Справа № 2а-8/09
Суддя: Старунський Д.М.
Дата ухвалення: 2011-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2011 р. Справа № 36174/10

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Багрія В.М., Ніколіна В.В.

при секретарі судового засідання Луцак І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові справу за апеляційною скаргою Відкритого акціонерного товариства «Кінний центр «ВАДИМ» на постанову Мостиського районного суду Львівської області від 26 травня 2009 року в справі за позовом Відкритого акціонерного товариства «Кінний центр «ВАДИМ» до Судововишнянської міської ради Мостиського району Львівської області, з участю третьої особи Управління земельних ресурсів у Мостиському районі Львівської області про визнання протиправним та скасування рішення,

в с т а н о в и л а:

ВАТ «Кінний центр «ВАДИМ» 19.08.2008 року звернулося в суд з адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Судововишнянської міської ради Мостиського району Львівської області №3 від 10 грудня 2008 року.

Позовні вимоги мотивує тим, що ВАТ «Кінний центр «ВАДИМ» (до 15.12.2005 року найменування ВАТ «Селексплемконецентр») створено шляхом перереєстрації Державного підприємства «Львівської обласної державної заводської конюшні» згідно розпорядження голови Мостиської райдержадміністрації від 31.07.1996 року №411-р на підставі наказу регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській області від 31.07.1996 року за№1943.

Зазначає, що державне підприємство «Львівська обласна державна заводська конюшня» володіло на праві постійного користування земельними ділянками площею 186,48 га, що посвідчується Державним актом на право користування землею серії Б №040260, виданим у 1991 році виконкомом Мостиської районної ради народних депутатів та зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право користування землею за №132.

Оскільки ВАТ «Кінний центр «ВАДИМ» є правонаступником Державного підприємства «Львівська обласна державна заводська конюшня», то і право постійного користування земельними ділянками ВАТ «Кінний центр «ВАДИМ» належним чином посвідчується вищезазначеним Актом .

Зазначає, що 10.12.2008 року відповідач виніс рішення №3 про припинення права користування земельною ділянкою Судовишнянському племпідприємству, а п.2 відмінив рішення № 9 від 29.07.2005 року «Про надання дозволу па проведення інвентаризації земельної ділянки ВАТ «Селексплемконецентр» помилково (згідно довідки управління статистики №150 від 10.12.2008 року. та пункту «в» ст. 141 Земельного кодексу України), так як ВАТ «Селексплемконецентр» не припинило діяльність в результаті банкрутства, а було перейменовано у ВАТ «Кінний центр «ВАДИМ» на підставі державної реєстрації змін до установчих документів від 15.12.2005 року.

Також вважає оскаржуване рішення незаконним в частині п.2 (щодо відміни рішення №9 від 29.07.2005року XXIII сесії IV демократичного скликання «Про надання дозволу на проведення інвентаризації земельної ділянки ВАТ «Селексплемконецентр») яким позивачу дано дозвіл на проведення інвентаризації земельної ділянки площею 177,3га в м. Судова Вишня для господарського використання, з метою надання в оренду терміном на 50 років з правом викупу, так як ВАТ «Кінний центр «ВАДИМ» є підприємством приватної форми власності.

На виконання вищевказаного рішення міськради, він (позивач) як замовник уклав з Мостиським районним відділом Державного підприємства «Львівська регіональна філія Центру ДЗК» договір на виконання проектно-пошукових робіт №14.17.0086 від 08.09.2005 року і останній розробив технічну документацію із землеустрою по інвентаризації земельної ділянки для господарського використання.

Постановою Мостиського районного суду Львівської області від 26 травня 2009 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції ВАТ «Кінний центр КЦ «ВАДИМ» оскаржило його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить постанову Мостиського районного суду Львівської області від 26 травня 2009 року скасувати і прийняти нове рішення, яким позов задовольнити з підстав порушення норм матеріального та процесуального права.

Так, судом не взято до уваги, що підставою для прийняття відповідачем такого рішення була довідка видана Управлінням статистки у Мостиському районі №150 від 10.12.2008 р оку, в якій вказувалось, що «на базі Судовишнянського державного підприємства утворене відкрите акціонерне товариство «Селексплемконецентр», яке припинило свою діяльність в результаті банкрутства і 15.12.2005 р. утворене відкрите акціонерне товариства «Кінний центр «ВАДИМ», а відтак підприємство у користуванні якого була земельна ділянка, припинило своє існування.

Однак судом не взято до уваги, що вищевказана довідка №150 видана 10.12.2008 року Управлінням статистики у Мостиському районі Львівської області, на підставі якої винесено оскаржуване рішення Судовишнянської міської ради, відкликана Головним управлінням статистики у Львівській області, оскільки зазначені у ній відомості не відповідають дійсності, що підтверджується листом №20-09/1224 від 11.06.2009 року

Відтак, ВАТ «Кінний центр «ВАДИМ» є правонаступником Судовишнянського державного підприємства по племенній справі і штучному осіменінню сільськогосподарських тварин, в тому числі і щодо користування земельною ділянкою і за користування 177,3га вчасно та в повному обсязі сплачується земельний податок.

При апеляційному розгляді позивач вимоги апеляційної скарги підтримав з зазначених в ній підстав.

Представники відповідача та третя особа апеляційну скаргу заперечили і вважають прийняте рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, представника відповідачів та третьої особи, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а постанову суду першої інстанції залишити без змін з таких підстав.

Згідно п. «в» ст.141Земельного кодексу України підставою припинення права користування земельною ділянкою є припинення діяльності державних,чи комунальних підприємств, установ та організацій.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом першої інстанції, Державний акт на право постійного користування спірною земельною ділянкою виданий у 1991 році Судововишнянському державному підприємству по племенній справі і штучному осіменінню сільськогосподарських тварин.

В подальшому земельна ділянка використовувалася державним підприємством «Львівська обласна державна заводська Конюшня», яке було створено 23.06.1994року.

Відповідно до наказу регіонального відділення Фонду державного майна України у Львівській області за №1943 від 31.07.199 6 року державне підприємство «Львівська обласна державна заводська конюшня» припинило свою діяльність і було перетворено у ВАТ «Селексплемконецентр».

Як вбачається зі Статуту ВАТ «Селексплемконецентр», то земля, що закріплена за підприємством, залишається у державній власності .( п.1.1.1 Статуту ).

Зі статуту ВАТ«Кінний центр «ВАДИМ» вбачається, що воно є правонаступником ВАТ «Селексплемконецентр»,

З довідки Управління Держкомзему у Мостиському районі від08.11.2010 року № 01/-16/4287 видно, що станом на 01.07.2010 року за позивачем земельні ділянки не закріплені.

10.12.2008 року сесією Судововишнянської міської ради Мостиського району прийнято рішення № 3 про припинення права користування земельною ділянкою Судововишнянському племпідприємству. Цим же рішенням відмінено рішення XXIII сесії IV демократичного скликання № 9 від 29 липня 2005 року «Про надання дозволу на проведення інвентаризації земельної ділянки ВАТ «Селексплемконецентр» та передано вилучені землі в землі Судововишнянськї міської ради. Приймаючи зазначене рішення, міська рада послалася на п. «в» ст. 141 Земельного кодексу України, відповідно до якого підставами припинення права користування земельною ділянкою є припинення діяльності державних чи комунальних підприємств, установ та організацій.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, з яким погоджується колегія суддів, суд першої інстанції виходив з того, що правонаступництво права постійного користування земельною ділянкою підприємств недержавної та некомунальної форми власності не передбачено земельним законодавством, а Державний акт на право постійного користування землею від 1991 року не є підставою для використання ВАТ «Кінний центр «Вадим» земельної ділянки, оскільки такий видано іншій юридичній особі - Судововишнянському державному підприємству по племенній справі і штучному осіменінню сільськогосподарських тварин, яке на час розгляду справи припинено.

Таким чином, підставою ( юридичним фактом) для припинення права постійного користування спірною земельною ділянкою, є по суті припинення діяльності Судововишнянського державного підприємства по племенній справі і штучному осіменінню сільськогосподарських тварин та ВАТ «Селексплемконецентр» . Відтак право користування земельними ділянками всіма наступними правонаступниками, в тому числі позивачем, повинно було набуватися у загальному порядку, що й підтверджено довідкою Управління Держкомзему у Мостиському районі від 08.11.2010 року № 01/-16/4287

Щодо вимоги про скасуванням спірним рішенням №3 від 10.12.2008 року свого попереднього рішення XXIII сесії IV демократичного скликання № 9 від 29 липня 2005 року про надання дозволу позивачу на проведення інвентаризації земельної ділянки для господарського використання з метою укладення договору оренди терміном на 50 років, то колегія суддів також погоджується висновком суду першої інстанції про правомірність такого рішення, з огляду на те, що позивачем не були виконані вимоги пункту 6 Розділу X «Перехідних положень» Земельного кодексу України про зобов»язання до 01.01.2008 року оформити у встановленому порядку право власності або право оренди на земель ні ділянки.

Відповідно до рішення Конституційного суду України № 7рп/2009 від 16 квітня 2009 року орган місцевого самоврядування має право приймати рішення, вносити до них зміни та/чи скасовувати їх на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Зокрема, у цьому рішенні Конституційний Суд України вказав, що зі змісту ч.2 ст.144 Конституції України та ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» вбачається, що рішення органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з мотивів невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними з ініціативи заінтересованих осіб судом загальної юрисдикції, тобто в судовому порядку. Однак, як вважає Конституційний Суд України, це не позбавляє орган місцевого самоврядування права за власною ініціативою або ініціативою інших заінтересованих осіб змінити чи скасувати прийнятий ним правовий акт (у тому числі і з мотивів невідповідності Конституції чи законам України).

При цьому колегія суддів зазначає, що спірне рішення прийнято відповідачем до втрати чинності пунктом 6 Розділу X «Перехідні положення» Земельного кодексу України.

Посилання апелянта на сплату земельного податку не можуть бути підтвердженням права користування земельною ділянкою без прийняття відповідного рішення суб»єкта владних повноважень.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що суб»єкт владних повноважень, тобто Судововишнянська міська рада, при прийнятті спірного рішення діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений законами України.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний спір, правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін, якщо визнає що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 195, 196, 198 п.1, 200, 205 ч.1 п.1, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства «Кінний центр «ВАДИМ» залишити без задоволення, а постанову Мостиського районного суду Львівської області від 26 травня 2009 року у справі №2а-8/09 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу може бути подано касаційну скаргу безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили, а в разі складання ухвали в повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України з дня складання ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя Д.М. Старунський

Судді В.М. Багрій

ОСОБА_1

Ухвала у повному обсязі складена 15.03.2011 року.