Справа № 821/1016/14
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2015-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2015 р. Справа № 821/1016/14

Категорія: 11.5 Головуючий в 1 інстанції: Пекний А.С.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Осіпова Ю.В.,

суддів - Золотнікова О.С., Скрипченка В.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу Цюрупинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Херсонській області на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2014 року по справі за адміністративним позовом Цюрупинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Херсонській області до Відділу державної виконавчої служби Цюрупинського районного управління юстиції Херсонської області про визнання дій протиправними та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

02.04.2014 року Цюрупинська ОДПІ ГУ Міндоходів у Херсонській області звернулася до Херсонського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Відділу ДВС Цюрупинського РУЮ Херсонської області, в якому просила суд:

- визнати неправомірними дії головного державного виконавця ВДВС Цюрупинського РУЮ Брязкало Л.О. в частині відмови в відкритті виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа Цюрупинського районного суду Херсонської області від 01.10.2013 року №664/2430/13-к про стягнення з ОСОБА_2 в дохід держави судові витрати на проведення експертизи 244,72 грн. в зв'язку з невідповідністю виконавчого документу вимогам п.3 ч.1 ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження» щодо відсутності в останньому ідентифікаційного номера боржника та місця проживання чи перебування боржника;

- скасувати постанову головного державного виконавця ВДВС Цюрупинського РУЮ Брязкало Л.О. від 17.03.2014 року про відмову у відкритті виконавчого провадження про примусове виконання виконавчого листа Цюрупинського районного суду Херсонської області від 01.10.2013 року №644/2430/13-к про стягнення з ОСОБА_2 в дохід держави судові витрати на проведення експертизи 244,72 грн.;

- зобов'язати ВДВС Цюрупинського РУЮ відкрити виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа Цюрупинського районного суду Херсонської області від 01.10.2013 року.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач зазначив, що відповідачем відмовлено у відкритті виконавчого провадження з виконання виданого Цюрупинським районним судом Херсонської області вказаного вище виконавчого листа з тих підстав, що у ньому не вказані індивідуальний ідентифікаційний номер боржника та відомості щодо повного місця проживання чи перебування боржника, однак позивач вважає такі твердження відповідача помилковими і безпідставними та такими, що суперечать чинному законодавству.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 09.04.2015 року у задоволенні адміністративного позову Цюрупинської ОДПІ ГУ Міндоходів у Херсонській області відмовлено у повному обсязі.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою суду 1-ї інстанції, начальник Цюрупинської ОДПІ ГУ Міндоходів у Херсонській області 05.05.2014 року подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що судом, при винесенні оскаржуваної постанови порушено норми процесуального і матеріального права, просив скасувати постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 09.04.2015 року та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

Згідно приписів п.п.1,2 ч.1 ст.197 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі: відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю та/або неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, сповіщених належним чином про дату, час і місце судового розгляду.

Заслухавши суддю - доповідача та перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про наявність належних підстав для її задоволення.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

Позивачем - Цюрупинською ОДПІ до ВДВС Цюрупинського РУЮ було подано для примусового виконання виконавчий лист від 01.11.2013 року, виданий Цюрупинським районним судом Херсонської області по кримінальній справі №664/2430/13-к про стягнення з засудженої ОСОБА_2 в дохід держави судові витрати на проведення експертизи 244,72 грн.

Разом з тим, 17.03.2014 року державним виконавцем ВДВС Цюрупинського РУЮ Брязкало Л.О. винесено постанову, якою було відмовлено ОДПІ у відкритті виконавчого провадження по вищезазначеному виконавчому листу, оскільки він не відповідає вимогам п.3 ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», а саме у зв'язку з відсутністю у ньому даних щодо повного місця проживання чи перебування боржника, індивідуального ідентифікаційного номеру боржника або номеру і серії його паспорта, для фізичних осіб-громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера.

Не погоджуючись з такими діями та постановою державного виконавця, позивач оскаржив їх до суду.

Вирішуючи справу по суті та відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з необґрунтованості та недоведеності позовних вимог та відповідно, з правомірності, прийнятої державним виконавцем спірної постанови.

Проте, колегія суддів апеляційного суду, уважно дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, не може погодитися з такими висновками суду 1-ї інстанції і вважає їх необгрунтованими, з огляду на наступне.

Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

А згідно зі ст.129 Конституції України, основними засадами судочинства є обов'язковість рішень суду.

Як слідує з приписів ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» (в ред., яка діяла на час звернення виконавчого листа №2-489 від 09.09.2004р. до примусового виконання та в редакції Закону України від 04.11.2010р. №2677-VI), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до змісту вимог ст.ст.2,3,17 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу (яка входить до системи органів Міністерства юстиції України) і здійснюється на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Як видно з положень ч.2 ст.17 вказаного вище Закону, державною виконавчою службою підлягають виконанню такі виконавчі документи: 1) виконавчі листи, що видаються судами, і накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду та рішень Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті і Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті; 2) ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, кримінальних провадженнях та справах про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом; 6) постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом; 8) рішення інших органів державної влади, якщо їх виконання за законом покладено на державну виконавчу службу.

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у виконавчому документі повинні бути зазначені: 1) назва документа, дата видачі та найменування органу, посадової особи, що видали документ; 2) дата і номер рішення, за яким видано виконавчий документ; 3) найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові за його наявності для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника за його наявності (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника за його наявності (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші відомості, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, такі як дата і місце народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника тощо; 4) резолютивна частина рішення; 5) дата набрання чинності рішенням; 6) строк пред'явлення виконавчого документа до виконання. Виконавчий документ має бути підписаний уповноваженою посадовою особою і скріплений печаткою.

Пунктом 1 ч.1 ст.19 цього ж Закону №606-XIV встановлено, що державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону: за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

А згідно із ч.1 ст.25 Закону №606-XIV державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Тобто, прийняття виконавчого документу до виконання та відкриття за ним виконавчого провадження ставиться у залежність від одночасної наявності 3-х обов'язкових умов: строк пред'явлення виконавчого документу не закінчився, виконавчий документ повинен відповідати установленим цим Законом вимогам та виконавчий документ повинен бути поданий для виконання до належного (відповідного) органу державної виконавчої служби.

Як вже було зазначено вище, статтею 18 Закону №606-XIV встановлено вичерпний перелік обов'язкових відомостей, які має містити виконавчий документ, зокрема, серед них є й вимога щодо обов'язкового зазначення у виконавчому листі місцезнаходження (для юридичних осіб) або місця проживання чи перебування (для фізичних осіб) стягувача і боржника, а також вимога щодо зазначення за наявності у виконавчому листі їх індивідуального ідентифікаційного номеру (для фізичних осіб) та ідентифікаційного коду суб'єкта господарської діяльності (для юридичних осіб).

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи та спірного виконавчого листа від 01.11.2013 року (по справі №664/2430/13-к), в останньому фактично зазначено єдине на той час відоме суду місце проживання (перебування) боржника ОСОБА_2, а саме: Херсонська область, Цюрупинський район, АДРЕСА_1, де вона реально проживає без реєстрації.

Таким чином, на думку судової колегії, вказаний виконавчий лист в цій частині повністю відповідає вимогам Закону №606-XIV.

Що ж стосується відсутності у виконавчому листі від 01.11.2013 року індивідуального ідентифікаційного номеру боржника, то судова колегія і цю позицію ВДВС вважає необґрунтованою і безпідставною та, в свою чергу, з цього приводу зазначає, що, як видно з матеріалів справи, на момент виписки цього виконавчого документу у Цюрупинського районного суду були відсутні відомості про наявність такого номеру у засудженої боржниці.

До того ж, як вже було наголошено вище, згідно із п.3 ч.1 ст.18 Закону №606-XIV, індивідуальний ідентифікаційний номер (для фізичних осіб) або ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності (для юридичних осіб) вказується у виконавчому листі виключно лише за їх наявності, т.б. якщо вони відомі суду та маються в матеріалах справи, по якій видається виконавчий документ.

Крім того, по справі встановлено, що Цюрупинська ОДПІ ГУ Міндоходів у Херсонській області, після отримання оскаржуваної постанови державного виконавця зверталася до суду із відповідним клопотанням про приведення виданого по кримінальній справі №664/2430/13-к виконавчого листа у відповідність до Закону України «Про виконавче провадження», однак, ухвалою Цюрупинського районного суду Херсонської області від 11.02.2014 року у задоволенні такого клопотання було відмовлено з підстав того, що Міністерство доходів і зборів не може однозначно ідентифікувати боржника ОСОБА_2 у Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків.

Таким чином, враховуючи зазначене, а також й те, що органи уповноважені на надання інформації щодо РНОКПП фізичної особи теж не мають можливості її надати, а інші джерела отримання вказаної інформації відсутні, колегія суддів приходить до висновку про протиправність дій відповідача та обгрунтованість позовних вимог Цюрупинської ОДПІ ГУ Міндоходів у Херсонській області.

Отже, з урахуванням вищевикладених обставин, судова колегія вважає оскаржувану постанову державного виконавця від 17.03.2014р. про відмову у відкритті виконавчого провадження протиправною та такою, що підлягає скасуванню, в зв'язку із чим, виконавче провадження, відповідно, підлягає відкриттю (відновленню) у 3-денний строк з дня отримання рішення суду.

До того ж, слід зазначити й про те, що згідно із вимогами ст.ст.11,71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст.86 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

А у відповідності до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, що, в свою чергу, в даному випадку, не було належним чином зроблено представником відповідача при розгляді справи в суді 2-ї інстанції.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даної справи порушив норми матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, до того ж, висновки суду не відповідають обставинам справи та ґрунтуються на невірному тлумаченні норм діючого у цій сфері законодавства.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.198 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Таким чином, за вказаних обставин та враховуючи, що судом 1-ї інстанції було порушено норми матеріального і процесуального права, судова колегія, діючи в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, відповідно до п.4 ч.1 ст.202 КАС України, вважає за необхідне, скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову про задоволення вимог позивача.

Керуючись ст.ст.195,197,198,202,205,207,254 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Цюрупинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Херсонській області - задовольнити.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2014 року - скасувати та прийняти нову, якою адміністративний позов Цюрупинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Херсонській області - задовольнити.

Визнати неправомірними дії головного державного виконавця ВДВС Цюрупинського РУЮ Брязкало Л.О. в частині відмови у відкритті виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа, виданого Цюрупинським районним судом Херсонської області 01.10.2013 року по справі №664/2430/13-к про стягнення з ОСОБА_2 в дохід держави судових витрат за проведення експертизи в сумі 244,72 грн. у зв'язку з невідповідністю виконавчого документу вимогам п.3 ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» щодо відсутності в останньому відомостей про місце проживання чи перебування боржника та ідентифікаційного номеру.

Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця ВДВС Цюрупинського РУЮ Брязкало Л.О. від 17.03.2014 року про відмову у відкритті виконавчого провадження про примусове виконання виконавчого листа Цюрупинського районного суду Херсонської області від 01.10.2013 року по справі №644/2430/13-к про стягнення з ОСОБА_2 в дохід держави судових витрат за проведення експертизи в сумі 244,72 грн.

Зобов'язати Відділу державної виконавчої служби Цюрупинського районного управління юстиції Херсонської області відкрити виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа, виданого Цюрупинським районним судом Херсонської області 01.10.2013 року по кримінальній справі №644/2430/13-к про стягнення з ОСОБА_2 в дохід держави судових витрат в сумі 244,72 грн. за проведення експертизи.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: Ю.В. Осіпов

Судді: О.С. Золотніков

В.О. Скрипченко