Справа № 820/4719/15
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2015-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2015 р. Справа № 820/4719/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Макаренко Я.М.

Суддів: Шевцової Н.В. , Мінаєвої О.М.

за участю секретаря судового засідання Шалаєвої І.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 25.05.2015р. по справі № 820/4719/15

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області

про визнання протиправною бездіяльності, рішення та його скасування, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 (далі - позивач), звернувся до суду з позовом до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області (далі - відповідач), в якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області у нездійсненні обміну його посвідки на постійне проживання в Україні у зв'язку із досягненням 45-річного віку;

- визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області про відмову йому в обміні посвідки на постійне проживання в Україні, яке прийнято за результатами розгляду його заяви від 27.06.14 р. про обмін посвідки на постійне проживання в Україні у зв'язку із досягненням 45-річного віку;

- зобов'язати Головне управління Державної міграційної служби України в Харківській області здійснити обмін його посвідки на постійне проживання в Україні у зв'язку із досягненням 45-річного віку.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 25.05.2015р. зазначений позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області від 21.01.2015 р. № 4/1066 про відмову у обміні тимчасової посвідки на постійне проживання в Україні ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, серії НОМЕР_1, виданої 07.03.2000 р., у зв'язку із досягненням 45-річного віку.

Зобов'язано Головне управління Державної міграційної служби України в Харківській області вчинити дії по обміну тимчасової посвідки на постійне проживання в Україні серії НОМЕР_1, виданої 07.03.2000 р., громадянину Вєтнаму ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку з досягненням 45 річного віку.

Відповідач, Головне управління Державної міграційної служби України в Харківській області, не погодився з постановою суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу. Свою незгоду з постановою суду обґрунтовує тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, а саме: ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», п.п. 15, 16 Порядку оформлення, виготовлення і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.03.2012р. № 251, п. 4.5 розділу ІV Тимчасового порядку розгляду заяв для оформлення посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання, затвердженого наказом МВС України від 15.07.2013р. № 681, ст.ст. 9, 71, 86, 159 Кодексу адміністративного судочинства України. Просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 25.05.2015 р. та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Виходячи з приписів ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин Соціалістичної республіки В'єтнам, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням УГІРФО ГУМВС України в Харківський області, на підставі Закону України "Про міграцію" позивачеві був наданий дозвіл на імміграцію в Україну та він був документований тимчасовою посвідкою на постійне проживання в Україні серії НОМЕР_1, виданої 07.03.2000 р., терміном дії безстроково, в якій відображене було місце його реєстрації.

27.06.2014 р. позивач звернувся з письмовою заявою до ГУ ДМС України в Харківський області, в якій на підставі постанови Кабінету міністрів України №251 від 28.03.2012 року "Про затвердження Порядку оформлення, виготовлення і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання і технічного опису їх бланків", просив здійснити обмін бланку посвідки на постійне проживання в Україні, у зв'язку з досягненням ним 45 річного віку, але відповідач обмін бланку посвідки на постійне проживання в Україні ОСОБА_1 не здійснив, надавши письмову відповідь від 21.01.2015 р. № 4/1066, в якій послався на неможливість вирішити питання по суті у зв'язку з тим, що позивачем не наданий оригінал його паспортного документа.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем безпідставно відмовлено позивачу в обміні тимчасового посвідчення на постійне проживання в Україні.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, зважаючи на таке.

Механізм оформлення, виготовлення і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання (далі - посвідки) іноземцям та особам без громадянства, які іммігрували в Україну на постійне проживання або прибули в Україну на тимчасове проживання передбачено Порядком оформлення, виготовлення і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 28 березня 2012 р. № 251(далі - Порядок).

Згідно п. 9 зазначеного Порядку строк дії посвідки на постійне проживання не обмежується. Посвідка на постійне проживання підлягає обміну в разі досягнення особою 25 - і 45 - річного віку.

Пунктом 16 Порядку визначено, що для обміну посвідки на постійне проживання в разі досягнення іноземцем та особою без громадянства 25- і 45-річного віку подаються документи, зазначені у підпунктах 1-4 і 6 пункту 15 цього Порядку.

Положеннями п. 15 Порядку визначено вичерпний перелік документів, що подаються для обміну посвідки: заява, зразок якої встановлюється МВС; паспортний документ іноземця або документ, що посвідчує особу без громадянства (після пред'явлення повертається), та його копія; посвідка, що підлягає обміну; квитанція про сплату державного мита або документ, який підтверджує наявність пільг щодо його сплати; документи, що підтверджують обставини, на підставі яких посвідка підлягає обміну (документи, видані компетентними органами іноземних держав, підлягають легалізації в установленому порядку, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України); дві фотокартки іноземця та особи без громадянства розміром 3,5 х 4,5 сантиметра (на матовому папері).

Таким чином, одним із обов'язкових документів, які подаються на обмін посвідки є паспорт іноземця, який подається для того, щоб працівник ДМС мав можливість встановити особу, яка звернулась із відповідною заявою. Після чого паспорт повертається іноземцеві, а в матеріалах поданих документів залишається його копія

З матеріалів справи встановлено, що позивач до заяви про обмін посвідки на постійне проживання в Україні у зв'язку з досягненням 45-річного віку не надав оригіналу свого паспорта, у зв'язку з чим у відповідача була відсутня можливість фактичного розгляду заяви про обмін посвідки іноземця, особа якого не була встановлена.

Отже, позивачем при наданні документів для обміну посвідки не було дотримано п. 15 вказаного Порядку. У зв'язку із цим відповідачем було прийнято рішення про відмову в обміні посвідки.

Згідно ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» паспортний документ іноземця - документ, виданий уповноваженим органом іноземної держави або статутною організацією ООН, що підтверджує громадянство іноземця, посвідчує особу іноземця або особу без громадянства, надає право на в'їзд або виїзд з держави і визнається Україною.

Пунктом 4.5 Розділу IV Тимчасового порядку розгляду заяв для оформлення посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання, затвердженого наказом МВС України від 15.07.2013 р. № 681, прийнятого відповідно до пункту 2 Порядку № 251, передбачено, що працівник територіального органу чи підрозділу ДМС України при надходженні заяви про обмін посвідки перевіряє: наявність підстав для обміну посвідки; звіряє відомості про іноземців чи осіб без громадянства, указані в їхніх паспортних документах, з даними, що містяться в цих заявах, перевіряє відсутність підстав для прийняття рішення про відмову у видачі посвідки, передбачених пунктом 17 Порядку.

Приписами п. 17 Порядку № 251 визначено підстави прийняття рішення про відмову у видачі посвідки іноземцеві та особі без громадянства. Так, рішення про відмову приймається в разі: необхідності забезпечення національної безпеки або охорони громадського порядку; необхідності охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, що проживають в Україні; коли паспортний документ іноземця або документ, що посвідчує особу без громадянства, підроблений, зіпсований або не відповідає встановленому зразку чи належить іншій особі; подання завідомо неправдивих відомостей або підроблених документів; коли виявлено факти невиконання ними рішення суду або органів державної влади, уповноважених накладати адміністративні стягнення, або вони мають інші майнові зобов'язання перед державою, фізичними або юридичними особами, включаючи ті, що пов'язані з попереднім видворенням за межі України, у тому числі після закінчення строку заборони подальшого в'їзду в Україну (для осіб, що отримують посвідку на тимчасове проживання); інших випадках, передбачених законами.

Колегія суддів зазначає, що через ненадання позивачем до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області жодного документа, в тому числі й паспорта, щодо підтвердження свого громадянства та посвідчення особи, відповідач при обміні бланку посвідки на постійне проживання в Україні позивачу був позбавлений можливості встановити особу позивача, звірити відомості про позивача, що вказані в паспорті, з даними, що містяться в заяві, що і стало підставою для відмови у видачі посвідки.

Колегія суддів вважає таку відмову обґрунтованою, оскільки до підстав відмови у видачі посвідки, у відповідності до вимог п. 17 Порядку, відносяться й інші випадки, передбачені законом, до яких слід віднести і ненадання особою паспортного документу, обов'язковість подання якого встановлена п. 15 вказаного Порядку.

Таким чином, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем безпідставно відмовлено позивачу в обміні посвідки на постійне проживання в Україні.

Враховуючи викладене, перевіривши оскаржувані дії Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області щодо відмови ОСОБА_1 у обміні посвідки на постійне проживання в Україні на відповідність їх вимогам ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів дійшла висновку що вони вчинені обґрунтовано, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами України, у зв'язку з чим підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Отже, переглянувши постанову суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана постанова через порушення норм матеріального права підлягає скасуванню з винесенням нової постанови про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п. 4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області задовольнити.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 25.05.2015р. по справі № 820/4719/15 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області про визнання протиправною бездіяльності, рішення та його скасування, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Макаренко Я.М.
Судді(підпис) (підпис) Шевцова Н.В. Мінаєва О.М.
Повний текст постанови виготовлений 06.10.2015 р.