Справа № 820/5564/15
Суддя: Шевцова Н.В.
Дата ухвалення: 2015-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2015 р.Справа № 820/5564/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Шевцової Н.В.

Суддів: Макаренко Я.М. , Мінаєвої О.М.

за участю секретаря судового засідання Шалаєвої І.Т.

представника позивача Білоголовської Л.А.

представника відповідача Климчук С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 25.06.2015р. по справі № 820/5564/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Компанія Едельвейс"

до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області

про скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Компанія Едельвейс" (далі за текстом - TOB «ТБ «Компанія Едельвейс») звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області (далі за текстом - ДПІ у Київському районі м. Харкова, відповідач), в якому просив суд:

- скасувати податкове повідомлення-рішення ДПІ у Київському районі м. Харкова ГУ Міндоходів в Харківській області від 13.03.2015 р. № про збільшення за платежем податок на додану вартість в сумі 224496,00 грн. та штрафних санкцій в сумі 56124,00 грн., застосованих за п.п. 198.2., 198.6 ст. 198, ст. 201.10 Податкового кодексу України;

- скасувати податкове повідомлення-рішення ДПІ у Київському районі м. Харкова ГУ Міндоходів в Харківській області від 13.03.2015 р. № про зменшення суми від'ємного значення суми податку на додану вартість в сумі 219586,00 грн., застосованих за п.п.198.2, 198.6 ст. 198, ст.201.10 Податкового кодексу України.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 25.06.2015 року адміністративний позов задоволено. Скасовано податкове повідомлення-рішення ДПІ у Київському районі м. Харкова ГУ Міндоходів в Харківській області від 13.03.2015 р. № про збільшення за платежем податок на додану вартість в сумі 224496,00 грн. та штрафних санкцій в сумі 56124,00 грн., застосованих за п.п. 198.2., 198.6 ст. 198, ст. 201.10 Податкового кодексу України. Скасовано податкове повідомлення-рішення ДПІ у Київському районі м. Харкова ГУ Міндоходів в Харківській області від 13.03.2015 р. № про зменшення суми від'ємного значення суми податку на додану вартість в сумі 219586,00 грн., застосованих за п.п.198.2., 198.6 ст. 198, ст.201.10 Податкового кодексу України.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом норм матеріального права, а саме: п.п. 198.1, 198.2., 198.6 ст. 198, ст.201.10 Податкового кодексу України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що контролюючим органом на підставі положень чинного податкового законодавства було проведену камеральну перевірку.

За результатами перевірки контролюючим органом було складено акт №523/20-31-15-01-10/37189332 від 19.02.2015 року "Про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій декларації з податку на додану вартість TOB «ТБ «Компанія Едельвейс», за грудень 2014 року". (т.1 а.с.12-18 ).

Згідно з висновком акту камеральної перевірки №523/20-31-15-01-10/37189332 від 19.02.2015 року, позивачем було занижено суми податкових зобов'язань, заявленої у податковій декларації за грудень 2014 року № від 20.01.2015 року. (т.1 а.с. 17-18).

На підставі висновків акту камеральної перевірки №523/20-31-15-01-10/37189332 від 19.02.2015 року відповідачем 13.03.2015 року було складено податкове повідомлення-рішення №, яким TOB «ТБ «Компанія Едельвейс» було збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 280620,00 грн., з них за основним платежем - 224496,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 56124,00 грн. та податкове повідомлення рішення № від 13.03.2015 року, яким позивачу було нараховано завищення суми від'ємного значення з податку на додану вартість у розмірі 219586,00 грн. (т.1 а.с. 31-32).

Позивач в досудовому порядку оскаржував рішення контролюючого органу, що підтверджується матеріалами справи.

Так, на адресу ДПІ у Київському районі м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області надійшли заперечення №02/03-1 від 02.03.2015 року до акту від 19.02.2015 № 523/20-31-15-01-10/37189332 про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість TOB «ТБ «Компанія Едельвейс», за грудень 2014 року". (т.1 а.с. 20-24).

Листом - відповіддю №2974/20-31-15-01-19 від 10.03.2015 року про розгляд заперечення №02/03-1 від 02.03.2015 року висновок акту камеральної перевірки №523/20-31-15-01-10/37189332 від 19.02.2015 залишено без змін. (т.1 а.с.25-30).

Позивачем на адресу Головного Управління Міндоходів у Харківській області було надіслано скаргу (заяву) №26/03-2 від 26.03.2015 року на податкові повідомлення-рішення (рішення) ДПІ у Київському районі м. Харкова Харківської обласної ГУ Міндоходів у Харківській області від 13.03.2015 р. №№ ,. (т.1 а.с. 34-40).

Рішенням про результати розгляду скарги Головне Управління Міндоходів у Харківській області залишено заяву позивача без задоволення, а податкові повідомлення №№ , від 13.03.2015 р. - без змін.

Не погодившись з прийнятими контролюючим органом податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду із зазначеним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з безпідставності та необґрунтованості оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Колегія суддів погоджується з висновками суду з наступних підстав.

Відповідно до п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до ст. 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 193.1 ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: - придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; - придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

За змістом п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту є податкова накладна, яка видається платником податку, що здійснює операції з постачання товарів/послуг.

З матеріалів справи вбачається, що між TOB «ТБ «Компанія Едельвейс» та ТОВ "ПАСАДЕНА" було укладено договір поставки №Е111914МПП2, відповідно до якого постачальник (ТОВ "ПАСАДЕНА") зобов'язується поставити, а покупець (TOB «ТБ «Компанія Едельвейс») прийняти та оплатити товар, ціна, найменування, асортимент, кількість та якість якого затверджена специфікаціями, що підтверджується матеріалами справи (т.1 а.с.47-55).

На підтвердження реальності здійснення господарських операцій протягом перевіреного періоду з придбання соняшникової олії в кількості 312,08 т. на загальну суму 4421945,00 грн. за вищевказаним договором, позивачем надано до суду наступні первинні документи: видаткові накладні № РН-0000052 від 10.12.2014 р., № РН-0000046 від 13.12.2014 р., № РН-0000047 від 14.12.2014р., № РН-0000048 від 16.12.2014 р., № РН-0000049 від 17.12.2014 р., № РН-0000053 від 18.12.2014 р., № РН-0000054 від 18.12.2014 р., № РН-0000055 від 18.12.2014 р. (т.1 а.с. 56-67); платіжні доручення № 283 від 17.12.2014р., № 286 від 17.12.2014р., № 271 від 15.12.2014р., № 266 від 10.12.2014, № 320 від 30.12.2014р. (т.1 а.с. 64-68); товарно-транспортні накладні від 12.12.2014р., від 12.12.2014р., від 14.12.2014р., від 18.12.2014р., від 12.12.2014р., від 19.12.2014р., від 12.12.2014р. (т.1 а.с. 69-78).

ТОВ "ПАСАДЕНА" у грудні 2014 року на отримані оплати та на відвантажені товари були видані податкові накладні: від 13.12.2014 р. № 14 на суму 245287,50 грн. від 17.12.2014 р. № 12 на суму 61517,33 грн. від 18.12.2014 р. № 15 на суму 62159,17 грн. від 16.12.2014 р. № 10 на суму 75118,00 грн. від 10.12.2014 р. № 5 на суму 80743,17 грн. від 14.12.2014 р. № 8 на суму 74167,50 грн. від 17.12.2014 р. № 11 на суму 133333,33 грн. (т.1 а.с.79-85)

У зв'язку з тим, що податкові накладні від 13.12.2014 р. № 14 на суму 245 287,50 грн., від 17.12.2014 р. № 12 на суму 61 517,33 грн., від 18.12.2014 р. № 15 на суму 62 159,17 грн., від 16.12.2014 р. № 10 на суму 75 118,00 грн. не були зареєстровані ТОВ "ПАСАДЕНА" в Єдиному реєстрі податкових накладних, позивач разом з декларацією з ПДВ за грудень 2014 року подав в електронному вигляді додаток 8 "Заява про відмову постачальника надати податкову накладну (порушення ним порядку заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних)" від 20.01.2015 року за № , в якому зазначило вказані податкові накладні, що підтверджується матеріалами справи.(т.1 а.с. 86-250, т.2 а.с.1-137).

Підставою для донарахування позивачу грошового зобов'язання з податку на додану вартість стало те, що TOB «ТБ «Компанія Едельвейс» до додатку 8 "Заява про відмову постачальника надати податкову накладну (порушення ним порядку заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних)" не надано завірені належним чином копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку у зв'язку з придбанням таких товарів/послуг або копії первинних документів, складених відповідно до вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні.

Між тим, колегія суддів вважає висновки контролюючого органу про встановлені порушення позивачем вимог податкового законодавства та прийняття податкових повідомлень - рішень, необґрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до ч.3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Отже, під час розгляду спорів щодо оскарження рішень (дій) суб'єктів владних повноважень, суд зобов'язаний незалежно від підстав, наведених у позові, перевіряти оскаржувані рішення(дії) на їх відповідність усім зазначеним вимогам.

Як встановлено з матеріалів справи, контролюючим органом проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій декларації з податку на додану вартість Товариства з обмеженою відповідальністю TOB «ТБ «Компанія Едельвейс», за грудень 2014 року"

Відповідно до п. 75.1.1 ст. 75 Податкового кодексу України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій).

Порядок проведення камеральних перевірок визначений статтею 76 Податкового кодексу України, відповідно до якої камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення.

Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.

Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов'язкова.

Так, під час спірної перевірки контролюючим органом було використано податкову декларацію з податку на додану вартість за грудень 2014р., додаток №2 «Довідка про залишок суми від'ємного значення попередніх податкових періодів, що залишається непогашеними після бюджетного відшкодування, отриманого у звітному податковому періоді, та підлягає включенню до складу податкового кредиту наступного податкового періоду» за грудень 2014р., додаток №5 «Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту у розрізі контрагентів» від 20.01.2015р., додаток №8 "Заява про відмову постачальника надати податкову накладну (порушення ним порядку заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних)" за грудень 2014р., реєстр виданих та отриманих податкових накладних за 2014р., які подавалися позивачем в електронному форматі.

За результатами перевірки контролюючим органом було складено акт №523/20-31-15-01-10/37189332 від 19.02.2015 року.

27.02.2015 року TOB «ТБ «Компанія Едельвейс» отримано від TOB ПАСАДЕНА» лист, яким повідомлено позивача про коригування в зв'язку з виправленням помилки податкових накладних від 13.12.2014 р. № 14 на суму 245 287,50 грн., від 17.12.2014 р. № 12 на суму 61 517,33 грн., від 18.12.2014 р. № 15.на суму 62 159,17 грн., від 16.12.2014 р. № 10 на суму 75 118,00 грн. та складання нових податкових накладних в кількості 269 шт. на суму 444 082 гривень, до якого додані вказані податкові накладні.

У зв'язку з викладеним, TOB «ТБ «Компанія Едельвейс» 04.03.2014 р. подано до ДПІ Київського району уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за грудень 2014р., що не заперечується ДПІ.

Отримані 27.02.2014р. від TOB «ПАСАДЕНА» розрахунки коригувань та податкові накладні відображені у реєстрі виданих, та отриманих податкових накладних за лютий 2015 року, який подано до ДПІ.

Також, з матеріалів справи вбачається, що враховуючи незгоду з висновками акту спірної перевірки позивачем 02.03.2015 року було подано до ДПІ у Київському районі м. Харкова заперечення №02/03-1 від 02.03.2015 року до акту від 19.02.2015 № 523/20-31-15-01-10/37189332.

За результатами розгляду заперечень, висновок акту перевірки залишено без змін, про що викладено в листі ДПІ у Київському районі м. Харкова №2974/20-31-15-01-19 від 10.03.2015 року «Про розгляд заперечення №02/03-1 від 02.03.2015 року».

При цьому, поданий позивачем 04.03.2014 р. уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за грудень 2014р. не врахований контролюючим органом при розгляді заперечень та прийнятті 13.03.2015р. податкових повідомлень-рішень № та №.

Колегія суддів зазначає, що згідно з п. 50.1. ст. 50 Податкового кодексу України у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 Податкового кодексу України) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім митної декларації або обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Платник податків має право не подавати такий розрахунок, якщо відповідні уточнені показники зазначаються ним у складі податкової декларації за будь-який наступний податковий період, протягом якого такі помилки були самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявлені.

Платник податків, який самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє факт заниження податкового зобов'язання минулих податкових періодів, зобов'язаний, за винятком випадків, установлених пунктом 50.2 цієї статті:

а) або надіслати уточнюючий розрахунок і сплатити суму недоплати та штраф у розмірі трьох відсотків від такої суми до подання такого уточнюючого розрахунку;

б) або відобразити суму недоплати у складі декларації з цього податку, що подається за податковий період, наступний за періодом, у якому виявлено факт заниження податкового зобов'язання, збільшену на суму штрафу у розмірі п'яти відсотків від такої суми, з відповідним збільшенням загальної суми грошового зобов'язання з цього податку.

За правилами п. 50.2 ст. 50 Податкового кодексу України платник податків під час проведення документальних планових та позапланових перевірок не має права подавати уточнюючі розрахунки до поданих ним раніше податкових декларацій за будь-який звітний (податковий) період з відповідного податку і збору, який перевіряється контролюючим органом.

З аналізу викладених норм, виходить, що в разі самостійного виявлення помилок платником податків у раніше поданих ним податкових декларацій (крім митної декларації або обмежень, визначених цією статтею), надання уточнюючого розрахунку до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку, є обов'язком, а не правом платника податків.

Обмеження щодо подання уточнюючого розрахунку стосуються лише випадків проведення контролюючим органом документальних планових та позапланових перевірок. На камеральні перевірки вказані обмеження щодо обв'язку подавати уточнюючий розрахунок після проведення перевірки та складення акту перевірки згідно вимог чинного податкового законодавства не поширюється.

Поряд із цим, згідно абз. 2 п. 44.6 ст. 44 Податкового кодексу України якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

Згідно з п. 86.7 ст. 86 Податкового кодексу України у разі незгоди платника податків або його законних представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податків протягом п'яти робочих днів з дня отримання акта (довідки). Такі заперечення розглядаються контролюючим органом протягом п'яти робочих днів, що настають за днем їх отримання (днем завершення перевірки, проведеної у зв'язку з необхідністю з'ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у зауваженнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. Платник податку (його уповноважена особа та/або представник) має право брати участь у розгляді заперечень, про що такий платник податку зазначає у запереченнях.

Рішення про визначення грошових зобов'язань приймається керівником контролюючого органу (або його заступником) з урахуванням результатів розгляду заперечень платника податків (у разі їх наявності). Платник податків або його законний представник може бути присутнім під час прийняття такого рішення (абз. 4 п. 86.7 ст. 86)

Таким чином, нормами чинного законодавства передбачено право платника податку подати заперечення на акт перевірки та обов'язок контролюючого органу врахувати доводи, викладені у запереченнях, до прийняття вмотивованого рішення про визначення платнику податків грошових зобов'язань за результатами перевірки.

Між тим, ДПІ у Київському районі м. Харкова при прийнятті оскаржуваних податкових повідомлень-рішень уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за грудень 2014р. разом із податковими накладними в кількості 269 шт. на суму 444 082 гривень, всупереч зазначеним вимогам законодавства не враховано.

Отже, рішення відповідача щодо збільшення OB «ТБ «Компанія Едельвейс» грошового зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 224496,00 грн. та штрафних санкцій в сумі 56124,00 грн., а також зменшення суми від'ємного значення суми податку на додану вартість в сумі 219586,00 грн., прийнято без врахування всіх обставин, що мають значення для прийняття такого рішення.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги, що надані підприємством до заперечень до акту перевірки документи не були прийняті контролюючим органом до уваги у зв'язку з неможливістю коригування податкових зобов'язань згідно з вимогами п. 192.1 ст. 192 Податкового кодексу України, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. п. 192.1 ст. 192 Податкового кодексу України якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов'язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових накладних, та зареєстрованому в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Між тим, в даних спірних відносинах сума компенсації вартості придбаних товарів не змінилась, перерахунку або повернення постачальником суми попередньої оплати не відбулось, позивачем лише були виявлено помилки у раніше поданій ним податковій декларації.

Враховуючи викладене, позивач скористався правом подати уточнюючий розрахунок у зв'язку з самостійним виявленням помилок, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації у відповідності до вимог ст. 50 Податкового кодексу України.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що податкові повідомлення-рішення ДПІ у Київському районі м. Харкова ГУ Міндоходів в Харківській області від 13.03.2015 р. № та № прийняті безпідставно та підлягають скасуванню.

За викладених обставин, переглянувши постанову суду першої інстанції, колегія суддів підтверджує, що при її прийнятті суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, п. 1 ч. 1 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 25.06.2015р. по справі № 820/5564/15 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Шевцова Н.В.
Судді Макаренко Я.М. Мінаєва О.М.
Повний текст ухвали виготовлений 05.10.2015 р.