Справа № 552/5527/14-а (2а/552/6/15)
Суддя: Голяшкін О.В.
Дата ухвалення: 2015-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2015 року м.Київ К/800/20312/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючий суддя Голяшкін О.В. (доповідач),

судді Заяць В.С.,

Єрьомін А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Київського районного суду м.Полтави від 05 березня 2015 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 14 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Виконавчого комітету Київської районної у м.Полтаві ради, третя особа - ОСОБА_2, за участю прокурора Київського району м.Полтави, про визнання протиправним та нечинним рішення, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2014 року ОСОБА_3 звернулась з адміністративним позовом до виконавчого комітету Київської районної у м.Полтаві ради, в якому, з урахуванням позовної заяви від 03 жовтня 2014 року, просила визнати протиправними та нечинними рішення від 24 липня 2012 року в частині надання нової адреси - АДРЕСА_1, як на окремий об'єкт нерухомого майна, частині домоволодіння по АДРЕСА_2.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав про протиправність оскаржуваного рішення відповідача, яке прийняте з перевищенням наданих повноважень, порушує її права, оскільки не досягнуто згоди на встановлення порядку користування земельною ділянкою.

Ухвалою Київського районного суду м.Полтави від 23 лютого 2015 року залучено до участі у справі в якості третьої особи ОСОБА_2.

Постановою Київського районного суду м.Полтави від 05 березня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 14 квітня 2015 року, позовні вимоги задоволено; визнано протиправним та нечинним рішення виконавчого комітету Київської районної в м.Полтаві ради від 24 липня 2012 року в частині надання нової адреси - АДРЕСА_1 як на окремий об'єкт нерухомого майна частині домоволодіння по АДРЕСА_2.

Не погоджуючись з вказаними судовими рішеннями, ОСОБА_2 звернулась до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, залишити позов без розгляду.

У касаційній скарзі скаржник зазначає, що на земельній ділянці, яка знаходиться в її користуванні, на час винесення оскаржуваного рішення не знаходилося нерухоме майно, яке належало на праві власності ОСОБА_4, тобто ніякі права та інтереси ОСОБА_4 та ОСОБА_3 не порушені, що свідчить про відсутність предмету спору. Вважає, що рішення відповідає вимогам діючого законодавства, оскільки адреса надається нерухомому майну, а земельна ділянка, якій присвоєна адреса: АДРЕСА_1, є нерухомим майном. Крім того, зазначає про пропуск позивачем строку звернення до суду, відсутність у матеріалах справи доказів направлення їй судових повісток, матеріалів позовної заяви, ухвали про відкриття провадження у справі, ухвали про залучення її до участі у справі.

ОСОБА_3 у поданих запереченнях на касаційну скаргу зазначає, що оскаржуване рішення є протиправним та нечинним.

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, 24 липня 2012 року виконавчим комітетом Київської районної в м.Полтаві ради прийнято рішення №389 «Про проведення робіт в домоволодіннях та окремих квартирах багатоповерхових будинків», відповідно до п.10 якого вирішено, враховуючи рішення Київського районного суду м.Полтави від 11 листопада 2011 року по справі №2-176/11, ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області від 22 грудня 2012 року та ухвалу вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 червня 2012 року, частині домоволодіння по АДРЕСА_2, що належить гр.ОСОБА_2 надано нову адресу - АДРЕСА_1, як на окремий об'єкт нерухомого майна.

Як встановлено ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ч.1 ст.37 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать такі власні (самоврядні) повноваження підготовка і внесення на розгляд ради питань щодо найменування (перейменування) вулиць, провулків, проспектів, площ, парків, скверів, мостів та інших споруд, розташованих на території відповідного населеного пункту.

Рішенням Полтавської міської ради від 25 лютого 2010 року затверджений Порядок надання та зміни адрес об'єктам нерухомості в м.Полтаві, який у відповідності до ст.73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» є обов'язковим для виконання всіма розташованими в м.Полтаві органами виконавчої влади, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами та громадянами, які постійно або тимчасово проживають в м.Полтаві.

Відповідно до п.3.1 Порядку надання та зміни адрес об'єктам нерухомості в м.Полтаві присвоєння адреси об'єктам нерухомості здійснюється шляхом прийняття відповідного рішення виконавчого комітету Полтавської міської ради (рішення виконавчого комітету районної у м. Полтаві ради) про присвоєння адреси об'єкту нерухомості, що приймається на підставі висновку Управління з питань містобудування та архітектури.

