Справа № 813/3044/15
Суддя: Кравців Олег Романович
Дата ухвалення: 2015-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2015 року Справа № 813/3044/15

14 год. 40 хв.

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючий суддя Кравців О.Р.,

секретар судового засідання Небесна М.В.,

від позивача ОСОБА_1,

від відповідача Євфімішин П.В.,

від третьої особи не прибув,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 про визнання протиправними реєстраційних дій, зобов'язання вчинити дії Приватного нотаріуса Трускавецького міського нотаріального округу Скрипченко Анжелу Дмитрівну, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробничий комбінат «Курорт-Сервіс».

Суть спору.

До Львівського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_3 (далі - позивач) з адміністративним позовом до Приватного нотаріуса Трускавецького міського нотаріального округу Скрипченко Анжели Дмитрівни (далі - відповідач, нотаріус), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробничий комбінат «Курорт-Сервіс» (далі - ТОВ "Курорт-Сервіс"), в якому, з врахуванням доповнення до позовної заяви /а.с.44-45/ та усних уточнень, просить:

- визнати протиправними реєстраційні дії відповідача про скасування заборони на 11/50 ідеальних частин цегляної будівлі АДРЕСА_1, вчинені 03.06.2015 року за номером запису про обтяження 9818687 та номером 9818892;

- зобов'язати відповідача провести всі необхідні дії передбачені законом та скасувати реєстраційні дії щодо зняття заборони на 11/50 ідеальних частин цегляної будівлі АДРЕСА_1 вчинені 03.06.2015 року за номером запису про обтяження 9818687 та номером 9818892.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач, всупереч ухвалі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18.03.2015 року про зупинення виконання рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 02.09.2011 року у справі № 2-87/11 до закінчення касаційного провадження у справі, вчинено реєстраційні дії щодо скасування обтяження - заборони на нерухоме майно (предмет іпотеки). Оскільки, на переконання позивача, нотаріус мала бути ознайомлена з ухвалою про зупинення виконання рішення суду, слід визнати протиправними реєстраційні дії нотаріуса щодо зняття обтяження - заборони на нерухоме майно та зобов'язати нотаріуса у встановленому законом порядку скасувати такі дії.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив повністю з підстав викладених у письмових запереченнях /а.с.82-83/. Вважає, що нотаріус вчинила всі дії відповідно до закону, вказана вище ухвала Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ не є підставою для зняття заборони на нерухоме майно. Просив у задоволенні позову відмовити.

Третя особа, ТОВ "Курорт-Сервіс" уповноваженого представника в судове засідання не направило, про дату, час та місце розгляду справи повідомлене належним чином, клопотань про відкладення судового засідання чи іншого змісту не подавало.

Суд заслухав пояснення представників сторін, з'ясував обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та заперечення та ті, які мають інше значення для вирішення справи, повно, всебічно та об'єктивно дослідив докази у справі, та -

в с т а н о в и в :

Приватним нотаріусом Трускавецького міського нотаріального округу Скрипченко А.Д. 03.06.2015 року внесено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо об'єкта нерухомого майна, а саме: скасовано обтяження (вид обтяження: заборона на нерухоме майно) на 11/50 ідеальних частин цегляної будівлі АДРЕСА_1, вчинені 03.06.2015 року за номерами записів про обтяження 9818687 та номером 9818892 /а.с.52-53/.

Вважаючи, що дані реєстраційні дії вчинені нотаріусом порушують його права як іпотекодержателя, позивач звернувся за їх захистом до суду.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів згідно з ч. 2 цієї ж статті можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Юрисдикція адміністративних судів, відповідно до ч. 1 ст. 17 КАС України, поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Закріплений у ч. 1 ст. 11 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Предметом доказування відповідно до ч. 1 ст. 138 КАС України є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи (причини пропущення строку для звернення до суду тощо) та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

Судом з матеріалів справи встановлено, що 04.02.2004 року між ОСОБА_5 (іпотекодавець) та ОСОБА_3 (іпотекодержатель) укладено Договір іпотеки, предметом якого є 11/50 ідеальних частин нежитлового приміщення, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Договір посвідчено приватним нотаріусом Скрипченко А.Д. /а.с.17-21/.

09.02.2004 року державним реєстратором Топорович Л.М. на підставі повідомлення виданого приватним нотаріусом Скрипченко А.Д. зареєстровано обтяження на відповідне майно, за записом № 9818687 /а.с.52/.

Рішенням Трускавецького міського суду Львівської області від 02.09.2011 року у справі № 2-87/11, з поміж іншого, визнано недійсним договір іпотеки 11/50 ідеальних частин цегляної будівлі АДРЕСА_1 укладений 04.02.2004 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_3, посвідчений Скрипченко А.Д., приватним нотаріусом Трускавецького міського нотаріального округу, реєстровий № 340 /а.с.8-15/.

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 07.02.2014 року у справі № 457/2-87/11 рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 02.09.2011 року в частині позовних вимог про визнання недійсним договору іпотеки 11/50 ідеальних частин цегляної будівлі № 21 по вул. Воробкевича, в м. Трускавець Львівської області, укладеного 04.02.2004 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_3, посвідченого Скрипченко А.Д., приватним нотаріусом Трускавецького міського нотаріального округу, реєстровий № 340, скасоване та ухвалене у цій частині нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено /а.с.88-92/.

Однак, ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.12.2014 року, зокрема, рішення Апеляційного суду Львівської області від 07.02.2014 року в частині відмови у задоволенні первісного позову товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничий комбінат "Курорт-Сервіс" про визнання недійсним договору іпотеки, укладеного 04.02.2004 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_3, скасовано та залишено в силі рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 02.09.2011 року /а.с.93-98/.

Представник відповідача пояснив, що нотаріус знімаючи заборону за рішенням суду діяла у суворій відповідності до закону та виконувала свої посадові обов'язки, оскільки іпотека вважається припиненою з моменту визнання іпотечного договору недійсним.

З цього приводу суд враховує наступне.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про іпотеку» від 05.06.2003 р. № 898-IV однією з підстав припинення іпотеки є визнання іпотечного договору недійсним.

За правилами ст. 349 Цивільного процесуального кодексу України рішення і ухвала суду касаційної інстанції набирають законної сили з моменту їх оголошення. З моменту оголошення рішення або ухвали судом касаційної інстанції скасовані рішення та ухвали суду першої або апеляційної інстанції втрачають законну силу.

Відповідно до положень ст. 34 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 р. № 3425-ХІІ нотаріуси, серед іншого, накладають заборону щодо відчуження нерухомого майна (майнових прав на нерухоме майно), що підлягає державній реєстрації. На нотаріусів може бути покладено вчинення інших нотаріальних дій згідно із законом.

Згідно з підп. 5.1 п. 5 Глави 15 Розділу ІІ наказу Міністерства юстиції України 22.02.2015 року № 296/5 «Про затвердження порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» нотаріус знімає заборону за рішенням суду.

Таким чином, суд погоджується з позицією відповідача щодо зняття ним заборони на відчуження майна на виконання ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.12.2014 року та рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 02.09.2011 року.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Позивач надав суду ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18.03.2015 року (справа № 6-5729ск15), якою відкрито касаційне провадження; витребувано з Трускавецького міського суду Львівської області цивільну справу № 2-87/11; виконання рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 02.09.2011 року зупинено до закінчення касаційного провадження у справі /а.с.16/.

Суд зважає на такі покликання позивача, однак зауважує, що позивачем не надано суду жодних доказів обізнаності відповідача про ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18.03.2015 року (справа № 6-5729ск15) щодо зупинення виконання рішення суду, а тому суд не бере до уваги такі покликання.

Крім того, суд звертає увагу сторін на те, що рішення Трускавецького міського суду Львівської області в частині визнання недійсним договору іпотеки не є рішенням зобов'язального характеру, яким було б зобов'язано будь-кого до вчинення певних дій щодо виконання цього рішення, а тому зупинення виконання рішення у цій частині не забороняє приватному нотаріусу скасовувати обтяження щодо визначеного майна у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна. Слід також зауважити, що у цивільному спорі щодо нерухомого майна розташованого на вул. Воробкевича, 21 в м. Трускавець Львівської області приватний нотаріус Скрипченко А.Д. була не стороною, а третьою особою.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог, а тому у задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю.

Згідно з ст. 94 КАС України відшкодування судових витрат позивачеві, якому відмовлено у позові, не передбачено.

Керуючись ст.ст. 2, 7-14, 17-20, 50, 69-72, 86, 94, 136, 138, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

п о с т а н о в и в :

1. У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

2. Судові витрати покласти на позивача.

Постанова може бути оскаржена, згідно зі ст. 186 КАС України, протягом 10 днів з дня її проголошення чи отримання копії постанови, шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили, згідно зі ст. 254 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 06.10.2015 року.

Суддя Кравців О.Р.