Справа № 678/32/15-а
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2015-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 678/32/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Лазаренко А.В.

Суддя-доповідач: Гонтарук В. М.

29 вересня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Білої Л.М. Матохнюка Д.Б.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Летичівському районі Хмельницької області на постанову Летичівського районного суду Хмельницької області від 28 липня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Летичівському районі Хмельницької області, третя особа СВК "Нове життя" про зобов'язання зарахування пільгового стажу та призначення пенсії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач 18 червня 2015 року звернувся до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Летичівському районі Хмельницької області про зобов'язання зарахування до пільгового стажу та призначення пенсії.

Постановою Летичівського районного суду Хмельницької області від 28 липня 2015 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю, посилаючись при цьому на неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи та порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

Позивач в судове засідання не з'явився, однак надав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Представники відповідача та третьої особи в судове засідання не з'явились про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Причини неявки суду не відомі.

Відповідно до ч.4 ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце судового розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

За таких обставин, а також враховуючи, що судом участь сторін в судовому засіданні не визнавалась обов'язковою, колегія суддів прийшла до висновку щодо можливості апеляційного розгляду справи в порядку письмового провадження у відповідності до пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України.

Згідно з частиною 6 статті 12, частиною 1 статті 41 КАС України у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а постанову суду першої інстанції скасувати з прийняттям нового рішення про часткове задоволення позову, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 2, надавши при цьому всі необхідні документи, на що 20.05.2015 року отримав відмову з підстав не проведення на підприємстві атестації робочого місця на посаді газоелектрозварювальника в період з 22.08.1992 року по 24.12.2001 року та не надання уточнюючої довідки, яка підтверджує характер роботи. Позивач зазначену відмову вважає такою, що позбавила його можливості реалізації конституційного права на соціальний захист, під час вирішення питання призначення пенсії за Списком № 2 на пільгових умовах. Вказує на те, що обов'язок провести атестацію робочих місць законодавчо покладений на роботодавця, а тому її не проведення не може позбавити його права на пільгову пенсію, а відтак позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Постановою Летичівського районного суду Хмельницької області від 28.07.2015 року позов задоволено повністю.

Колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з частиною рішення суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до пункту "б" частини першої статті 13 Закону "Про пенсійне забезпечення" мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці, за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6місяців на зазначених роботах; жінки після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до п. "б" ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до розділу XXXIII Списку № 2 виробництв, професій і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію на пільгових умовах, затверджений постановою КМ України № 162 від 11.03.1994 року, електрогазозварники, зайняті на різанні і ручному зварюванні, на напівавтоматичних машинах, а також на автоматичних машинах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки, мають право на пенсію на пільгових умовах.

Відповідно до п. 3 Порядку застосування списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики від 18.11.2005р. №383,- при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються списки, що чинні на період роботи особи.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 року (далі - Порядок), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно п. 20 Порядку, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Відповідно ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, а саме: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

В призмі наведених правових норм, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції вірно захистив право позивача на отримання пільгової пенсії, однак невірно вказав період нарахування, з огляду на наступне.

Згідно заяви позивача про уточнення позовних вимог від 28.07.2015 року (а.с.51) ним було зазначено про підтримання позовних вимог та вказано про зарахування при прийнятті рішення до пільгово стажу період його роботи з 22.08.1992 року по 24.12.2001 року

Однак, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до норм ч.1 ст. 137 КАС України позивач може протягом всього часу судового розгляду своєю заявою змінити позовні вимоги шляхом їх збільшення або зменшення. При цьому, в КАС України поняття уточнення позовних вимог - не передбачено.

Аналізуючи викладене в заяві позивача колегія суддів апеляційної інстанції дійшла до висновку, що позивач вказаною заявою саме змінив позовні вимоги шляхом їх збільшення, підтримавши заявлені раніше позовні вимоги, при цьому просив суд зарахувати до пільгового стажу, в тому числі і період роботи з 22.08.1992 року по 24.12.2001 року.

При винесенні оскаржуваного рішення судом першої інстанції було задоволено позивачу період роботи на ВАТ "Летичівське підприємство Агрохім" на посаді газоелектрозварювальника з 22.08.1992 року по 24.12.2001 року, при цьому не було дано правової оцінки та взагалі не прийнято рішення по позовних вимогах за період роботи з 14.03.1979 року по 21.08.1992 року.

З вказаним вище рішенням суду першої інстанції в частині задоволення позивачу періоду роботи з 22.08.1992 року по 24.12.2001 року до пільгового стажу колегія суду апеляційної інстанції не може погодитись з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 4.5 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 у випадку, коли атестація з 21.08.1991 не проводилась чи за результатами атестації проведеної вперше після 21.08.1997 право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи зі шкідливими умовами праці до 21.08.1992.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації та Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 01.09.1992 року №41 (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у сфері реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку проведення атестації та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень Порядку проведення атестації відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Комплексний аналіз норм Закону України "Про пенсійне забезпечення" та Порядку проведення атестації дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення в особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Відсутність підтвердження вищезгаданих обставин не породжує виникнення права на зарахування до пільгового стажу періоду роботи на робочому місці, атестація якого не була проведена.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду України від 10 вересня 2013 року та 25 листопада 2014 року (справи №№ 21-183а13, 21-519а14 відповідно).

