Справа № 826/23179/15
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2015-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення подання податкового органу без руху

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Іщук І.О., ознайомившись з поданням податкового органу та доданими до нього матеріалами

Житомирської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області

до

Спільно українсько-німецького підприємства «Марком» у формі товариства з обмеженою відповідальністю

про

стягнення коштів за податковим боргом,

В С Т А Н О В И В:

07 жовтня 2015 року до Окружного адміністративного суду м. Києва надійшло подання Житомирської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області про стягнення коштів за податковим боргом з рахунків у банках у сумі 34 491,65 грн.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для відкриття провадження у справі за поданням податкового органу, суд виходить з наступного.

Особливості провадження у справах за зверненням органів державної податкової служби визначені ст.1833 КАС України.

Відповідно до ч.1 ст.1833 Кодексу адміністративного судочинства України провадження у справах за зверненням органів державної податкової служби при здійсненні ними передбачених законом повноважень здійснюється на підставі подання таких органів щодо, зокрема, стягнення коштів за податковим боргом.

Частиною 3 статті 1833 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що подання податкового органу подається до суду першої інстанції протягом двадцяти чотирьох годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду, за загальними правилами підсудності, встановленими КАС України, у письмовій формі та повинно містити: найменування адміністративного суду; найменування, поштову адресу, а також номер засобу зв’язку заявника; найменування, поштову адресу, а також номер засобу зв’язку, якщо такий відомий, відносно сторони, до якої застосовуються заходи, передбачені частиною першою цієї статті; підстави звернення з поданням, обставини, що підтверджуються доказами, та вимоги заявника; перелік документів та інших матеріалів, що додаються; підпис уповноваженої особи суб’єкта владних повноважень, що скріплюється печаткою.

У частині, що не врегульована статтею 1833 Кодексу адміністративного судочинства України, вимоги до подання визначаються загальними нормами Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається також документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України “Про судовий збір” судовий збір перераховується у безготівковій або готівковій формі виключно через установи банків чи відділення зв’язку.

Ставки сплати судового збору встановлено ч. 1 ст. 4 Закону України “Про судовий збір” (із змінами внесеними згідно із Законом України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору” № 484-VIII від 22.05.2015), відповідно до якої встановлюється ставка судового збору за подання позовної заяви майнового характеру суб’єктом владних повноважень в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати.

Станом на 01.01.2015 р. розмір мінімальної заробітної плати складає 1218,00 гривень.

Як вбачається із доданих до подання матеріалів, заявником не надано документу про сплату судового збору в порядку та розмірі, передбачених Законом України “Про судовий збір”.

Приписами ч. 2 ст. 87 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати і звільнення від сплати встановлюються законом.

Виходячи з системного аналізу положень Закону України «Про судовий збір» та Кодексу адміністративного судочинства України, суд не приймає до уваги посилання заявника на те, що Законом України “Про судовий збір” не передбачено сплату судового збору за звернення до суду з поданням, оскільки вказаним законом (зі змінами, які набрали чинності 01.09.2015 р.), передбачена сплата судового збору суб’єктами владних повноважень, яким є заявник, за подання позовів як майнового так і немайнового характеру. Положення вказаних нормативних актів не містять підстав для звільнення податкового органу від сплати судового збору.

Отже, той факт, що подання податкового передбачає застосування спеціальних заходів, перелічених у статті 183-3 Кодексу адміністративного судочинства України, не звільняє останнього від сплати судового збору.

Зазначені вище обставини вказують на невідповідність подання вимогам, встановленим статтею 106 та статтею 183-3 КАС України.

Порядок стягнення податкового боргу платників податків, крім фізичних осіб, регулюється статтями 95 - 99 Податкового кодексу України.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадиться не раніше ніж через 60 календарних днів з моменту надіслання такому платнику податкової вимоги (пункт 95.2 статті 95 Податкового кодексу України).

Отже, право на стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу виникає у контролюючого органу на наступний день після закінчення 60 днів з дня надіслання платникові податків податкової вимоги.

При цьому відповідно до пункту 59.1 Податкового кодексу України порядок надіслання платникові податків податкової вимоги є тотожним порядку надіслання податкового повідомлення-рішення.

У свою чергу, відповідно до пункту 58.3 Податкового кодексу України, податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) юридичній особі, якщо його передано посадовій особі такої юридичної особи під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення.

Відповідно подання органу державної податкової служби про стягнення коштів за податковим боргом у порядку статті 183 -3 Кодексу адміністративного судочинства України може бути внесено протягом двадцяти чотирьох годин з моменту спливу 60 днів, наступних за днем надіслання платникові податків податкової вимоги.

Для встановлення зазначеного факту та підтвердження обставин, що зумовлюють внесення відповідного подання, суд повинен з'ясовувати день надіслання податкової вимоги платникові податків.

Як вбачається з матеріалів справи, податкова вимога від 18.05.2015 р. була надіслана відповідачу 04.08.2015 р. Тобто 60-й день закінчується 03.10.2015 р. Натомість заявник звернувся з поданням до суду 07.10.2015 р.

Таким чином, з наданих позивачем документів вбачається пропущення строків звернення до суду із поданням податкового органу.

Відповідно до частини 2 Інформаційного листа Вищого адміністративного суду від 22.04.2011 р. № 571/11/13-11 подання, внесене раніше, ніж минуть 60 днів із дня надіслання податкової вимоги платникові податків підлягає залишенню без руху з наданням заявникові строку не більше 24 годин для усунення недоліків.

Частиною третьою ст.1833 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі недотримання вимог частини другої цієї статті суд повідомляє про це заявника та надає йому строк, але не більше ніж 24 години для усунення недоліків.

З метою забезпечення дотримання його процесуальних прав судом визначено строк для усунення недоліків до 08 жовтня 2015 року до 15 год. 00 хв.

Керуючись ст.ст. 106, 107, 108, ч. 3 ст. 1833, ст.ст.160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя –

У Х В А Л И В:

1. Залишити подання Житомирської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області без руху.

2. Надати Житомирській об’єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області строк для усунення недоліків подання до 08 жовтня 2015 року до 15 год. 00 хв.

3. Попередити заявника, що невиконання вимог суду в установлений строк тягне за собою повернення заявнику подання та доданих до нього документів.

Ухвала набирає законної сили та може бути оскаржена у порядку, встановленому в ст.254 та ст.ст.185-187 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно.

Суддя І.О.Іщук