Справа № 819/2544/14-а
Суддя: Голяшкін О.В.
Дата ухвалення: 2015-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2015 року м.Київ К/800/21670/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючий суддя Голяшкін О.В. (доповідач),

судді Заяць В.С.,

Єрьомін А.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Тернопільської єпархії Української Православної Церкви на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 12 січня 2015 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2015 року у справі за позовом Тернопільської єпархії Української православної Церкви до Тернопільської обласної державної адміністрації, треті особи - Департамент культури, релігій та національностей Тернопільської обласної державної адміністрації, Бутинська сільська рада Збаразького району Тернопільської області, Релігійна громада «Парафія святого Архистратига Михаїла» села Бутин Збаразького району Тернопільської області, про скасування розпорядження голови Тернопільської обласної державної адміністрації від 25 вересня 2014 року №399-од, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2014 року Тернопільська єпархія Української православної церкви звернулася з адміністративним позовом до Тернопільської обласної державної адміністрації, треті особи - Департамент культури, релігій та національностей Тернопільської обласної державної адміністрації, Бутинська сільська рада Збаразького району Тернопільської області, Релігійна громада «Парафія святого Архистратига Михаїла» села Бутин Збаразького району Тернопільської області, в якому просила визнати протиправним та скасувати розпорядження від 25 вересня 2014 року № 399-од «Про статут релігійної громади Української православної церкви Київського патріархату (далі - УПЦ КП) села Бутин Збаразького району у новій редакції».

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 12 січня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2015 року, в задоволенні позову відмовлено.

При винесенні рішення суди виходили із відповідності оскаржуваного розпорядження вимогам Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації».

Не погоджуючись із вказаними рішеннями, Тернопільська єпархія Української православної церкви звернулася до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального права, просить судові рішення скасувати, позовну заяву задовольнити.

Тернопільська обласна державна адміністрація у поданих запереченнях просить у задоволенні касаційної скарги відмовити, судові рішення залишити без змін.

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, 28 лютого 2014 року релігійною громадою парафії святого Архистратига Михаїла села Бутин Збаразького району Тернопільської єпархії УПЦ проведені загальні збори, на яких вирішувалось питання про перехід релігійної громади святого Архистратига Михаїла села Бутин Збаразького району із УПЦ до УПЦ КП та прийняття статуту релігійної громади святого Архистратига Михаїла села Бутин Збаразького району Тернопільської єпархії УПЦ КП.

Відповідно до протоколу загальних зборів від 28 лютого 2014 року № 1 збори проведені за участю голови зборів та секретаря та за присутності 330 чоловік. На зборах прийнято статут релігійної громади святого Архистратига Михаїла села Бутин Збаразького району Тернопільської єпархії УПЦ КП.

28 лютого 2014 року мешканцями села Бутин Збаразького району ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 до Тернопільської обласної державної адміністрації подана заява про реєстрацію статуту (зміни до статуту) релігійної громади святого Архистратига Михаїла села Бутин Збаразького району УПЦ КП, прийнятий загальними зборами віруючих 28 лютого 2014 року.

15 липня 2014 року Бутинська сільська рада Збаразького району Тернопільської області, розглянувши лист Департаменту культури, релігій та національностей Тернопільської обласної державної адміністрації щодо надання висновку щодо реєстрації вказаного статуту, повідомила, що дане питання обговорено із членами виконавчого комітету та вирішено, що на даний час доцільно зареєструвати статут, так як більшість громадян села бажає змінити підлеглість.

Розпорядженням голови Тернопільської обласної державної адміністрації від 25 вересня 2014 року № 399-од «Про статут релігійної громади УПЦ КП села Бутин Збаразького району у новій редакції», за результатами розгляду документів, які були подані релігійною громадою, у зв'язку з переходом релігійної громади УПЦ області під юрисдикцію УПЦ КП, керуючись ст.ст.8, 12, 14 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації», зареєстровано статут релігійної громади «Парафія святого Архистратига Михаїла» села Бутин Збаразького району Тернопільської області Тернопільської єпархії УПЦ КП», зареєстрований рішенням виконавчого комітету Тернопільської обласної ради народних депутатів від 25 серпня 1991 року № 212, у редакції згідно з додатком.

Вважаючи вказане розпорядження відповідача протиправним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Як встановлено ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.35 Конституції України кожен має право на свободу світогляду і віросповідання. Це право включає свободу сповідувати будь-яку релігію або не сповідувати ніякої, безперешкодно відправляти одноособово чи колективно релігійні культи і ритуальні обряди, вести релігійну діяльність.

Згідно ст.12 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації» статут (положення) релігійної організації, який відповідно до цивільного законодавства визначає її правоздатність, підлягає реєстрації у порядку, встановленому статтею 14 цього Закону. Статут (положення) релігійної організації приймається на загальних зборах віруючих громадян або на релігійних з'їздах, конференціях. Статут (положення) релігійної організації повинен містити відомості про: вид релігійної організації, її віросповідну приналежність і місцезнаходження; місце релігійної організації в організаційній структурі релігійного об'єднання; майновий стан релігійної організації; права релігійної організації на заснування підприємств, засобів масової інформації, інших релігійних організацій, створення навчальних закладів; порядок внесення змін і доповнень до статуту (положення) релігійної організації; порядок вирішення майнових та інших питань у разі припинення діяльності релігійної організації. Статут (положення) може містити й інші відомості, пов'язані з особливостями діяльності даної релігійної організації. Статут (положення) релігійної організації не повинен суперечити чинному законодавству. Документи, які визначають віросповідну діяльність, вирішують інші внутрішні питання релігійної організації, не підлягають реєстрації в державних органах.

Відповідно до ст.14 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації» для одержання релігійною громадою правоздатності юридичної особи громадяни в кількості не менше десяти чоловік, які утворили її і досягли 18-річного віку, подають заяву та статут (положення) на реєстрацію до обласної, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, а в Автономній Республіці Крим - до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Орган, який здійснює реєстрацію, в місячний термін розглядає заяву, статут (положення) релігійної організації, приймає відповідне рішення і не пізніш як у десятиденний термін письмово повідомляє про нього заявникам. У необхідних випадках орган, який здійснює реєстрацію статутів (положень) релігійних організацій, може зажадати висновок місцевої державної адміністрації, виконавчого органу сільської, селищної, міської ради, а також спеціалістів. У цьому разі рішення про реєстрацію статутів (положень) релігійних організацій приймається у тримісячний термін.

Як встановлено ч.6 ст.14 Закону, зміни і доповнення статутів (положень) релігійних організацій підлягають реєстрації в тому ж порядку і в ті ж терміни, що і реєстрація статутів (положень).

Згідно ст.15 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації» у реєстрації статуту (положення) релігійної організації може бути відмовлено, якщо її статут (положення) або діяльність суперечать чинному законодавству. Рішення про відмову в реєстрації статуту (положення) релігійної організації із зазначенням підстав відмови повідомляється заявникам письмово в десятиденний термін. Це рішення може бути оскаржено в суд у порядку, передбаченому цивільним процесуальним законодавством України.

З урахуванням вищенаведених обставин та положень закону, враховуючи подання Тернопільській обласній державній адміністрації усіх необхідних документів, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що оскаржуване розпорядження прийняте відповідачем з дотриманням процедури та законодавства, яке регулює порядок прийняття та реєстрації статуту релігійної громади; відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України.

Посилання позивача на статут релігійної громади «Парафія святого Архистратига Михаїла села Бутин Тернопільської єпархії Української Православної церкви» від 25 серпня 1991 року, колегія суддів вважає безпідставним, оскільки 12 вересня 2011 року вказаний статут розпорядженням голови обласної державної адміністрації від 12 вересня 2011 року « 717 «Про статути релігійних громад УПЦ сіл Бутин та Кинахівці Збарського району у новій редакції» перереєстрований у новій редакції. Таким чином, на час проведення загальних зборів релігійної громади 28 лютого 2014 року діяв статуту від 12 вересня 2011 року, відповідно до п.12 якого парафіяльні збори можуть скликатися членами релігійної громади, настоятелем, парафіяльною радою, а п.37.Статуту передбачено, що зміни та доповнення до нього реєструються в тому ж порядку, що і Статут.

Відповідно до ч.1 ст.220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Доводи касаційної скарги встановлених обставин справи та висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч.3 ст.220-1 КАС України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст.220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Тернопільської єпархії Української Православної Церкви відхилити.

Постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 12 січня 2015 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, передбачених ст.ст.237 - 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді