Справа № 826/6836/14
Суддя: Швед Е.Ю.
Дата ухвалення: 2015-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" вересня 2015 р. м. Київ К/800/53327/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Головуючого судді Шведа Е.Ю.,

суддів Горбатюка С.А.,

Мороз Л.Л.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу за

касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дієса»

на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 липня 2014 року

та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 30 вересня 2014 року

у справі № 826/6836/14

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дієса»

до Інспекції з питань захисту прав споживачів у м. Севастополі

про визнання дій протиправними та скасування постанов,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Дієса» (далі - ТОВ «Дієса») звернулось до суду з позовом до Інспекції з питань захисту прав споживачів у м. Севастополі (далі - Інспекція), в якому просило визнати дії Інспекції щодо винесення постанов про накладення штрафних санкцій № 6, 7, 8 від 16 січня 2014 року в загальній сумі 32300,00 грн. протиправними; скасувати прийняті Інспекцією постанови № 6, 7, 8 від 16 січня 2014 року про накладення штрафних санкцій на ТОВ «Дієса» в загальній сумі 32300,00 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 липня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 30 вересня 2014 року, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, неповноту з'ясування судами обставин справи, просить рішення судів скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції. Вимоги касаційної скарги мотивовані тим, що суди безпідставно не прийняли до уваги докази, що спростовують обставини, встановлені актом перевірки. Вирішуючи спір, суди не прийняли до уваги доказів позивача та в той же час взяли до уваги тільки доводи, докази відповідача. Також зазначає, що судами взагалі не встановлена наявність тих порушень, за вчинення яких позивача притягнуто до відповідальності. Крім того, звертає увагу, що проведення позапланової перевірки за зверненням Спілки захисту прав споживачів Солом'янського району м. Києва є незаконним, що встановлено ухвалою суду касаційної інстанції

Сторони в судове засідання не з'явились.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин справи, суд дійшов наступних висновків.

Судами встановлено, що посадовими особами інспекції на підставі наказу від 27 листопада 2013 року № 231, направлення від 27 листопада 2013 року № 103 та згоди Держспоживінспекції від 26 листопада 2013 року № 5469-2-7/6 проведено позапланову виїзну перевірку характеристик продукції в магазині «Ельдорадо», що належить ТОВ «Дієса», розміщеного за адресою: м. Севастополь, пр. Ген. Острякова, 65А/40, за результатами якої складено акт перевірки характеристик продукції від 28 листопада 2013 року № 000069, яким встановлено порушення законодавства, а саме: відсутність або неналежне застосування національного знаку відповідності на ряді товарів.

За результатами проведеної перевірки Інспекцією прийнято рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів №№ 76 та 77 від 23 грудня 2014 року, якими встановлено обмеження надання продукції на ринку шляхом приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами та зазначено строк виконання - 13 січня 2014 року.

У зв'язку з виявленням посадовими особами Інспекції, вчинених позивачем, порушень п. 2 ч. 2, п.п. 1 та 2 ч. 3 ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» постановами про накладення штрафних санкцій №№ 6, 7 та 8 від 16 січня 2014 року на ТОВ «Дієса» накладено штрафи у сумі 2500,00 грн., 4250,00 грн. та 25500,00 грн. відповідно.

Вважаючи вказані постанови про накладення штрафних санкцій незаконними, а дії щодо їх прийняття протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом про визнання дій незаконними та скасування постанов.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з правомірності проведення відповідачем перевірки, дотримання процедури її проведення та оформлення результатів, а також з законності спірних рішень. Також суди виходили з того, що позивачем не спростовано вчинення ним правопорушень.

Суд касаційної інстанції вважає передчасними такі висновки судів, з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом ст. 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» однією із підстав для здійснення позапланових заходів є звернення фізичних та юридичних осіб про порушення суб'єктом господарювання вимог законодавства. Позаплановий захід у цьому разі здійснюється тільки за наявності згоди центрального органу виконавчої влади на його проведення.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ, який має містити найменування суб'єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.

На підставі наказу оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу, яке підписується керівником або заступником керівника органу державного нагляду (контролю) (із зазначенням прізвища, ім'я та по батькові) і засвідчується печаткою.

Механізм здійснення державного контролю посадовими особами Держспоживінспекції України та її територіальних органів за додержанням законодавства про захист прав споживачів суб'єктами господарювання сфери торгівлі і послуг, у тому числі ресторанного господарства регулюється Порядком проведення перевірок у суб'єктів господарювання сфери торгівлі і послуг, у тому числі ресторанного господарства, якості продукції, додержання обов'язкових вимог щодо безпеки продукції, а також додержання правил торгівлі та надання послуг, затвердженого Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 07.03.2012 N 310 (далі - Порядок проведення перевірок).

Вказаний порядок розроблений відповідно до вимог Законів України «Про захист прав споживачів», «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та інших нормативно-правових актів, які регулюють відносини у сфері захисту прав споживачів.

Відповідно до п. 1.4 Порядку проведення перевірок перевірки діяльності суб'єктів господарювання проводяться з метою контролю стану дотримання ними вимог законодавства про захист прав споживачів щодо якості та безпеки продукції, правил торгівлі та послуг, надання споживачам необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію. Органи з питань захисту прав споживачів здійснюють державний контроль стану дотримання суб'єктами господарювання вимог законодавства про захист прав споживачів шляхом проведення планових та позапланових перевірок.

Позапланові перевірки суб'єктів господарювання проводяться посадовими особами, зокрема, з підстави звернення фізичних та юридичних осіб про порушення суб'єктом господарювання вимог законодавства. Позапланова перевірка у цьому разі здійснюється за наявності згоди на проведення позапланових заходів зі здійснення державного контролю Держспоживінспекції України.

Згідно з п.п. 2.1, 2.4 та 3.1 Порядку проведення перевірок перед початком перевірки суб'єкта господарювання посадові особи, які проводять перевірку, пред'являють керівнику суб'єкта господарювання або уповноваженій ним особі направлення та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу, і надають суб'єкту господарювання копію направлення на перевірку, а також інформують цих осіб про мету перевірки.

Під час проведення позапланової перевірки встановлюються обставини, які призвели до порушення вимог законодавства про захист прав споживачів.

За результатами проведеної перевірки посадовими особами в разі виявлення порушень вимог законодавства складається акт.

З урахуванням наведених норм та встановлених обставин, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов вірного висновку про законність дій посадових осіб Інспекції щодо проведення перевірки. Також перевірку об'єкту торгівлі, що належить позивачу, проведено з дотриманням та наявності встановлених законом підстав для проведення позапланових перевірок, а саме: звернення Спілки захисту прав споживачів Солом'янского району м. Києва, листа та згоди Держспоживінспекції України на проведення позапланової перевірки, відповідного наказу ти направлення на проведення перевірки.

За змістом ч.ч. 1, 4 ст. 14 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право на те, щоб продукція за звичайних умов її використання, зберігання і транспортування була безпечною для його життя, здоров'я, навколишнього природного середовища, а також не завдавала шкоди його майну.

Продукція, на яку актами законодавства або іншими нормативними документами встановлено обов'язкові вимоги щодо забезпечення безпеки для життя, здоров'я споживачів, їх майна, навколишнього природного середовища і передбачено нанесення національного знака відповідності, повинна пройти встановлену процедуру оцінки відповідності. Виробник має право маркувати продукцію національним знаком відповідності за наявності декларації про відповідність та/або сертифіката відповідності, виданих згідно із законодавством.

Реалізація продукції (у тому числі імпортних товарів) без маркування національним знаком відповідності та/або без сертифіката відповідності чи декларації про відповідність забороняється.

Відповідно до пп. 1, 2 Правил застосування національного знака відповідності, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29.07.2001 року № 1599 Національний знак відповідності засвідчує відповідність позначеної ним продукції вимогам технічних регламентів, які поширюються на неї.

