Справа № 2а/1770/3273/12
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2015-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2015 року м. Київ К/800/18963/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Калашнікової О.В.
Горбатюк С.А.
Леонтович К.Г.

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Державної фінансової інспекції в Рівненській області на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2014 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 01 квітня 2015 року у справі за позовом Державної фінансової інспекції в Рівненській області до Приватного акціонерного товариства "Рівнеліфт", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Кузнецовське міське комунальне підприємство, про стягнення коштів,-
ВСТАНОВИЛА:
Державна фінансова інспекція в Рівненській області звернулася в суд з позовом до Приватного акціонерного товариства "Рівнеліфт", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Кузнецовське міське комунальне підприємство, в якому просила стягнути кошти в сумі 27 945,99 грн. до державного бюджету.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2014 року, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 01 квітня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із оскаржуваним судовим рішенням, Державна фінансова інспекція Рівненській області звернулась до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуальною права, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, що в період з 23.03.2012 року по 11.05.2012 року посадовими особами ДФІ в Рівненській області, відповідно до п. 1.1.4.2 Плану роботи ДФІ в Рівненській області на І квартал 2012 року на підставі направлення №259 від 25.03.2012 року проведено ревізію фінансово-господарської діяльності Кузнецовського МКП за період з 01.01.2010 року по 30.04.2012 року, за результатами якої складено акт №17-06-06/28 від 11.05.2012 року.

23.05.2012 року Кузнецовське МКП подало до ДФІ у Рівненській області заперечення на акт №824, які висновками позивача від 15.06.2012 року не були прийняті.

У зв'язку з цим 19.06.2012 року ДФІ у Рівненській області прийнято вимогу №17-06-06/4268 про усунення виявлених ревізією фінансових порушень, п.6 якої зобов'язано Кузнецовське МКП відобразити в обліку дебіторську заборгованість на суму завищеної вартості виконаних ремонтних робіт - 27945,99 грн., провести претензійно-позовну роботу з контрагентом (підрядником) щодо відшкодування коштів, в іншому випадку стягнути з осіб, винних у проведенні зайвих виплат на суму 27945,99 грн., шкоду у порядку, встановленому ст.ст.13-136 Кодексу законів про працю України.

Листом №1127 від 17.07.2012 року Кузнецовське МКП повідомило позивача, що не може виконати п.6 вимоги від 19.06.2012 року, оскільки кошториси на проведення капітального ремонту ліфтів складені на основі експертних висновків, які є одночасно дефектними актами на виконання робіт, та пройшли державну експертизу в ДП "Укрдержбудекспертиза" з наданням відповідних висновків. Приймання виконаних робіт проводилося уповноваженою особою з технічного нагляду за експлуатацією ліфтів Держгірпромнагляду з внесенням відповідних записів до паспортів на ліфти. Щодо зворотніх сум, які не включені до кошторисних розрахунків, то демонтоване обладнання ліфтів, яке відпрацювало більше 25 років, не придатне для подальшого використання в ліфтовому господарстві, є специфічним і не може бути застосоване для іншого використання. Щодо включення додаткових обсягів робіт по заміні обладнання та запасних частин, не передбачених висновками експерта, то їх доцільність визначалася під час проведення робіт після детального огляду демонтованих та розібраних запасних частин і обладнання, які неможливо було виявити експертом під час зовнішнього огляду з врахуванням гарантійного забезпечення безпечної експлуатації ліфтів.

В квітні-травні 2011 року між Кузнецовським МКП та ПАТ "Рівнеліфт" були укладені договори №24/69 №23/71, №25/70 від 15.04.2011 року, №27/72 від 18.04.2011 року, №76 від 20.04.2011 року, №77 від 20.04.2011 року, №95 від 17.05.2011 року, №96 від 17.05.2011 року на виконання робіт з капітального ремонту ліфтів і пусконалогоджувальних робіт в житлових будинках (том 1 а.с.190-191, 209-210, том 2 а.с.17, 82, 101,116, 141,142).

Зведені кошторисні розрахунки вартості будівництва, локальні кошториси, розрахунки загальновиробничих витрат, підсумкові відомості ресурсів, відомості виявлених дефектів, пошкоджень і відмов, дефектні акти, акти списання, акти приймання виконаних робіт, експертні висновки, затверджені ДП "Рівненський експертно-технічний центр Держгірпромнагляду України" (том 1 а.с.192-250, том 2 а.с.1-167, 211-250, том 3 а.с.1-242) свідчать про виконання ПАТ "Рівнеліфт" робіт з капітального ремонту ліфтів і пусконалогоджувальних робіт в житлових будинках на умовах, визначених у вказаних договорах. Обґрунтуванням об'ємів робіт на капітальний ремонт ліфтів відповідно до умов п.1.1 договорів підряду є кошториси, складені на підставі експертних висновків, та дефектні акти.

Роботи з капітального ремонту ліфтів проводилися на підставі експертних висновків ДП "Рівненський експертно-технічний центр Держгірпромнагляду України".

Судами встановлено, що при підготовці ліфтів до проведення капітального ремонту, під час розбирання окремих вузлів ліфтів були виявлені додаткові дефекти, що не могли бути виявленими під час проведення експертизи. При цьому, ПАТ "Рівнеліфт" було попереджено замовника робіт (Кузнецовське МКП) про необхідність проведення додаткових робіт, не передбачених експертним висновком, без проведення яких відповідач не міг забезпечити якість та придатність результатів капітального ремонту. У зв'язку з цим ПАТ "Рівнеліфт" було складено відповідні дефектні акти, які були затверджені замовником - Кузнецовським МКП, тобто замовник дав згоду на проведення додаткових робіт, що не були передбачені експертними висновками, сторонами договору підряду було погоджено проведення додаткових робіт, що підтверджується затвердженим кошторисом.

Посадовими особами ДФІ у Рівненській області при визначенні вартості такелажних робіт неправильно застосовано норми ВБН Д.2.8.-204.02-2004.

Так, актом ревізії від 11.05.2012 року зафіксовано, що "в розрахунок вартості ремонту безпідставно включено завищена кількість такелажних робіт по переміщенню обладнання вагою до 100 кг, згідно п.2.4 Загальних положень ВБН Д.2.8.- 104.02-2004 "Ресурсні елементні кошторисні норми на ремонт пасажирських та вантажних ліфтів" в склад робіт враховано переміщення запасних частин з приоб'єктного складу до місця встановлення, згідно п.2.17 "Загальних положень" ВБН Д.2.8.-204.02-2004 до обладнання відносяться лебідка в зібраному стані, станція управління та кабіна ліфта в зібраному стані".

Відповідачем було включено до розрахунку вартості ремонту такелажні роботи з переміщення обладнання у відповідності до п.2.4 та п.2.14 ВБН Д.2.8.-204.02-2004 "Ресурсні елементні кошторисні норми на ремонт пасажирських та вантажних ліфтів".

В п.2.5 вказаних ВБН вказано, що нормами не враховано вивезення з місця складування демонтованих металоконструкцій, вузлів, металобрухту та будівельного сміття. Їх вага приймається усереднено, вона уточнюється при взаєморозрахунках за обсяги виконаних робіт.

Витрати ресурсів на транспортування з місця складування застосовуються у відповідності до п.2.14 ВБН Д.2.8.-204.02-2004, в якому зазначено, "що витрати ресурсів на роботи з демонтажу (розбирання) окремих вузлів та деталей за відсутності необхідних норм у РЕКНрЛ можуть визначатися за нормами відповідних розділів ВБН на виконання зазначених робіт без урахування норм витрат матеріалів і конструкцій, врахованих нормами, із застосуванням…коефіцієнтів".

Судами також встановлено, що з метою встановлення наявності або відсутності завищення відповідачем вартості капітального ремонту ліфтів та пусконалагоджувальних робіт ухвалою суду від 12.09.2013 року було призначено судово-економічну експертизу.

У висновку експерта №8348 від 27.06.2014 року зазначено, що "висновки ревізії, викладені в акті ревізії фінансово-господарської діяльності Кузнецовського МКП за 2010-2011 роки, завершений звітний період 2012 року, від 11.05.2012 року №17-06-06/28 в частині, що стосується завищення обсягу і вартості виконаних робіт з капітального ремонту ліфтів та пусконалагоджувальних робіт на загальну суму 27945,99 грн., у тому числі зворотні суми: 20510,42, документально не підтверджуються".

З цього приводу колегія суддів Вищого адміністративного суду України зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 2 Закону України "Про Основні засади здійснення державного фінансового контролю в України" головним завданням органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов'язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб'єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням законодавства на всіх стадіях бюджетного процесу щодо державного і місцевих бюджетів, дотриманням законодавства про державні закупівлі, діяльністю суб'єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за рішенням суду, винесеним на підставі подання прокурора або слідчого для забезпечення розслідування кримінальної справи.

Згідно до п. 7 ст. 10 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні", органу державного фінансового контролю надається право пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Відповідно до ч.2 ст.15 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов'язковими для виконання службовими особами об'єктів, що контролюються.

Вирішуючи спір про зобов'язання вчинити дії, направлені на виконання вимоги державної фінансової інспекції, колегія судді Вищого адміністративного суду України звертає увагу на позицію Верховного суду України, висловленого у Постанові №21-120а-15 від 21.04.2015, відповідно до якої органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень. Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства, і у цій частині вона є обов'язковою до виконання.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України та зазначити про їх наявність у вимозі, а також звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Виходячи з наведеного, у органу державного фінансового контролю наявне право заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, позивачем пред'явлена вимога, яка вказує на виявлені збитки, їхній розмір та необхідність їх стягнення.

Оскільки збитки стягуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність їх обчислення та можливість повернення майна перевіряє суд, який розглядає такий позов.

Аналізуючи вищезазначені норми, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку про неможливість стягнення збитків, завданих внаслідок порушення підконтрольною установою норм фінансового законодавства, у примусовому порядку шляхом заявлення позову про зобов'язання вчинити дії, а тому у суди попередніх інстанцій дійшли вірних висновків про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно зі статтею 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 220, 222, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства країни, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скарги Державної фінансової інспекції в Рівненській області - залишити без задоволення.

Постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2014 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 01 квітня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через 5 днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав передбачених ст.ст.237-239 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: