Суддя: Голяшкін О.В.
Дата ухвалення: 2015-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" вересня 2015 р. м.Київ К/800/19693/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючий суддя Голяшкін О.В. (доповідач),

судді Заяць В.С.,

Єрьомін А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, треті особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, про скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2012 року ОСОБА_2 звернулася з позовною заявою до виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, в якому просила визнати нечинними та скасувати п.п.1.1, 1.2 рішення від 29 жовтня 2012 року №649 про скасування п.9.1 рішення міськвиконкому від 24 лютого 2010 року №99 про надання дозволу на проведення проектно-пошукових робіт для переобладнання кімнат в гуртожитку та приміщень загального користування по АДРЕСА_1 під ізольовану кімнату та п.3.3 рішення міськвиконкому від 21 липня 2010 року №430 про надання дозволу на переобладнання кімнат гуртожитку та приміщень загального користування під ізольовану квартиру.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 09 вересня 2011 року залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9

Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 11 квітня 2012 року відмовлено у задоволенні позову.

При винесенні рішення суд першої інстанції виходив із правомірності та обґрунтованості оскаржуваного рішення виконавчого комітету, при винесенні якого враховані інтереси мешканців гуртожитку та їхні права на приміщення загального користування.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2015 року задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_2; постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 11 квітня 2012 року скасовано; визнано протиправним та скасовано рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області від 29 жовтня 2012 року №649 «Про матеріали управління архітектури і містобудування виконавчого комітету міської ради».

Рішення суду апеляційної інстанції мотивовано відсутністю у органу місцевого самоврядування права для самостійного скасування своїх попередніх рішень, оскільки вони вичерпали свою дію, на їх підставі виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і позивач заперечує проти їх зміни чи припинення.

Не погоджуючись із рішенням суду апеляційної інстанції, виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального права, просить скасувати постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2015 року, залишити в силі постанову Івано-Франківського міського суду від 11 квітня 2012 року.

У касаційній скарзі відповідач зазначає, що оскаржуване рішення прийнято в межах законодавчо визначеної компетенції виконавчого комітету міської ради, в порядку, визначеному Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» та в інтересах мешканців гуртожитку.

Заперечення на касаційну скаргу не надходили.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами попередніх інстанцій та вбачається із матеріалів справи, виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради 24 лютого 2010 року прийнято рішення № 99 «Про матеріали управління архітектури і містобудування виконавчого комітету міської ради», яким дозволено проведення проектно-пошукових робіт згідно з висновками міжвідомчої комісії (протокол міжвідомчої комісії від 02 жовтня 2009 року № 19), зокрема п.9.1. - ОСОБА_2, ОСОБА_10 - для переобладнання кімнат гуртожитку та приміщень загального користування на АДРЕСА_1 під ізольовану квартиру (ордер на житлову площу в гуртожитку від 14 серпня 2008 року №0027).

Рішенням виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 21 липня 2010 року №430 «Про матеріали управління архітектури і містобудування виконавчого комітету міської ради» (п.3.3) дозволено ОСОБА_2, ОСОБА_10 переобладнання кімнат гуртожитку та приміщень загального користування на АДРЕСА_1, під ізольовану квартиру (протокол міжвідомчої комісії від 02 жовтня 2009 року №19; дозвіл на проектно-пошукові роботи - рішення виконавчого комітету міської ради від 24 лютого 2010 року №99, п.9.1; ордер на житлову площу в гуртожитку від 14 серпня 2008 року №0027; довідка фінансового управління від 07 квітня 2010 року №2-07/110).

29 жовтня 2010 року виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради прийнято рішення №649 «Про скасування пунктів рішень виконавчого комітету міської ради «Про матеріали управління архітектури і містобудування виконавчого комітету міської ради», яким, за результатами розгляду звернення мешканців гуртожитку на АДРЕСА_1, скасовано:

- п.9.1 рішення виконавчого комітету міської ради від 24 лютого 2010 року №99: «Надати дозвіл на проведення проектно-пошукових робіт згідно з висновками міжвідомчої комісії (протокол міжвідомчої комісії від 02 жовтня 2009 року №19) ОСОБА_2, ОСОБА_10 - для переобладнання кімнат гуртожитку та приміщень загального користування на АДРЕСА_1 під ізольовану квартиру (ордер на житлову площу в гуртожитку від 14 серпня 2008 року №0027)»;

- п.3.3 рішення виконавчого комітету міської ради від 21 липня 2010 року №430: «Надати дозвіл ОСОБА_2, ОСОБА_10 на переобладнання кімнат гуртожитку та приміщень загального користування на АДРЕСА_1, під ізольовану квартиру (протокол міжвідомчої комісії від 02 жовтня 2009 року №19; дозвіл на проектно-пошукові роботи - рішення виконавчого комітету міської ради від 24 лютого 2010 року №99, п.9.1; ордер на житлову площу в гуртожитку від 14 серпня 2008 року №0027; довідка фінансового управління від 07 квітня 2010 року №2-07/110).

Згідно п.4 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року №572 «Про механізм впровадження Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»», власники, наймачі (орендарі) приміщень житлових будинків і гуртожитків мають право на: переобладнання і перепланування житлових і підсобних приміщень, балконів і лоджій за відповідними проектами без обмеження інтересів інших громадян, які проживають у будинку, гуртожитку, з дозволу власника будинку (квартири), власника гуртожитку (житлового приміщення у гуртожитку) та органу місцевого самоврядування, що видається в установленому порядку.

Згідно ч.2 ст.382 Цивільного кодексу України власникам квартири у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку.

Як встановлено п.2 ст.10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», власники квартир багатоквартирних будинків та житлових приміщень у гуртожитку є співвласниками допоміжних приміщень у будинку чи гуртожитку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов'язані брати участь у загальних витратах, пов'язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку чи гуртожитках. Допоміжні приміщення (кладовки, сараї і т. ін.) передаються у власність квартиронаймачів безоплатно і окремо приватизації не підлягають.

Конституційний Суд України у рішенні від 09 листопада 2011 року № 14-рп/2011 «У справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_12 щодо офіційного тлумачення положень пункту 2 статті 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» визначив, що власники квартир дво- або багатоквартирних житлових будинків та житлових приміщень у гуртожитку, незалежно від підстав набуття права власності на такі квартири, житлові приміщення, є співвласниками допоміжних приміщень у будинку чи гуртожитку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою.

Враховуючи право усіх громадян, які проживають у гуртожитку, на допоміжні приміщення та місця загального користування, надання дозволу на проведення проектно-пошукових робіт та здійснення переобладнання приміщень загального користування у гуртожитку без врахування інтересів мешканців гуртожитку та без отримання їхньої згоди, є неправомірним. За вказаними обставинами, у зв'язку із неодноразовими зверненнями мешканців гуртожитку по АДРЕСА_1 та з метою недопущення порушення їх прав на приміщення загального користування, виконавчий комітет мав підстави для скасування попередніх рішень щодо надання таких дозволів.

Проте, при вирішення спору слід враховувати правову позицію, висловлену Конституційним Судом України у рішенні від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009 «У справі за конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 19, статті 144 Конституції України, статті 25, частини чотирнадцятої статті 46, частин першої, десятої статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування)», відповідно до якої органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення.

Як вбачається із матеріалів справи, на підставі рішення виконкому від 24 лютого 2010 року №99 щодо надання дозволу на проведення проектно-пошукових робіт позивачем виготовлено та погоджено головним архітектором проект реконструкції під малосімейну квартиру житлових кімнат №№ 332 і 334 в гуртожитку комунальних служб по АДРЕСА_1 та пройдено процедуру всіх дозвільних служб, розроблено та затверджено проект реконструкції електропостачання тощо. Отже, рішення від 24 лютого 2010 року №99 виконане, на його підставі виникли певні правовідносини, тому орган місцевого самоврядування вже не мав підстав для його скасування. Що стосується рішення від 21 липня 2010 року №430 про надання дозволу на переобладнання кімнат гуртожитку та приміщень загального користування під ізольовану квартиру, то доказів його виконання на час винесення виконкомом оскаржуваного рішення від 19 жовтня 2010 року №649 та розгляду справи по суті матеріали справи не містять, висновки суду апеляційної інстанції про проведення будівельних робіт по реконструкції займаних приміщень відповідно до проекту та вичерпання рішенням від 21 липня 2010 року №430 своєї дії обставинам справи не відповідають.

За вказаними обставинами колегія суддів приходить до висновку про правомірність п.1.2 оскаржуваного рішення щодо скасування п.3.3 рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 21 липня 2010 року №430 та відсутність підстав для задоволення позовних вимог щодо оскарження рішення в цій частині.

Таким чином, позов ОСОБА_2 підлягає задоволенню в частині визнання протиправним та скасування п.1.1 рішення відповідача від 29 жовтня 2010 року №649.

Відповідно до ст.229 КАС України суд касаційної інстанції має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, якщо обставини справи встановлені повно і правильно, але суди першої та апеляційної інстанцій порушили норми матеріального чи процесуального права, що призвело до ухвалення незаконних судових рішень.

Колегія суддів прийшла до висновків, що обставини справи встановлені повно і правильно, але суди першої та апеляційної інстанцій при ухваленні судових рішень порушили норми матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення необґрунтованих рішень, які підлягають скасуванню з винесенням нової постанови про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст.220, 222, 223, 229, 230, 232 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради задовольнити частково.

Постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 11 квітня 2012 року та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення про часткове задоволення позову.

Визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 29 жовтня 2010 року №649 «Про скасування пунктів рішень виконавчого комітету міської ради «Про матеріали управління архітектури і містобудування виконавчого комітету міської ради» в частині пункту 1.1. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, передбачених статтями 237 - 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді