільському районі Київської області на постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 4 вересня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Бориспільському районі Київської області про визнання дій протиправними, зобовязання нарахувати та виплатити державну соціальну підтримку відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»,

встановила:

^ В серпні 2008 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просила зобовязати відповідача нарахувати на її користь недоплачену, як дитині війни, щомісячну державну соціальну допомогу за 2006-2008 роки в сумі грн.

Постановою Вишгородського районного суду Київської області від 18 грудня 2008 року позов задоволено. Стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_1 недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу дітям війни за період з 01 серпня 2008 року по 31 грудня 2008 року в сумі 499, 10 грн.

В апеляційній скарзі УПФУ у Бориспільському районі Київської області просить скасувати постанову суду повністю, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно ч. З ст. 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно ч. 1 ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно преамбули Закону України "Про соціальний захист дітей війни" цей Закон установлює правовий статус дітей війни і визначає основи їх соціального захисту т; гарантує їх соціальну захищеність шляхом надання пільг і державної соціально підтримки.

Статтею 6 зазначеного Закону передбачена державна соціальна підтримка дітеї війни, за змістом якої дітям війни пенсії або щомісячне грошове утримання чр державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на ЗС відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно ст. 7 цього Закону фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджет) України.

По справі встановлено, що позивачка перебуває на обліку в УПФУ у Бориспільському районі Київської області, отримує пенсію за віком та має статус дитини війни і відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має право на державну соціальну підтримку у вигляді підвищення пенсії на ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком.

Проте, така надбавка їй не виплачувалась протягом 2006-2008 років, оскільки пунктом 17 статті 77 та статтею 110 Закону України "Про державний бюджет України на 2006 рік" від 20 грудня 2005 року, пунктом 12 статті 71 Закону України "Про державний бюджет на 2007 рік" від 19 грудня 2006 року дію статті 6 закону України «Про соціальний захист дітей війни» було зупинено на 2006 та 2007 роки відповідно.

Згідно пункту 3 Рішення Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 9.07.2007 року положення Закону України "Про державний бюджет на 2007 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", визнані неконституційними, втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, а саме 9 липня 2007 року, тому слід частково задовольнити позовні вимоги, зобовязавши відповідача провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни саме з 01 серпня 2008 року по 31 грудня 2008 року.

Ухвалюючи постанову про часткове задоволення позову, суд обґрунтовано виходив із засад пріоритетності законів над підзаконними актами та прийшов до правильного висновку про те, що відповідач, як орган, якому делеговано повноваження щодо призначення і виплати пенсій та доплат до них, повинен був діяти у відповідності з вимогами ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» і здійснити позивачу відповідні нарахування, але у порушення вимог указаної статті таких нарахувань не проводив, чим і допустив протиправну бездіяльність.

Проте колегія суддів не погоджується з висновком суду щодо задоволення позовних вимог за 2006, 2007 рік, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк. Згідно з ст. 100 КАС України пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін. Якщо суд визнає причину пропущення строку поважною, справа розглядається за правилами КАС України.

Враховуючи, що позивачка пропустила річний строк звернення до адміністративного суду за захистом свого права, відсутні поважні причини пропуску цього строку, які б позбавляли позивачку звернутись з позовом до суду з 2006 р., а також беручи до уваги, що на це вказує відповідач, суд необгрунтовано не застосував положення ст. 99 КАС України. За таких обставин, колегія суддів вважає, що позовні

вимоги слід задовольнити в межах строку позовної давності, а саме з 01 серпня 2008 року.

Також не можна погодитись з висновком суду про зобовязання стягнути з Управління Пенсійного фонду України у Бориспільському районі Київської області на користь ОСОБА_1 недонараховані суми підвищення до пенсії дітям війни за 2008 р. у твердій сумі, оскільки суд не вправі визначати розмір грошової суми, яку належить нарахувати та виплатити позивачці, в звязку з тим, що вчинення цієї дії є виключною компетенцією органів Пенсійного фонду України.

За наведених обставин, постанову суду в частині стягнення підвищення до пенсії за 2008 р. у сумі 499, 10 грн. та в частині періоду стягнення підвищення слід скасувати та ухвалити в цій частині нову постанову.

Доводи відповідача щодо правомірності своїх дій з посиланням на відсутність бюджетних коштів для повної реалізації програми з доплат дітям війни обґрунтовано не взяті судом до уваги, оскільки питання фінансування цих видатків не виступає предметом даного спору. Проблеми надання бюджетних коштів відповідачу для виконання покладених на нього обовязків у справах цієї категорії виходять за межі заявлених вимог і судом не розглядались.

З урахуванням наведеного вище, колегія суддів дійшла висновку про скасування постанови суду від 4 вересня 2009 року та ухвалення нової постанови.

Керуючись ст. ст. 198,201, 205, 207 КАС України, колегія суддів,

постановила:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Бориспільському районі Київської області - задовольнити частково.

Постанову Бориспільського районного суду Київської області від 04 вересня 2009 року скасувати в частині стягнення на користь ОСОБА_1 недоплаченої щомісячної грошової допомоги дітям війни за період з 01 серпня 2008 року по 31 грудня 2008 року в твердій грошовій сумі в розмірі 499,10 грн.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України у Вишгородському районі Київської області здійснити нарахування та виплату підвищення до пенсії дітям війни ОСОБА_2 в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком за період з 01 серпня 2008 року по 31 грудня 2008 року з урахуванням раніше виплачених сум.

Постанова набирає законної сили відповідно до ч.5 ст. 254 КАС України та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: