Справа № 2-а-1670/10
Суддя: Беркута Л. Г.
Дата ухвалення: 2010-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Решетилівський районний суд Полтавської області
Справа № 2-а-1670/10
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2010року Решетилівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого-судді Беркути Л.Г.

при секретарі Захарченко Л.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Решетилівка адміністративну справу за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в Решетилівському районі про перерахунок та нарахування пенсії по інвалідності що настала через каліцтво внаслідок Чорнобильської катастрофи, в зв»язку зі зміною розміру мінімальної пенсії за віком, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправними дії Пенсійного фонду України в Решетилівському районі Полтавської області у здійсненні перерахунку та виплаті пенсії в розмірах передбачених ст.ст. 50, 54, 67 Закону України « Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та ст. 28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», зобов»язати Управління Пенсійного фонду України в Решетилівському районі Полтавської області здійснити перерахунок державної пенсії за період з 1 січня 2004 року по 21 жовтня 2004року як інваліду 2 групи у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, з 21 жовтня 2004 р. по 31 грудня 2007 року та із 22 травня 2008 року по третій групі інвалідності в розмірі не менше 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за період з 1 січня 2004 року по 21 жовтня 2004року по 2 групі інвалідності у розмірі 75мінімальної пенсії за віком, із 21жовтня 2004 р. по 31грудня 2007 року та із 22травня 2008 як інваліду 3групи у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що є інвалідом ІІІ групи внаслідок захворювання, пов»язаного з Чорнобильською катастрофою та віднесений до І категорії громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідально до Закону України « Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

16 листопада 2010р. він звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії за період з 01.01.2004р., відповідно до чинного законодавства, а саме - ст. 50, ч.4ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та виплату недоплачених пенсійних виплат починаючи із 01.01.2004р.

Відповідно до положень ч.4 ст.54 вказаного закону, в усіх випадках розміри пенсії для інвалідів, щодо яких встановлено зв»язок з Чорнобильською катастрофою не можуть бути нижчими по 3 групі інвалідності 6 мінімальних пенсій за віком.

В зв»язку з змінами чинного законодавства стосовно осіб, на яких поширюється Закону України « Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», то йому з 1 листопада 2006 року відповідно до ст. 54 названого закону необхідно було призначати і виплачувати пенсію розміром 6 мінімальних пенсій за віком.

Таким чином, з1 листопада 2006 року відповідно до статті 54 Закону України

« Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» ( № 796-ХІІ від 28.02.1991 року із змінами і доповненнями), йому інваліду ІІІ групи внаслідок захворювання, причинний зв»язок якого із Чорнобильською катастрофою встановлено експертною комісією 22 травня 1997 року, необхідно було призначити і виплачувати в подальшому пенсію розміром 6 мінімальних пенсій за віком, виходячи зі статті 28 Закону України « Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» та розмірів неоподаткованих мінімумів доходів громадян, встановлених Законами України «Про державний бюджет України» на 2006-2009 роки. Крім цього, відповідно до статті 50 Закону, йому повинна призначатись додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров»я в розмірі 50% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, внаслідок захворювання, причинний зв»язок якого із Чорнобильською катастрофою встановлено експертною комісією.

Відповідач надав заперечення на позов, в якому просить суд в задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування своїх доводів зазначив, що при вирішенні питання пенсійного забезпечення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи органи Пенсійного фонду керуються постановами Кабінету Міністрів України № 530 від 28.05.08 та № 654 від 16.07.08, якими встановлено розміри додаткових пенсій за шкоду заподіяну здоров»ю відповідно до Закону України « Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зважаючи на відсутність інших нормативних актів, вважає вказані постанови Кабінету Міністрів нормативними документами, які регулюють питання пенсійного забезпечення та обов»язковими для виконання.

В судовому засіданні позивач, та представник відповідача не з»явились, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, звернулися до суду з письмовими заявами про розгляд справи за їх відсутності.

Суд , дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Відповідно до ч.1,2 статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов»язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створення мережі державних, комунальних приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Статті 8, 22 Конституції України закріплюють принципи верховенства права та гарантованості конституційних прав і свобод, забороняють при прийнятті нових законів або внесення змін до чинних законів звужувати зміст та обсяг існуючих прав і свобод.

Статтею 49 Закону України « Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорії 1,2,3,4 встановлюються у вигляді: а) державної пенсії;

б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю, яка призначається після виникнення права на держану пенсію.

Згідно зі ст. 50 зазначеного Закону особам, віднесеним до категорії І, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров»ю у відсотковому відношенні до прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до вимог Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров»я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Прожитковий мінімум застосовується для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком, визначення розмірів соціальної допомоги, допомоги сім»ям з дітьми, допомоги по безробіттю, а також стипендій та інших соціальних виплат виходячи з вимог Конституції України та законів України.

Прожитковий мінімум встановлюється Кабінетом Міністрів України і щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік.

Визначений статтею 28 Закону України « Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком, для визначення якого застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, визначений Законом України «Про Державний бюджет України» на відповідний рік, є певним стандартом, в порівнянні з яким визначаються розміри інших видів соціальних виплат та допомоги. Так Закон України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» встановлює у ст. 62 визначає, що для визначення мінімального розміру пенсії за віком відповідно до абзацу першого частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» з 1 квітня та з 1 жовтня 2007 року застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, визначений абзацом п»ятим частини першої цієї статті, збільшений на 1 відсоток.

Тобто, мінімальний розмір пенсії за віком, для визначення якого застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, є відправною величиною, від якої проводиться розрахунок пенсії, визначених в статті 54 Закону України « Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Статтею 54 Закону України « Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що в усіх випадках розмір пенсій для інвалідів ІІІ групи, щодо яких встановлено зв»язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим 6 мінімальних пенсій за віком.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 є потерпілим від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та інвалідом ІІІ групи, віднесений до І категорії осіб, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, це підтверджується посвідченням серії А № 418940 (а.с.11) та довідкою МСЕК серії 7-66 ТЕ (а.с. 10).

Також встановлено, що позивач отримує пенсію, призначену управлінням ПФ України в Решетилівському районі на підставі ЗУ« Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі меншому, ніж установлено цим Законом. Також позивач не отримує щомісячну додаткову пенсію за

шкоду здоров»ю, як інвалід ІІІ групи, на яку має право відповідно до ст. 50 вказаного Закону. Розрахунок пенсій позивачу УПФ в Решетилівському районі провело виходячи з розміру, установленого постановою Кабінету Міністрів України № 530 від 28.05.08 та

№ 654 від 16.07.08 «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян», в той час як при розрахунку державної та додаткової пенсій, передбачених статтями 50, 54 Закону № 796-ХІІ, застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений у законі про Державний бюджет України на відповідний рік, виходячи з якого визначається мінімальний розмір пенсій за віком.

А тому, при вирішенні спору необхідно виходити із загальних засад пріоритету законів над підзаконними актами, тому при розрахунку державної пенсії, передбаченої статтею 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-ХІІ, застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановлений в законі про Державний бюджет України на відповідний рік, з урахуванням якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Положення частини третьої статті 28 Закону України « Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV не є перешкодою для застосування зазначеної величини ( мінімального розміру пенсії за віком) для розрахунку інших пов»язаних із нею пенсій чи доплат, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого мінімального розміру пенсії за віком, крім передбаченого частиною першою цієї статті.

Таким чином, позивачу мав бути визначений мінімальний розмір пенсії, виходячи з розрахунку 6 мінімальних пенсій за віком, передбаченої ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV, а не у розмірі мінімальних виплат, визначених постановами Кабінету Міністрів України.

При цьому слід зазначити, що відповідно до ст. 50 Закону України« Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, віднесеним до категорії І, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров»ю, у розмірі інвалідам ІІІ групи ( до якої відноситься позивач) 50 процентів мінімальної пенсії за віком.

Суд також враховує, що частини третю і четверту статті 54 Закону України « Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» було замінено чотирма частинами нового змісту, згідно із Законом України від 28.12.2007р. № 107-VІ, щодо нового розмір пенсій для інвалідів з числа осіб постраждалих І категорії.

