Справа № 2-а-3407/11
Суддя: Телешман О. В.
Дата ухвалення: 2011-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-А-3407/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2011 року смт. Кельменці

16 година 30 хвилин

Суддя Кельменецького районного суду Чернівецької області Телешман О.В., розглянувши у скороченому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці і соціального захисту населення Кельменецької районної державної адміністрації Чернівецької області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 подав до Кельменецького районного суду позовну заяву у якій просить:

1. Визнати протиправною бездіяльність Управління праці і соціального захисту населення Кельменецької районної ради Чернівецької області щодо виплати йому в заниженому розмірі щорічної допомоги на оздоровлення, як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи.

2. Зобовязати Управління праці і соціального захисту населення Кельменецької районної ради здійснити перерахунок належної йому щорічної допомоги на оздоровлення за 2010 рік у розмірі п'яти мінімальних заробітних плат, яка встановлена на момент проведення виплати з урахуванням фактично виплачених сум.

Відповідач Управління праці і соціального захисту населення Кельменецької районної державної адміністрації Чернівецької області позов не визнало та подало до суду заперечення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії , що стверджується посвідченням серії А № 072106.

За 2010 рік Управління праці та соціального захисту населення Кельменецької районної державної адміністрації виплатило позивачу 13 грудня 2010 року допомогу на оздоровлення в розмірі 100 гривень.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Постанови Кабінету Міністрів України від 26.07.1996 року №836 „Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та від 12.07.2005 року №562 „Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на які посилається відповідач, суперечать іншим нормам законів.

Так, відповідно до статті 48 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи N 796-XII щорічна допомога на оздоровлення учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії виплачується у розмірі п'яти мінімальних заробітних плат. При цьому, відповідно до абзацу 7 частини 4 статті 48 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи N 796-XII розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати.

Постановою Кабінету Міністрів України від N 836 від 26.07.96 року, встановлено конкретні розміри допомоги на оздоровлення у визначеній сумі, що суперечить вимогам Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Цим законом встановлено розмір такої допомоги як кратну відносно до розміру мінімальної заробітної плати величину на час виплати.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над урядовими актами, при визначенні розміру щорічної грошової допомоги на оздоровлення відповідач повинен керуватися ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Згідно з частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Враховуючи особливий статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та обумовлену цим необхідність їх адекватного соціального захисту, Верховна Рада України вже у 2006 році доповнила Закон України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи статтею 71 , в якій встановлено, що дія положень цього закону не може призупинятись іншими законами. Крім законів про внесення змін до цього закону. ( Закон України від 05.10.2006 р. N 231-V). Рішенням Конституційного Суду України по справі № 1-29/2007 від 9 липня 2007 року визнано такими, що не відповідають Конституції України ( є неконституційними) положення Закону України „Про державний бюджет України на 2007 рік, яким зупинено на 2007 рік дію в частині виплати компенсацій і допомог у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати абзаців другого, третього, четвертого, п'ятого, шостого та сьомого частини першої, , частини третьої, абзаців другого, третього, четвертого, п'ятого, шостого та сьомого частини четвертої та частини сьомої ст.48 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно ч.3 ст. 22 Конституції України, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Зміни, внесені підпунктом 11 пункту 28 розділу II Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення до деяких законодавчих актів України, визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. N 10-рп/2008.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому надання законодавцем Кабінету Міністрів України права визначати порядок виплат особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, не означає, що останній, встановлюючи такий порядок, може допустити звуження змісту та обсягу прав таких осіб, встановлених цим же Законом.

Тобто, Кабінет Міністрів України повинен був встановити зазначений порядок не порушуючи положень цього Закону.

Згідно із ст. 147 Конституції України Конституційний Суд України вирішує питання про відповідність законів та інших правових актів Конституції України і дає офіційне тлумачення Конституції України та законів України. Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. Тому суд вважає, що відповідно до ч.4 ст. 9 КАС України необхідно застосовувати до правовідносин, що склалися між сторонами ст.48 Закону України Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофив редакції, яка діяла до 01.01.2008 року, що встановлено рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року №10-рп/2008.

Суд звертає увагу відповідача на те, що реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актів національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань, тобто посилання органами державної влади на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань судом не приймається до уваги. Так, наприклад, у справі "Кечко проти України"Європейський Суд з прав людини констатував, що не приймає аргумент Уряду щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань.

Таким чином, дії відповідача щодо виплати у 2010 році в заниженому розмірі щорічної допомоги на оздоровлення позивачу, як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи слід визнати протиправними.

Відповідно до статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. В матеріалах справи відсутні, а відповідач в порушення ч.2 ст.71 КАС України не надав суду належних та допустимих доказів того, що допомога на оздоровлення виплачена позивачу у розмірах встановлених законом.

Відповідно до ч.2 ст.11 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. Тому суд вважає, що для повного захисту прав свобод та інтересів позивача позов слід задовольнити повністю.

На підставі ст.19,22,46,152 Конституції України, ст. 69 Закону України „Про Конституційний Суд України, ст. ст. 48, 50 та 54 Закону України Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, рішення Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10-рп/2008, керуючись ст.ст. 2, 5, 7, 9, 14, 86, 94, 158, 159, 160, 161, 162, 163, 183-2, 256 КАС України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Кельменецької районної державної адміністрації Чернівецької області щодо виплати в заниженому розмірі щорічної допомоги на оздоровлення ОСОБА_1 за 2010 рік.

Зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Кельменецької районної державної адміністрації Чернівецької області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 допомогу на оздоровлення за 2010 рік у розмірі, передбаченому ст. 48 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи п'яти мінімальних заробітних плат, з урахуванням виплаченої йому 13.12.2010 року допомоги в сумі 100 гривень.

Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Кельменецької районної державної адміністрації Чернівецької області виконати дану постанову негайно.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня її отримання сторонами до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Кельменецький районний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Вінницького апеляційного адміністративного суду.

Суддя

Копія. З оригіналом згідно.