Суд апеляційної інстанції зазначає, що основним завданням адміністративної юстиції, виходячи із приписів зазначених в ст. 2 КАС України є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб.

В даній адміністративній справі, виходячи із зазначених приписів та ст. 195 КАС України, колегія суддів проаналізувала матеріали справи, додатково вивчила докази по справі, трудову книжку позивача, і вважає за необхідне, для повного та всебічного захисту права ОСОБА_2 задовольнити частково його позов за період роботи з 01.09.1977 року по 21.08.1992 року на посаді газоелектрозварювальника виходячи з наступного.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Мінпраці від 18 листопада 2005 року № 383 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 1 грудня 2005 року за № 1451/11731), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року.

Судом апеляційної інстанції на підставі трудової книжки встановлено, що позивач з 01.09.1977 року по 10.03.1979 року навчався в ТУ № 1 м. Миколаїв, 14.03.1979 року прийнятий газоелектрозварювальником 3 розряда ручної сварки, 16.04.1979 року зарахований до лав Радянської Армії, 24.10.1985 року прийнятий на посаду газоелектрозварювальника 3 розряду та згідно наказу регіонального відділення Фонду держмайна України №37 від 20.01.1997 року звільнений по переводу згідно ст. 36 п.5 Кодексу Законів "Про працю в ВАТ "Агрохім".

У разі призначення пенсій на пільгових умовах за нормами ст. 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовується п. 109 Положення про порядок призначення і виплати державних пенсій, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 03.08.72 року (далі - Положення), за яким періоди служби у складі Збройних Сил СРСР, в органах міліції (тощо) прирівнюються за вибором особи чи до роботи, яка передувала, чи до роботи, яка була одразу після військової служби, а навчання в професійно-технічному закладі зараховується до роботи, яка була після його закінчення.

Законом України «Про внесення змін до деяких Законів України щодо зарахування до стажу роботи, який дає право на пенсію на пільгових умовах, часу проходження строкової військової служби» передбачено, що під час визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 13 Закону час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або обіймала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах.

Відповідно до ст. 38 Закону України «Про професійно-технічну освіту»Час навчання за спеціальністю в професійно-технічних навчальних закладах зараховується до пільгового стажу за умови, якщо впродовж трьох місяців після закінчення навчання особа працевлаштувалася за набутою (пільговою) професією .

У будь-якому разі час навчання в професійно-технічному навчальному закладі і час проходження строкової військової служби, які зараховуються до пільгового стажу, не мають перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах.

Отже, в розрізі наведених норм суд апеляційної інстанції вважає, що до зарахування пільгової пенсії позивачу згідно вищевказаних норм необхідно зарахувати період навчання у технічному училищі № 1 м. Миколаїв та період зарахування до лав Радянської Армії, 16.04.1979 року, тобто початком перебігу обрахування періоду для призначення пільгової пенсії позивачу необхідно розпочати з моменту навчання ОСОБА_2 в технічному училищі № 1 м. Миколаїв, що підтверджується відомостями зазначеними у трудовій книжці, тобто з 01.09.1977 року по 22.08.1992 року.

На підставі вищевикладених обставин суд апеляційної інстанції приходить до твердження, що згідно трудової книжки ОСОБА_2 має достатній пільговий стаж роботи зі шкідливими умовами праці ( 12 років 6 місяців), з 01.09.1977 року по 22.08.1992 року, а тому позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими й такими, що підлягають задоволенню.

Також суд апеляційної інстанції зазначає, що призначення пільгової пенсії ОСОБА_2 необхідно розпочати з моменту звернення позивача до управління Пенсійного фонду України в Летичівському районі, тобто з 02.05.2015 року.

Частиною другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Летичівському районі Хмельницької області задовольнити частково.

Постанову Летичівського районного суду Хмельницької області від 28 липня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Летичівському районі Хмельницької області, третя особа СВК "Нове життя" про зобов'язання зарахування пільгового стажу та призначення пенсії скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов задовольнити частково.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Летичівському районі Хмельницької області зарахувати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, до пільгового стажу роботи за Списком № 2 період роботи з 01.09.1977 року по 21.08.1992 року та призначити пенсію на пільгових умовах з 02.05.2015 року.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі протягом трьох днів з дня закінченн розгляду справи.

Головуючий Гонтарук В. М.

Судді Біла Л.М.

Матохнюк Д.Б.