Знак відповідності наноситься тільки на ті види продукції, опис яких міститься в технічних регламентах. При цьому нанесення знака відповідності є обов'язковим.

Відповідно до п.п. 7, 10 Технічного регламенту низьковольтного електричного обладнання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.10.2009 року № 1149 перед введенням в обіг на електрообладнання повинен бути нанесений національний знак відповідності, який підтверджує відповідність електрообладнання вимогам цього Технічного регламенту, включаючи виконання процедури оцінки відповідності (внутрішній контроль виробництва) згідно з додатком 3 до цього Технічного регламенту.

Національний знак відповідності має відповідати вимогам, наведеним у додатку 4 до цього Технічного регламенту. Національний знак відповідності наноситься виробником чи уповноваженим представником виготовлювача продукції в Україні на кожний виріб електрообладнання або, якщо це неможливо, на пакування, інструкцію або документ, в якому визначені гарантійні зобов'язання, у спосіб, що забезпечує його видимість, розбірливість та незмивність.

Згідно з п.п. 17, 19 Технічного регламенту з електромагнітної сумісності обладнання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.07.2009 року № 785 на апаратуру, відповідність якої цьому Технічному регламенту доведено із застосуванням процедури, установленої у пунктах 13 або 14 цього Технічного регламенту, наноситься національний знак відповідності. За нанесення національного знака відповідності відповідає виробник або уповноважений представник.

Національний знак відповідності наносять на апаратуру або на табличку з її технічними даними згідно з правилами застосування національного знака відповідності затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 29 листопада 2001 р. № 1599.

Перевіркою магазину «Ельдорадо», що належить позивачу, встановлено, що на продукції, зазначеній в акті перевірки не нанесено маркування Національним знаком відповідності та встановлено неналежне застосування Національного знаку відповідності, що не спростовано позивачем.

При цьому, варто зауважити, що надані суду першої інстанції ксерокопії фотокарток обґрунтовано не взято ним до уваги, оскільки вони не спростовують висновків Інспекції, зроблених під час перевірки позивача, та не дають підстав стверджувати, що викладені в акті перевірки факти не існували під час проведення посадовими особами відповідача позапланової перевірки, результати якої оскаржуються.

Відповідно до п.п. 1 та 2 ч. 3 ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» до розповсюджувача застосовуються штрафні санкції у разі

- розповсюдження продукції, на якій відсутній Національний знак відповідності, якщо його нанесення на продукцію передбачено технічним регламентом на відповідний вид продукції, - у розмірі від ста п'ятдесяти до двохсот п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а за повторне протягом трьох років вчинення такого самого порушення, за яке на особу вже було накладено штраф, - у розмірі від двохсот до трьохсот п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

- розповсюдження продукції, щодо якої неналежне застосовано Національний знак відповідності (крім нанесення Національного знака відповідності на продукцію, що не відповідає вимогам технічних регламентів), - у розмірі від сімдесяти п'яти до ста п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а за повторне протягом трьох років вчинення такого самого порушення, за яке на особу вже було накладено штраф, - у розмірі від ста до двохсот п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З урахуванням встановлення перевіркою факту відсутності на час її проведення нанесення на продукцію Національного знаку відповідності, його неналежного застосування, Інспекцією обґрунтовано прийнято спірні постанови про накладення штрафних санкцій №№ 6 та 7 від 16 січня 2014 року відносно ТОВ «Дієса» і підстав для їх скасування відсутні, про що вірно вказано судом першої інстанції.

Посилання позивача на ухвалу Вищого адміністративного суду України від 12 листопада 2014 року, як на підставу незаконності проведення позапланової перевірки продукції, розміщеної в магазині «Ельдорадо», що належить позивачу за зверненням Спілки захисту прав споживачів Солом'янського району м. Києва відповідно до листа від 26 листопада 2013 року № 405/01-01, є безпідставними з огляду на наступне.

В постанові від 28 квітня 2015 року у справі № 21-65а15 за позовом ТОВ «Технополіс-1» до Інспекції з питань захисту прав споживачів у Донецькій області, Інспекції з питань захисту прав споживачів у Запорізькій області, Інспекції з питань захисту прав споживачів у Черкаській області, Інспекції з питань захисту прав споживачів у Чернігівській області, Інспекції з питань захисту прав споживачів у Сумській області, Інспекції з питань захисту прав споживачів у Миколаївській області, Інспекції з питань захисту прав споживачів у Київській області, Інспекції з питань захисту прав споживачів у Луганській області, Інспекції з питань захисту прав споживачів у Житомирській області, Інспекції з питань захисту прав споживачів у Харківській області, Інспекції з питань захисту прав споживачів у Хмельницькій області, Державної інспекції України з питань захисту прав споживачів про визнання протиправними та скасування згоди, направлень, наказів, визнання протиправними дій, Верховний Суд України дійшов висновку, що на підставі звернення об'єднання споживачів Держспоживінспекція та її територіальні органи в межах наданих їм повноважень у сфері захисту прав споживачів здійснюють державний контроль за додержанням законодавства про захист прав споживачів, забезпечують реалізацію державної політики щодо захисту прав споживачів і мають право перевіряти суб'єкти господарювання сфери торгівлі і послуг.

При наданні згоди територіальним органам на проведення позапланової перевірки ТОВ «Технополіс-1» на підставі звернення Спілки захисту прав споживачів Солом'янського району м. Києва від 26 листопада 2013 року № 405/01-01 та доповнення до нього від 28 листопада 2013 року № 406/01-01 Держспоживінспекція України діяла відповідно до вимог ст. 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та пп. «а» п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції».

Висновки Верховного Суду України, викладені у його постановах мають враховуватися іншими судами загальної юрисдикції, відповідно до ст. 2442 КАС України, а відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Тому, доводи позивача про незаконність проведення позапланової перевірки продукції, розміщеної в магазині «Ельдорадо», що належить позивачу, спростовуються наведеним.

Разом з тим, розглядаючи спір, суд першої інстанції не дав оцінку спірній постанові Інспекції № 8 від 16 січня 2014 року та діям Інспекції щодо її прийняття і не встановив чи вчинено позивачем правопорушення, склад якого, передбачений п. 2 ч. 2 ст. 44 «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції». Суд апеляційної інстанції не звернув увагу та не виправив допущене судом першої інстанції порушення норм процесуального права.

Наведені порушення норм процесуального права судами першої та апеляційної інстанцій унеможливлюють постановлення законного та обґрунтованого рішення в даній справі в частині вимог, оскільки без їх виправлення неможливо повно, всебічно та об'єктивно дати оцінку спірній постанові відповідача.

Суд касаційної інстанції не має повноважень виправити допущені судами порушення норм процесуального права.

Таким чином, судами неповно встановлені обставини у справі в частині вимог.

Ч. 1 ст. 224 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Згідно з ч. 2 ст. 227 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 статті 220 КАС України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

За таких обставин, постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 липня 2014 року та ухвала Київського апеляційного адміністративного суду від 30 вересня 2014 року підлягають скасуванню в частині вимог про визнання протиправними дій та скасування постанови Інспекції № 8 від 16 січня 2014 року з направленням справи в цій частині вимог до суду першої інстанції на новий розгляд, в іншій частині рішення судів першої та апеляційної інстанцій підлягають залишенню без змін.

Під час нового розгляду справи суду необхідно врахувати викладене, повно і всебічно з'ясувати і перевірити всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінити докази, що мають значення для справи, і в залежності від встановленого, правильно визначити норми матеріального та процесуального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, та прийняти обґрунтоване і законне судове рішення.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

у х в а л и в:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Дієса» задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 липня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 30 вересня 2014 року скасувати в частині вимог про визнання протиправними дій та скасування постанови Інспекції з питань захисту прав споживачів про накладення штрафних санкцій № 8 від 16 січня 2014 року, справу в цій частині вимог направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

В іншій частині постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 липня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 30 вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та не підлягає оскарженню, проте може бути переглянута з підстав, у строк та у порядку, визначених статтями 237, 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: