Справа № 818/1920/15
Суддя: Бондар В.О.
Дата ухвалення: 2015-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2015 р.Справа № 818/1920/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бондара В.О.

Суддів: Кононенко З.О. , Калитки О. М.

за участю секретаря судового засідання Вовченко І.В

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 27.07.2015р. по справі № 818/1920/15

за позовом ОСОБА_1

до Прокуратури Сумської області

про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до прокуратури Сумської області ( далі - відповідач) в якому просить суд, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог:

1. Визнати протиправними дії керівництва та працівників прокуратури Сумської області щодо розгляду звернень ОСОБА_1: скарги від 27.01.2015 р., заяви № 5 та № 6 від 31.03.2015 р. та скарги № 35 від 28.04.2015 р., що виразились в ненаданні та неповному наданні інформації на його звернення, такими, що порушили Конституційні права ОСОБА_1 на отримання інформації і створили перешкоди для здійснення його прав та законих інтересів.

2. Зобов'язати прокуратуру Сумської області надати ОСОБА_1 конкретні і однозначні відповіді на запитання викладені в скарзі від 27 січня 2015 р., заявах № 5 та № 6 від 31 березня 2015 р., та скарзі № 35 від 28.04.2015 р.

3. Зобов'язати прокуратуру Сумської області виконати вимоги викладені в зазначених заявах та провести службове розслідування для:

- з'ясування причин складання слідчими Мартиненком В.І., Мандріковим Д.С., Мухою О.О. постанов про закриття кримінального провадження від 29.09.2014 р., 30.12.2014 р. та 19.06.2015 р., які були визнані судом процесуальним керівником незаконними і скасовані;

- встановлення мотивів протиправних дій процесуального керівника Алексеева М.О., який протиправно допустив та узаконив вихід у світ двох зазначених незаконних постанов (від 29.09.2014 р. і 30.12.2014 р.) ті двічі захищав ці незаконні постанови в суді;

- з'ясування виконання керівництвом прокуратури Сумської області в період з січня 2014 по червень 2015 року службових обов'язків та вимог ст. 3, 11 ЗУ "Про прокуратуру", а саме, чи були вчинені дії спрямовані на досягнення якісного досудового слідства і прокурорського нагляду за його законністю, чи шукалися та були встановлені помилки, недоліки та порушення в роботі слідчих і прокурора, що було зроблено для запобігання в подальшому цих помилок та недоліків, і чому до червня поточного року включно виходять з під пера слідчих незаконні постанови про закриття кримінального провадження.

4. Покласти судові витрати на відповідача згідно наданих розрахунків.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 27.07.2015 року закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до прокуратури Сумської області про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити дії

Повернуто ОСОБА_1 (АДРЕСА_1 Сумська область, 42238) судовий збір у розмірі 73,08 грн. (сімдесят три гривні 08 коп.), що внесений згідно квитанції від 22.06.2015 р. № 5845 на розрахунковий рахунок Головного Управління Державної казначейської служби України у Сумській області, рахунок отримувача 4002, МФО 837013, код отримувача 37970593.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції, при прийнятті оскаржуваної постанови, норм матеріального та процесуального права, позивач просить ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 27.07.2015 року скасувати та направити справу до суду першої інстанції.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач, зокрема, посилається на порушення судом першої інстанції приписів ч. 1, ст. 157, ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, що призвело до неправильного вирішення справи, а також на доводи та обставини викладені в апеляційній скарзі.

Сторони в судове засідання не з'явились, були повідомлені належним чином.

Апеляційна скарга розглядається відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та представника відповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Приймаючи рішення у справі, суд першої інстанції виходив з того, що вимоги позивача є такими, що не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки в даному випадку відсутній публічно-правовий спір, а йдеться про порушення прав фізичної особи в кримінальному судочинстві, оскільки діяльність посадових осіб органів дізнання, попереднього слідства і прокуратури не належить до управлінської сфери і не може бути предметом оскарження в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України, справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Положення ст. 3 КАС України також дає визначення поняття суб'єкту владних повноважень, відповідно це - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

З матеріалів справи, та з пояснень позивача у судовому засіданні вбачається, що позивач не погоджується з діями прокуратури Сумської області, пов`язаними з розглядом його скарг з приводу розслідування кримінальних проваджень № 0000074 та № 0000208 .

20 листопада 2012 року набрав чинності Кримінальний процесуальний кодекс України, статтею 1 якого встановлено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України. Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ч. 1ст. 2 КПК України).

Тобто, кримінальне судочинство - це врегульований нормами Кримінально-процесуального кодексу України порядок діяльності органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду (судді) щодо порушення, розслідування, розгляду і вирішення кримінальних справ, а також діяльність інших учасників кримінального процесу - підозрюваних, обвинувачених, підсудних, потерпілих, цивільних позивачів і відповідачів, їхніх представників та інших осіб з метою захисту своїх конституційних прав, свобод та законних інтересів.

У зв'язку з цим необхідно зазначити, що захист прав і свобод людини не може бути надійним без надання їй можливості при розслідуванні кримінальної справи права оскаржити до суду окремі процесуальні дії чи бездіяльність органів дізнання, попереднього слідства і прокуратури. Але таке оскарження окремих процесуальних актів, дій чи бездіяльності органів дізнання, попереднього слідства і прокуратури до суду може здійснюватися у порядку, встановленому Кримінально-процесуальним кодексом України, оскільки діяльність посадових осіб, як і діяльність суду, має свої особливості, не належить до сфери управлінської діяльності і не може бути предметом оскарження в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Згідно ч. 1 ст. 24 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 56 КПК України протягом кримінального провадження потерпілий має право: оскаржувати рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

За приписами частини 1 статті 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318 - 380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

Правові наслідки подання скарги, порядок розгляду таких скарг під час досудового розслідування, рішення, які приймаються за наслідками такого розгляду відповідним слідчим суддею, встановлені статтями 305-307 КПК України.

У відповідності до Рішення Конституційного Суду України від 23.05.2001 року №6-рп/2001 (справа щодо конституційності статті 248-3 Цивільного процесуального кодексу України) правосуддя України здійснюється шляхом розгляду і вирішення справ по спорах відповідно до процесуального законодавства України. Цим Рішенням, кримінальне судочинство визначено як врегульований нормами КПК України порядок діяльності органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду (судді) щодо порушення, розслідування, розгляду і вирішення кримінальних справ, а також діяльність інших учасників кримінального процесу - підозрюваних, обвинувачених, підсудних, цивільних позивачів і відповідачів, їх представників та інших осіб з метою захисту своїх конституційних прав, свобод та законних інтересів. Захист прав і свобод людини не може бути надійним без надання їй можливості при розслідуванні кримінальної справи оскаржити до суду окремі процесуальні акти, дії чи бездіяльність органів дізнання, попереднього слідства і прокуратури. Але таке оскарження може здійснюватися у порядку, встановленому КПК України. У відповідності до п. 4.2 цього Рішення, правосуддя в Україні здійснюється шляхом розгляду і вирішення справ по спорам відповідно до процесуального законодавства України.

Отже, фактично позивач оскаржує дії прокурора в кримінальному процесі при отриманні заяви про злочин, що регламентовано нормами Кримінально-процесуального кодексу України, що виключає можливість розгляду поданого позивачем позову в порядку адміністративного судочинства.

Захист прав заявників, з урахуванням обов'язковості дотримання вимог частини ч.3 ст.2 КАС України, вимагав би від адміністративного суду, до якого надійшов такий позов, перевіряти та надавати оцінку, не властиві суду адміністративної юрисдикції, дотримання відповідачем інших приписів, встановлених цим Кримінально-процесуальним кодексом та пов'язаними з цим діями.

Колегія суддів зазначає, що адміністративний суд не має повноважень на здійснення такої перевірки та відновлення порушених у рамках кримінального процесу прав заявника.

Відповідно до частини 3 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи, що належить вирішувати в порядку кримінального судочинства, в тому числі і про накладання адміністративних стягнень.

Відповідно до положень пункту 1 частини 1 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України провадження по справі підлягає закриттю, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає вимоги позивача такими, що не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки в даному випадку відсутній публічно-правовий спір, а йдеться про порушення прав фізичної особи в кримінальному судочинстві, оскільки діяльність посадових осіб органів дізнання, попереднього слідства і прокуратури не належить до управлінської сфери і не може бути предметом оскарження в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів зазначає, що рішення суду першої інстанції прийнято з дотриманням норм чинного процесуального права і підстав для її скасування не виявлено.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 27.07.2015р. по справі № 818/1920/15 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Бондар В.О.
Судді(підпис) (підпис) Кононенко З.О. Калитка О.М.
Повний текст ухвали виготовлений 05.10.2015 р.