Справа № 490/5753/15-а
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2015-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2015 р.м.ОдесаСправа № 490/5753/15-а

Категорія: 11.5 Головуючий в 1 інстанції: Батченко О.В.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Вербицької Н.В.

Кравченка К.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області на ухвалу Центрального районного суду м.Миколаєва від 3 липня 2015р. про зміну способу і порядку виконання рішення по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м.Миколаєва про стягнення недоплачених сум щомісячної державної соціальної допомоги «дітям війни»,-

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2011р. ОСОБА_2 звернулась в суд із позовом до управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м.Миколаєва про стягнення недоплачених сум щомісячної державної соціальної допомоги «дітям війни».

Постановою Центрального районного суду м.Миколаєва від 27 жовтня 2012р. адміністративний позов ОСОБА_2 задоволено частково, зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м.Миколаєва здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2 за період з 22 травня 2008р. по 22 липня 2011р.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 25 лютого 2014р. резолютивну частину постанови Центрального районного суду м.Миколаєва змінено, викладено в наступній редакції: «Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м.Миколаєва здійснити перерахунок та підвищити пенсію ОСОБА_2 на 30% мінімальної пенсії за віком (розмір якої встановлений ч.1 ст.28ЗУ «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування») відповідно до вимог ст.6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» з 1.10.2010р., за вирахуванням вже виплачених сум за вказаний період.

16 червня 2015р. відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області звернувся до суду з поданням, в якому просив змінити спосіб виконання постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 25 лютого 2014р. шляхом стягнення з УПФ України Центральному районі м.Миколаєва на користь ОСОБА_2 коштів у сумі 1695,72грн..

Ухвалою Центрального районного суду м.Миколаєва від 3 липня 2015р. у задоволені подання про зміну способу і порядку виконання постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 25 лютого 2014р. - відмовлено.

В апеляційній скарзі апелянт просить ухвалу суду скасувати, постановити нову ухвалу, якою змінити порядок і спосіб виконання постанови, шляхом зазначення конкретної суми грошових коштів, котрі підлягають до стягнення з боржника, посилаючись на порушення норм права.

Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.197 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про залишення скарги без задоволення, ухвали суду без змін, з наступних підстав.

За правилами ч.1 ст.199КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Відмовляючи у задоволенні подання про зміну способу та порядку виконання рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні підстави, передбачені ст.263КАС України щодо зміни способу і порядку виконання судового рішення, оскільки не перешкоджають належному виконанню судового рішення в адміністративній справі.

Вирішуючи спір судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно застосував норми процесуального права, у зв'язку з наступним.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що судовим рішенням, яке набрало законної сили зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м.Миколаєва здійснити перерахунок та підвищити пенсію ОСОБА_2 на 30% мінімальної пенсії за віком (розмір якої встановлений ч.1 ст.28ЗУ «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування») відповідно до вимог ст.6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» з 1.10.2010р., за вирахуванням вже виплачених сум за вказаний період.

З матеріалів справи вбачається, що виконання постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 25 лютого 2014р. неможливе через відсутність коштів, виплата яких буде здійснена за наявності відповідного фінансування з Державного бюджету України.

У відповідності до ст.263КАС України, за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Аналіз наведеної норми дає підстави вважати, що суд може змінити спосіб і порядок виконання рішення лише у виняткових випадках: за наявності обставин, що ускладнюють його виконання або роблять його неможливим та за умови надання достатніх доказів наявності таких обставин.

Для відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення такою обставиною може бути недостатність коштів на рахунку, стихійне лихо, для зміни способу чи порядку виконання судового рішення - неможливість виконання судового рішення внаслідок відсутності, пошкодження або знищення об'єкта стягнення або з інших причин.

Під зміною способу і порядку виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів реалізації (виконання) рішення в разі неможливості його виконання у спосіб і порядок, встановлений раніше.

Зміна способу і порядку виконання рішення суду може відбутися шляхом заміни одного заходу примусового виконання судового рішення іншим або коли, при виконанні рішення адміністративного суду, яким присуджені певні речі або кошти неможливо їх повернути за їх відсутності, що є підставою для звернення стягнення на грошові кошти тощо.

Даючи оцінку матеріалів доданих до заяви про зміну способу і порядку виконання рішення суду, судом першої інстанції не встановлено обставин, що ускладнюють виконання судового рішення, а заявником не надано достатніх доказів наявності таких підстав.

Вказана заявником підстава неможливості виконання рішення суду через відсутність коштів не дає суду можливості застосування зміни способу і порядку виконання цього рішення, оскільки не вичерпані інші встановлені законом заходи виконання рішення суду, в тому числі примусового характеру.

Виходячи з вищевикладеного, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що подання щодо зміни порядку виконання рішення Одеського апеляційного адміністративного суду від 25 лютого 2014р. не підлягає задоволенню, оскільки в разі задоволення його вимог фактично буде змінено по суті зміст судового рішення, що в свою чергу є порушенням норм процесуального права.

В доводах апеляційної скарги апелянт посилається на неправильне застосування судом норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

За таких обставин, судова колегія вважає, що ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для її скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.199,200,206КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області - залишити без задоволення.

Ухвалу Центрального районного суду м.Миколаєва від 3 липня 2015р. - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які брали участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді: Н.В. Вербицька

К.В. Кравченко