Справа № 2а-5636/10/1370
Суддя: Карась О.В.
Дата ухвалення: 2015-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2015 року м. Київ К/9991/35218/12

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Карася О.В. (головуючого), Олендера І.Я., Рибченка А.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Галицькому районі м. Львова Львівської області Державної податкової служби на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 07.02.2011 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 08.05.2012 по справі № 2а-5636/10/1370

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Єврофрукт"

до Державної податкової інспекції у Галицькому районі м. Львова

про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство звернулось до суду з позовом до державної податкової інспекції про визнання нечинним та скасуванння акту від 12.05.2010 № 109 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість (далі - ПДВ).

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач послався на те, що зазначене рішення прийнято податковим органом у порушення норм чинного законодавства.

Постановою Львівськогоо окружного адміністративного суду від 07.02.2011, залишеною без змін ухвалою Львівського адміністративного суду від 08.05.2012, позовні вимоги Товариства задоволено, визнано протиправним та скасовано акт від 12.05.2010 № 109 про анулювання реєстрації платника ПДВ Товариства.

Рішення судів вмотивовано відсутністю підстав, з якими пп. "в" п. 9.8 ст. 9 Закону України "Про податок на додану вартість" пов'язує можливість анулювання реєстрації особи як платника ПДВ.

Не погодившись із судовими рішеннями, Державна податкова інспекція подала касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить зазначені судові рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

На обґрунтування касаційних вимог скаржник зазначає про заниження (недекларування) позивачем податкових зобов'язань з ПДВ на загальну суму 559,24 тис.грн, що було встановлено за допомогою системи автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України, що, на думку контролюючого органу, є підставою для анулювання реєстрації особи як платника ПДВ відповідно до "в" п. 9.8 ст. 9 Закону України "Про податок на додану вартість".

Перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що за оспорюваним актом реєстрацію Товариства як платника ПДВ було анульовано з посиланням на пп. "в" п. 9.8 ст. 9 Закону України "Про податок на додану вартість".

Згідно з пп. "в" п. 9.8 ст. 9 Закону України від 03.04.1997 №168/97-ВР "Про податок на додану вартість" (втратив чинність з 01.01.2011) реєстрація діє до дати її анулювання, яка відбувається у випадках, якщо особа, зареєстрована як платник податку, реєструється як платник єдиного податку або стає суб'єктом інших спрощених систем оподаткування, які визначають особливий порядок нарахування чи сплати податку на додану вартість, відмінний від тих, що встановлені цим Законом, чи звільняють таку особу від сплати цього податку за рішенням суду або з будь-яких інших причин.

Анулювання реєстрації на зазначених підставах здійснюється за ініціативою відповідного податкового органу (п. 25.2 Положення про реєстрацію платників ПДВ, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 01.03.2000 № 79).

За змістом п. 25.2.1 наведеного Положення органи державної податкової служби здійснюють постійний моніторинг платників ПДВ, які включені до Реєстру, та приймають рішення про анулювання реєстрації у разі існування підстав, визначених у пп. "б" - "ґ" цього Положення. Такі рішення можуть бути прийняті за наявності відповідних підтвердних документів (відомостей).

Проте, всупереч вимогам ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України податковим органом не доведено існування будь-якого з фактів перелічених у п. 9.8 ст. 9 Закону України "Про податок на додану вартість".

Доводи касаційної скарги не спростовують висновку судів про відсутністю підстав, з якими пп. "в" п. 9.8 ст. 9 Закону України від 03.04.1997 №168/97-ВР "Про податок на додану вартість" пов'язує можливість анулювання реєстрації особи як платника ПДВ.

Твердження податкової інспекції про те, що позивачем занижено (незадекларовано) податкові зобов'язання з ПДВ є підставою для аналювання реєстрації платника податку не можуть бути взяті до уваги, оскільки заниження податкових зобов'язань з ПДВ чи їх недекларування є підставою для донарахування платникові податкових зобов'язань з цього податку, застосування до платника фінансових санкцій, тощо, однак не має наслідком анулювання свідоцтва про реєстрацію платником ПДВ.

Крім того, судами встановлено, що згідно актів планових виїзних документальних перевірок Товариства від 07.10.2008 та від 17.08.2010 контролюючим органом не було встановлено фактів недекларування позивачем податкового зобов'язання з ПДВ на загальну суму 559,24 тис. грн.

Не можна визнати слушними і посилання скаржника на розпорядження Кабінету Міністрів України від 09.09.2009 №1120-р "Деякі питання адміністрування податку на додану вартість" (яке на момент складення акту від 12.05.2010 № 109 про анулювання реєстрації платника ПДВ було чинним), оскільки підзаконний акт Кабінету Міністрів України не може змінювати елементи правового механізму регулювання податку на додану вартість, встановлені Законом України "Про податок на додану вартість".

З огляду на вищевикладене, суд касаційної інстанції відхиляє доводи Державної податкової інспекції, викладені у касаційній скарзі, і не вбачає підстав для скасування законних і обґрунтованих судових рішень першої та апеляційної інстанцій.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 210 - 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Галицькому районі м. Львова Львівської області Державної податкової служби відхилити.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 07.02.2011 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 08.05.2012 по справі № 2а-5636/10/1370 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і оскарженню не підлягає, крім як з підстав, у строк та в порядку, визначеними ст. ст. 237-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий О.В. Карась

Судді І.Я. Олендер

А.О. Рибченко