Згідно п.1.6 Порядку надання та зміни адрес об'єктам нерухомості в м.Полтаві не надаються адреси об'єктам незавершеного капітального будівництва та об'єктам, які відносяться до категорії самовільної забудови, без наявності оформлених документів відповідно до чинного законодавства України та цього порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, Управлінням з питань містобудування та архітектури виконавчого комітету Полтавської міської ради повідомленням від 17 лютого 2012 року №01-10-17/652 визнано можливим надання земельній ділянці з розташованим на ній гаражем та сараєм по АДРЕСА_2, враховуючи рішення Київського районного суду м.Полтави від 11 листопада 2011 року та від 25 січня 2012 року, при оформленні правовстановлюючих документів земельної ділянки відповідно до чинного законодавства, нової адреси - АДРЕСА_1, а також повідомлено, що згідно з генеральним планом міста Полтави, затвердженим рішенням позачергової двадцять четвертої сесії четвертого скликання Полтавської міської ради від 21 квітня 2006 року, вказана земельна ділянка знаходиться на території садибної забудови.

Рішенням Київського районного суду м.Полтави від 25 січня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Київської районної в м.Полтаві ради про визнання права власності на самовільно збудований гараж та сарай, визнано право власності на самовільно збудований гараж та самовільно збудований сарай, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 за ОСОБА_2

Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 26 вересня 2012 року скасовано рішення Київського районного суду м.Полтави від 25 січня 2012 року, ОСОБА_2 відмовлено у задоволенні позову за безпідставністю.

Управління з питань містобудування та архітектури виконавчого комітету Полтавської міської ради листом від 30 жовтня 2012 року за №01-10-21/391, враховуючи рішення апеляційного суду Полтавської області від 26 вересня 2012 року, відкликало свій лист від 17 лютого 2012 року №01-10-17/652.

Оскільки рішення Київського районного суду м.Полтави від 25 січня 2012 року, яке враховувалося Управлінням з питань містобудування та архітектури виконавчого комітету Полтавської міської ради при наданні висновку від 17 лютого 2012 року, скасоване, а листом Управління з питань містобудування та архітектури виконавчого комітету Полтавської міської ради відкликано лист від 17 лютого 2012 року №01-10-17/652 про надання нової адреси земельній ділянці по АДРЕСА_2, підстав для прийняття рішення виконкомом Київської районної в м.Полтаві ради про надання частині домоволодіння по АДРЕСА_2, нової адреси - АДРЕСА_1 як на окремий об'єкт нерухомого майна, були відсутні.

Частиною 3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлені критерії, яким керується адміністративний суд при перевірці рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень. Зокрема, відповідно до ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зазначені критерії, хоч і адресовані суду, одночасно є й вимогами для суб'єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускає бездіяльність.

Оскаржуване рішення виконавчого комітету Київської районної в м.Полтаві ради від 24 липня 2012 року №389 вищенаведеним вимогам не відповідає.

З урахуванням вищенаведених обставин колегія суддів вважає правильними рішення судів попередніх інстанцій про задоволення позовних вимог та скасування оскаржуваного рішення виконавчого комітету.

Доводи касаційної скарги встановлених обставин справи та висновків судів попередніх інстанцій не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів відзначає, що місцем розташування земельної ділянки є певне місце її знаходження, яке визначається за її координатами в прив'язці до поворотних точок існуючої геодезичної мережі та певного регіону (області, району), населеного пункту, вулиці (проспекту, площі, провулку, бульвару тощо), номера. При цьому, адреса місця розташування земельної ділянки визначається з метою її формування та ідентифікації; присвоєння земельній ділянці поштової адреси законодавством не передбачено. Поштові адреси присвоюються розташованим на земельних ділянках об'єктам нерухомості (будинкам, будівлям, спорудам тощо) або територіям, які використовуються для розміщення об'єктів благоустрою (парків, скверів, бульварів, вулиць, провулків, узвозів, проїздів, шляхів, площ, майданів, набережних, прибудинкових територій, пляжів, кладовищ, рекреаційних, оздоровчих, навчальних, спортивних, історико-культурних об'єктів, об'єктів промисловості, комунально-складських та інших об'єктів). Органи місцевого самоврядування повноважень щодо присвоєння поштової адреси земельній ділянці не мають.

Виходячи з визначених ст.220 Кодексу адміністративного судочинства України меж перегляду судових рішень, за якими суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі та позбавлений можливості досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, а також закріплених ст.224 Кодексу адміністративного судочинства України підстав для залишення касаційної скарги без задоволення, а судових рішень - без змін у разі, якщо суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій, у судової колегії відсутні підстави для спростування встановлених судами першої та апеляційної інстанцій обставин справи, тоді як доводи касаційної інстанції не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст.220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду м.Полтави від 05 березня 2015 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 14 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, передбачених статтями 237 - 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді