Справа № 22-а-843/11
Суддя: Голуб С. А.
Дата ухвалення: 2011-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого: судді Мережко М.В.

суддів: Малорода О.І., Голуб С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України у м.Біла Церква Київської області на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06 травня 2009 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у м.Біла Церква Київської області про визнання дій протиправними, зобов'язання провести перерахунок та виплату щомісячної державної соціальної допомоги як дитині війни,

встановила:

У березні 2009 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просила визнати відмову відповідача щодо виплати їй щомісячну соціальну допомогу у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, як дитині війни, неправомірною та зобов'язати відповідача здійснити нарахування йому як дитині війни, державної сс Чльної допомоги у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та забезпечити виплату за 2006-2007 роки в сумі 2733, ЗО грн.

В подальшому свої позовні вимоги уточнила та просила суд визнати відмову відповідача щодо нарахування їй та виплати вказаного підвищення пенсії за період з 01 серпня 2007 року по 31 грудня 2008 року, встановивши його на рівні 30 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного закону.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06 травня 2009 року задоволено частково. Визнано протиправними дії відповідача у відмові провести перерахунок та виплату позивачці щомісячної державної соціальної допомоги, як дитині війни. Зобовязано відповідача провести перерахунок та виплату пс Вачці недоплаченої як дитині війни щомісячної державної соціальної допомоги у ротмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком відповідно до сг. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з 1 лютого 2008 року по 31 грудня 2008 року. В задоволенні решти вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі УПФУ у м.Біла Церква Київської області просить скасувати постанову суду та направити справу на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

В обгрунтування апеляційної скарги посилається на те, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного судового рішення були порушені норми матеріального та процесуального права, що призвело, на думку відповідача, до неправильного вирішення справи.

Перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких п'дстав.

Згідно ч. З ст. 22 Конституції України при прийнятті нозих законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і св<х_>д.

Згідно ч. 1 ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно преамбули Закону України "Про соціальний захист дітей війни" цей Закон установлює правовий статус дітей війни і визначає основи їх соціального захисту та гарантує їх соціальну захищеність шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки.

Статтею 6 зазначеного Закону передбачена державна соціальна підтримка дітей війни, за змістом якої дітям війни пенсії або щомісячне грошове утримання чи деу^ авна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно ст.7 цього Закону фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

По справі встановлено, що позивачка перебуває на обліку в УПФУ у м.Біла Церква Київської області, отримує пенсію за віком та має статус дитини війни і відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має право на державну соціальну підтримку у вигляді підвищення пенсії на ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком.

__^.роте, така надбавка їй виплачувалась у значно меншому розмірі, оскільки підпунктом 2 пункту 41 розділу II "Внесення змін до деяких законодавчих актів України" Закону України "Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", яким текст статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" був викладений в новій редакції, були звужені гарантовані Конституцією України та Законом України "Про соціальний захист дітей війни" права позивачки на державну соціальну підтримку дітей війни у вигляді підвищення пенсії на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно пункту 2 Рішення Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від

22.05.2008року визнано такими, що не відповідають Конституції України є неконституційними) положення статті 67 розділу І, пунктів 2-4. 6-8, 10-18, підпункту 7 пунк^ 19, пунктів 20-22, 24-34, підпунктів 1-6, 8-12 пункту 35, пунктів 36-100 розділу II "Внесення змін до деяких законодавчих актів України" та пункту 3 розділу III "Прикінцеві положення" Закону України "Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України".

Згідно пункту 5 зазначеного Рішення положення Закону України "Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Ухвалюючи постанову про часткове задовблення позову, суд обґрунтовано виходив із засад пріоритетності законів над підзаконними актами та прийшов до пРав, щого висновку про те, що відповідач, як орган, якому делеговано повноваження ^одо призначення і виплати пенсій та доплат до-них, повинен був діяти у відповідності з вимогами ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» і здійснити позивачці відповідні нарахування, але у порушення вимог указаної статті таких нарахувань не проводив, чим і допустив протиправну бездіяльність.

Доводи відповідача щодо правомірності своїх дій з посиланням на відсутність бюджетних коштів для повної реалізації програми з доплат дітям війни обгрунтовано не взяті судом до уваги, оскільки питання фінансування цих видатків не виступає предметом даного спору. Проблеми надання бюджетних коштів відповідачу для виконання покладених на нього обов'язків у справах цієї категорії виходять за межі заявлених вимог і судом не розглядались.

Проте не можна погодитись з висновком суду в частині зобов'язання відповідача здійснити нарахування та виплату позивачці щомісячного державного соціального підвищення до пенсії, як дитині війни, відповідно до ст. б Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 01 лютого 2008 року по 31 грудня 2008 року, оскільки позивачка звернулася до суду 17 березня 2009 року (згідно дати г * страційного штампу на позовній заяві - а.с. 2).

Тому, враховуючи положення ст.99 КАС, Рішення Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року та межі позовних вимог, останні підлягають задоволенню з 22 травня 2008 року.

За наведених обставин, постанова суду в цій частині підлягає зміні.

Керуючись ст. ст. 198, 201, 205, 207 КАС України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у м.Біла Церква Київської області - задовольнити частково.

Змінити постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06 травня 2009 року в частині зобовязання Управління Пенсійного фонду України у м. Біла Церква Київської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячного державного підвищення до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком за період з 01 лютого 2008 року по 31 грудня 2008 року відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" та постановити в цій частині нову постанову.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України у м.Біла Церква Київської області здійснити ОСОБА_1 нарахування та виплату невиплаченої щомісячної державної соціальної допомоги в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком за період з 22 травня 2008 року відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», з урахуванням виплачених за цей період коштів.

^ Постанова набирає законної сили відповідно до частини 5 етапі 254 КАС України та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної .

Головуючий

Судді