Відповідно до положень Закону України від 28 грудня 2007 року № 107-VІ «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» текст статті 50 Закону України « Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» викладено в новій редакції: особам віднесеним до категорії І призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров»ю, у розмірах : інвалідам ІІІ групи 15 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначається на момент виплати додаткової пенсії згідно із законом про Державний бюджет України і не може коригуватися іншими нормативно-правовими актами.

Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп від 22 травня 2008 року положення ст. 67 розділу І, пунктів 2-4, 6-8, 10-18 підпункту 7 пункту 19, пуктів 20-22,

24-34 підпунктів 1-6, 8-12, пункту 35 пунктів 36-100 розділу ІІ «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» визнані такими, що не відповідають Конституції України, тобто є неконституційними.

Відповідно до ч.2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані не конституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, положення п.28 Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік» втратило чинність з 22 травня 2008 року.

Згідно Закону України « Про Державний бюджет України на 2009 рік» затверджений прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для осіб з

01.01.2009р. 498 гривень, з 1.11.2009р. 573 гривня, з 01.01.2010р. 695 грн., з 01.04.2010р. -706 грн., з 01.07.2010р. 709грн., з 01.10.2010р. -723 грн.

Також суд бере до уваги, що відповідно до ст. 54 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» прожитковий мінімум на одну особу та для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, встановлений в розмірах, що діяли у грудні 2008 року.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства України є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб»єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Отже, відповідач повинен здійснити перерахунок державної пенсії ОСОБА_1 відповідно до ч.4 ст.54 «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та ст. 28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування, з виконанням приписів ст.67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 1 січня 2004 року по 21.10.2004року як інваліду 2 групи у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, з 21.10.2004 р. по 31.12.2007 року та із 22.05.2008 року по третій групі інвалідності в розмірі не менше 6 мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до приписів ч.2 ст.46 Закону України « Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» суми пенсії, що не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачується за минулий час без обмеження будь-яким строком. Виходячи з того, що предметом оскарження є неправомірність дій відповідача щодо нездійснення нарахування підвищення до пенсії та її виплаті в повному обсязі, ці позовні вимоги нерозривно пов»язані між собою, а тому немає підстав для обмеження позовних вимог позивача будь-яким строком.

Згідно практики Європейського суду з прав людини неспроможність держави виконувати свої зобов»язання не є підставою для відмови в задоволенні позову.

З метою забезпечення інтересів ПФ України, який фінансується за рахунок держави, є її структурним підрозділом з особливим статусом, позивач звільнений від сплати судових витрат, суд вважає за можливе витрати по справі віднести на рахунок держави.

Керуючись ст. 8, 12,22 46, 55, 64, 95, 124, 152 Конституції України, ст.ст. 49, 50, 54, 67 Закону України « Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст. 28 ЗУ «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування»,ст.ст. 6-14, 71,159-163, 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Решетилівському районі про визнання дій незаконними, перерахунок пенсії по інвалідності внаслідок захворювання у зв»язку із Чорнобильською катастрофою задовольнити .

Визнати незаконними дії Управління Пенсійного фонду України в Решетилівському районі щодо відмови позивачеві в перерахунку пенсії.

Зобов»язати Управління Пенсійного фонду України в Решетилівському районі Полтавської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії відповідно до вимог ст.ст.50, 54 Закону України « Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 1 січня 2004 року по 21 жовтня 2004року як інваліду 2 групи у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, з 21 жовтня 2004 р. по 31 грудня 2007 року та із 22 травня 2008 року по третій групі інвалідності в розмірі не менше 6 мінімальних пенсій за віком з урахуванням проведених виплат.

Зобов»язати Управління Пенсійного фонду України в Решетилівському районі Полтавської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії відповідно до вимог ст.ст.50, 54 Закону України « Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» додаткової пенсії за період з 1 січня 2004 року по 21 жовтня 2004року по 2 групі інвалідності у розмірі 75мінімальної пенсії за віком, із 21жовтня 2004 р. по 31грудня 2007 року та із 22травня 2008 як інваліду 3групи у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком з урахуванням проведених виплат.

Судові витрати у справі покласти на рахунок держави.

Постанова відповідно до частини 1 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративному суду через Решетилівський районний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя