Справа № 818/179/15
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2015-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2015 р. Справа № 818/179/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Катунова В.В.

Суддів: Бершова Г.Є. , Ральченка І.М.

за участю секретаря судового засідання Кудіної Я.Г.,

в присутності:

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Дахно В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області, Міністерства внутрішніх справ України на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 15.05.2015р. по справі № 818/179/15

за позовом ОСОБА_1

до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області

про поновлення на роботі,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області, Міністерства внутрішніх справ України, в якому з урахуванням уточнень позовних вимог просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ МВС України від 16.12.2014 року № 1592, на підставі якого прийнято рішення про його звільнення з органів внутрішніх справ;

- визнати протиправним та скасувати наказ МВС України від 30.12.2014 року № 2799 о/с, на підставі якого винесено наказ УМВС України в Сумської області №3 о/с від 06.01.2015 року про його звільнення з органів внутрішніх справ;

- визнати протиправним та скасувати наказ УМВС України в Сумської області №3 о/с від 06.01.2015 року «По особовому складу», яким його було звільнено з органів МВС у запас Збройних Сил (з постановкою на військовий облік), за п. 64 «є» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України за порушення дисципліни.

- поновити його на службі в органах внутрішніх справ на посаді начальника Охтирського МВ УМВС України в Сумській області (з обслуговування міста Охтирка та Охтирського району).

- стягнути з УМВС України в Сумської області на його користь заробітну плату за час вимушеного прогулу у розмірі 30980,5 грн.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 15.05.2015 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано наказ МВС України від 16.12.2014 р. №1592 "Про надзвичайну подію за участю начальника Охтирського МВ УМВС України в Сумській області ОСОБА_1.".

Визнано протиправним та скасовано наказ МВС України від 30.12.2014 р. №2799 о/с "По особовому складу", яким звільнено з органів внутрішніх справ у запас (із постановленням на військовий облік) за п.64"є" Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України (за порушення дисципліни) ОСОБА_1.

Визнано протиправним і скасовано наказ УМВС України в Сумській області №3 о/с від 06.01.2015 р. "По особовому складу", яким звільнено з органів внутрішніх справ у запас (з постановкою на військовий облік) за п.64"є" Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України (за порушення дисципліни) ОСОБА_1.

Поновлено на посаді начальника Охтирського МВ УМВС України в Сумській області (з обслуговування міста Охтирка та Охтирського району) ОСОБА_1.

Стягнуто з Охтирського МВ УМВС України в Сумській області середній заробіток за час вимушеного прогулу 9754 (дев'ять тисяч сімсот п'ятдесят чотири) грн. 44 коп.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідачами подано апеляційні скарги, в яких вони просять скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Апеляційні скарги Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області, Міністерства внутрішніх справ України мотивовані тим, що оскаржуване рішення ухвалено судом першої інстанції з ненаданням належної оцінки нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення, судом порушено правильність застосування норм матеріального та процесуального права та правової оцінки обставин у справі.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представники відповідачів підтримали апеляційну скаргу, просили задовольнити їх, посилаючись на доводи та обґрунтування, викладені в апеляційних скаргах.

Позивач, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просив залишити без задоволення апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення з'явившихся учасників процесу, перевіривши рішення суду та доводи апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до Наказу начальника УМВС України в Сумській області позивач з 11.11.2013 року перебував на посаді начальника Охтирського МВ УМВС України в Сумській області (з обслуговування міста Охтирка та Охтирського району).

Наказом МВС України від 16.12.2014 р. №1592 "Про надзвичайну подію за участю начальника Охтирського МВ УМВС України в Сумській області ОСОБА_1.", на підставі статей 1, 2, 7, 8, 12, 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України звільнено начальника Охтирського МВ УМВС України в Сумській області підполковника міліції ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ України за порушення службової дисципліни, що виразилося в ігноруванні вимог п.2.1 «а» Правил дорожнього руху», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. №1306, п.4.5.3 Настанови автомобільної служби в органах внутрішніх справ України, затверджених наказом МВС України від 25.11.1996 р. №818 (далі - Настанова), незабезпеченні належного збереження службового посвідчення працівника міліції, що призвело до його втрати (а.с.78).

Наказом МВС України від 30.12.2014 р. №2799 о/с "По особовому складу", ОСОБА_1 звільнено з органів внутрішніх справ у запас (із постановленням на військовий облік) за п.64 "є" Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України (за порушення дисципліни). Підстава: наказ МВС від 16.12.2014 р. №1592 (а.с.79).

Наказом УМВС України в Сумській області №3 о/с від 06.01.2015 р. "По особовому складу", ОСОБА_1 звільнено з органів внутрішніх справ у запас (з постановкою на військовий облік) за п.64 "є" Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України (за порушення дисципліни). Підстава: наказ МВС України від 30.12.2014 р. №2799/о/с (а.с.65).

Не погодившись із вказаними наказами, позивач звернувся до суду з вимогами про визнання їх протиправними та скасування.

Задовольняючи позов і поновлюючи ОСОБА_1 на службі в органах внутрішніх справ, суд першої інстанції, скасовуючи накази МВС України та УМВС України в Сумській області виходив з того, що відповідач не врахував всіх обставин, що мають значення для їх видання, без дотримання необхідного балансу між несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів органу внутрішніх справ, і цілями, на досягнення яких спрямовані ці докази.

Дані висновки суду першої інстанції апеляційна інстанція вважає такими, що не відповідають дійсним обставинам справи, при цьому колегія суддів виходить з наступного.

Згідно з частиною 1 статті 18 Закону України "Про міліцію" від 20 грудня 1990 року №565-XII порядок та умови проходження служби в міліції регламентуються Положенням про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до підпункту "є" пункту 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженим постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29 липня 1991 року № 114, особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в органах внутрішніх справ в запас (з постановкою на військовий облік) за порушення дисципліни.

Сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень визначає Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України, затверджений Законом України від 22 лютого 2006 року N 3460-IV (далі - Статут).

Згідно з частиною 1 статті 1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України службовою дисципліною є дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Підставою дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Такими підставами є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях особи рядового або начальницького складу органів внутрішніх справ ознак дисциплінарного проступку, зокрема протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв'язку між ним і дією (бездіяльністю) порушника дисципліни.

За приписами статті 5 Дисциплінарного статуту, за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність.

Відповідно до ст.7 Дисциплінарного статуту службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу, зокрема, з гідністю і честю поводиться в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку.

Згідно ст. 8 Дисциплінарного статуту службова начальник несе персональну відповідальність за стан службової дисципліни і повинен постійно його контролювати. Начальник зобов'язаний бути прикладом у дотриманні законності, службової дисципліни, бездоганному виконанні вимог Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів, наказів, норм моралі, професійної та службової етики, розвивати і підтримувати в підлеглих свідоме ставлення до виконання службових обов'язків, честь і гідність, заохочувати розумну ініціативу, самостійність, старанність у службі, уміло застосовувати заходи дисциплінарного впливу.

Порядок накладення дисциплінарного стягнення встановлений статтею 14 Статуту, який визначає, що з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України.

Як встановлено судовим розглядом та підтверджено матеріалами справи, перед прийняттям рішення про звільнення позивача, відповідно до вимог Закону України «Про дисциплінарний статут органів внутрішніх справ», п.2.6 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої Наказом МВС України від 12.03.2013 р. №230, проведено службові розслідування, як УМВС України в Сумській області , так і МВС України.

Так, комісією у складі голови - т.в.о. начальника Штабу УМВС підполковника міліції Безмена І.І., членів комісії: начальника відділу режимно-секретного та документального забезпечення УМВС полковника міліції Савостьянова О.А., начальника сектору юридичного забезпечення УМВС полковника міліції Петрак JI.B., оперуповноваженого в ОВС ВВБ в Сумській області ДВБ МВС України майора міліції Варванця М.О., за наслідками службового розслідування було складено висновок за фактом ДТП за участю начальника Охтирського МВ підполковника міліції ОСОБА_1 від 19.11.2014 р. (далі Висновок-1).

Відповідно до вказаних висновків, за порушення службової дисципліни, що виразилося у ігноруванні вимог п. 2.1 "а" ПДР України, п. 4.5.3 Настанови з автомобільної служби в ОВС України, затвердженої наказом МВС України від 25.11.1996 № 818, п. 3.14. наказу МВС України від 16.03.2007 № 81, п. 3.7. наказу МВС України від 26.03.2010 № 90, за проявлену у ході службового розслідування нещирість, щодо наявності і достовірності висновку та медичної довідки на право керування службовим транспортним засобом, незабезпеченні належного збереження службового посвідчення працівника міліції, що призвело до його втрати, несвоєчасне інформування безпосереднього керівника про вказаний факт, на підставі ст.ст. 2, 8, 12, 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, комісією було прийнято рішення порушити клопотання перед Міністром внутрішніх справ України про звільнення з органів внутрішніх справ за п, 64 «є» (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх України підполковника міліції ОСОБА_1, начальника Охтирського МВ. (а.с.35-47) При цьому, один із членів комісії не погодився із таким заходом дисциплінарної відповідальності.

Згідно висновку службового розслідування, затвердженого Міністром внутрішніх справ від 24.11.2014 р. (далі - Висновок-2) МВС України погодилось із заходами реагування, вжитими наказом УМВС України в Сумській області від 19.11.2014 р. (а.с.83-85).

Отже, за результатами службових розслідувань відповідачі дійшли висновку про порушення позивачем службової дисципліни, за які ОСОБА_1 було звільнено з органів внутрішніх справ.

Надаючи оцінку правомірності дій відповідача по звільненню ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ № 1592 від 16.12.2014 р., колегія суддів виходить з наступного.

Так, суд першої інстанції, обґрунтовуючи свій висновок щодо неправомірності зазначеного наказу зазначив про неможливість взяття до уваги пояснень, наданих в ході службового розслідування самим ОСОБА_1 з приводу того, що посвідчення водія ним було втрачено, оскільки, як вбачається з листа УДАІ УМВС України в Сумській області №10/1682 від 25.03.2015 та доданих до нього документів, позивач звертався 12.12.2014 до Центру ДАТ №5901 м.Суми з приводу заміни посвідчення водія серії НОМЕР_1, виданого Артемівським МРЕВ, яке було пошкоджено внаслідок вигорання фотокартки, та отримав посвідчення водія категорії „ВІВ", серії НОМЕР_2 (а.с.127-129).

Однак колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції, оскільки позивачем в ході службового розслідування надано пояснення про відсутність у нього документів на право керування транспортним засобом, проте під час розгляду справи в суді першої інстанції ОСОБА_1 було зазначено, що документи у нього були при собі, однак їх він не надав для огляду.

Також в ході службового розслідування позивачем зазначено, що 14.11.2014 року він звертався до МС з приводу відновлення паспорта гр. України, до ВДАІ щодо втрати посвідчення водія, а також того ж дня отримав медичну довідку в Охтирській ЦРЛ та відновив висновок на право керування службовим автомобілем.

Крім того, в ході службового розслідування встановлено та підтверджено в судовому засіданні поясненнями самого позивача та свідка ОСОБА_7, що 16.11.2014 року ОСОБА_1 не пред'явив відповідні документи на право керування транспортним засобом для їх перевірки.

Отже, своїми показаннями як позивач, так і свідок ОСОБА_8 спростовують висновок суду про те, що у позивача на момент вчинення ДТП водійське посвідчення було в наявності.

Згідно п. 2.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (далі - Правил) водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема, а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; б) реєстраційний документ на транспортний засіб; поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або документи, які підтверджують звільнення від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає доведеним факт ігнорування позивачем вимог п.2.1«а» Правил дорожнього руху.

Таким чином, у процесі проведення службового розслідування позивач проявив особисту нещирість, що виразилось у наданні неправдивих пояснень в частині заперечення факту керування транспортним засобом без посвідчення водія на право керування з метою уникнення притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Пунктом 3.7 наказу МВС України "Про стан дисципліни й законності в діяльності органів та підрозділів внутрішніх справ та заходи щодо його покращання" від 26.03.2010р. № 90 визначено вживати суворих заходів дисциплінарного впливу до працівників, які допускають порушення Правил дорожнього руху, випадки керування транспортними засобами без відповідних документів.

Також судовим розглядом встановлено порушення ОСОБА_1 службової дисципліни , яке полягало в ігноруванні п.4.5 п.п. 4.5.3 Настанови, а також у незабезпеченні належного збереження службового посвідчення працівника міліції, що призвело до його втрати, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до вимог п.4.5.3 Наказу Міністерства внутрішніх справ України №818 від 25.11.1996 року виїзди транспортних засобів у вихідні і святкові дні, виїзди у відрядження на транспортних засобах за межі територій обслуговування здійснюються тільки на підставі письмових дозволів відповідно керівництва МВС України, начальників ГУ МВС України в Криму, м. Києві та Київській області, УМВС України в областях, м. Севастополі та на транспорті, органів внутрішніх справ, навчальних і наукових закладів, санаторіїв, пансіонатів, будинків відпочинку, військових баз та ін.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 у порушення вимог п. 4.5.3 Настанови з автомобільної служби, затвердженої наказом МВС України від 25.11.1996 року № 818 письмового дозволу від керівництва УМВС про виїзд на службовому автомобілі у вихідний день за межі території обслуговування не отримував. Також у порушення п. 4.5.4 вимог вказаної Настанови, ОСОБА_1 наказом, як начальник Охтирського МВ від 13.10.2014 року №322 "Про закріплення відомчого автотранспорту за працівниками Охтирського МВ", в п.1.1 сам за собою закріпив службовий автомобіль "SKODA Octavia ELEGANCE 2.0i, н.з. НОМЕР_3.

Вказаний факт позивачем не заперечувався.

Крім того, позивачем не заперечувався факт незабезпечення належного збереження службового посвідчення працівника міліції, що призвело до його втрати.

Таким чином колегія суддів дійшла висновку про правомірність наказу Міністерства внутрішніх справ України № 1592 від16.12.2014 року в частині притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності.

Колегія суддів також вважає помилковим рішення суду першої інстанції в частині скасування наказу Міністерства внутрішніх справ України №1592 від 16.12.2014 „Про надзвичайну подію за участю начальника Охтирського МВ УМВС України в Сумській області ОСОБА_1." щодо притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та застосування до нього крайнього заходу дисциплінарного впливу - звільнення з органів внутрішніх справ, оскільки наказ є необґрунтованим та незаконним.

Обґрунтовуючи свій висновок, суд першої інстанції послався на порушення МВС України при його прийнятті вимог ст. 14 Дисциплінарного статуту в тій частині, що відповідачем не враховано всіх обставин, що мають значення для їх видання, без дотримання необхідного балансу між несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів органу внутрішніх справ, і цілями, на досягнення яких спрямовано ці накази.

Однак, вказані обставини повністю спростовуються матеріалами справи та вимогами чинного законодавства, з огляду на наступне.

Так, 17.11.2014 ОСОБА_1 особисто під час проведення службового розслідування по факту ДТП та посадовими особами були надані пояснення, які повністю підтверджують обставини, що викладені у висновках службових розслідувань та дисциплінарному наказі.

24.11.2014 Міністром внутрішніх справ України, саме на підставі аналізу зібраних документів, був затверджений висновок за результатами службового розслідування.

Відповідно до ст. 14 Дисциплінарного статуту ОВС за кожне порушення службової дисципліни накладається лише одне дисциплінарне стягнення. При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Так, при підготовці наказу про накладення дисциплінарного стягнення були враховані суттєві розбіжності щодо наданих пояснень ОСОБА_1 під час проведення службових розслідувань МВС України та УМВС України в Сумській області, надано критичну оцінку поясненням всіх осіб, що їх надавали, та зібраним документальним доказам.

За таких обставин МВС України, враховуючи сукупність скоєних позивачем проступків, а також їх тяжкість, обставини, за яких їх скоєно, заподіяну шкоду іміджу працівника міліції, правомірно прийнято рішення саме про звільнення позивача з органів внутрішніх справ за п. 64 "є" (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх України.

Таким чином, аналізуючи фактичні обставини справи та наведені вище норми колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувані накази про звільнення позивача з органів внутрішніх справ прийняті за умов доведення у встановленому законодавством порядку порушення ОСОБА_1 вимог Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, наслідком чого, з врахуванням тяжкості такого правопорушення, обставини за яких його скоєно, заподіяної шкоди, ступеня вини позивача, ставлення до виконання службових обов'язків, до нього міг бути застосований крайній захід дисциплінарного впливу у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм права, які призвели до неправильного вирішення справи, оскільки відповідач, як суб'єкт владних повноважень довів обґрунтованість своїх висновків і правомірність прийнятих на їх підставі наказів, що має наслідком скасування рішення суду першої інстанції.

В силу пункту 3 частини 1 статті 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 202 КАС України підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Враховуючи встановлене порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вбачає підстави для скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції та прийняття нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п. 4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області, Міністерства внутрішніх справ України задовольнити.

Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 15.05.2015р. по справі № 818/179/15 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області, про поновлення на роботі відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Катунов В.В.
Судді Бершов Г.Є. Ральченко І.М.
Повний текст постанови виготовлений 05.10.2015 р.