Справа № 814/869/15
Суддя: Косцова І.П.
Дата ухвалення: 2015-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2015 р.м. ОдесаСправа № 814/869/15

Категорія: 10.1 Головуючий в 1 інстанції: Лісовська Н. В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача - Косцової І.П.

суддів - Градовського Ю.М.

- Кравченка К.В.

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Южноукраїнського міського центру зайнятості на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 липня 2015 року по справі за адміністративним позовом Южноукраїнського міського центру зайнятості до Комунального підприємства «Вознесенська друкарня» про стягнення боргу,-

В С Т А Н О В И В:

Южноукраїнський міський центр зайнятості звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив стягнути з Комунального підприємства «Вознесенська друкарня» борг у сумі 510 грн., що складається із штрафу, застосованого центром зайнятості на працівника комунального підприємства за порушення ст. 165-3 КУпАП.

В обґрунтування позову зазначено, що на виконанні Відділу Державної виконавчої служби Вознесенського міськрайонного управління юстиції перебувала постанова Южноукраїнського міського центру зайнятості від 13.03.2013 року №4 про стягнення з ОСОБА_3 штрафу у сумі 510 грн., застосованого в порядку ст. 165-3 КУпАП за порушення законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття.

Під час проведення виконавчих дій державним виконавцем з'ясовано, що боржник працевлаштований до КП «Вознесенська друкарня», у зв'язку із чим до підприємства направлено постанову про звернення стягнення на доходи боржника.

30.06.2014 року державним виконавцем Відділу Державної виконавчої служби Вознесенського міськрайонного управління юстиції відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», тобто у зв'язку із повним виконанням виконавчого документу, закінчено виконавче провадження з виконання постанови центру зайнятості, про що прийнято відповідну постанову ВП №39814295.

Однак фактичного перерахування коштів на рахунок стягувача не відбулось, оскільки КП «Вознесенська друкарня» має заборгованість з виплати заробітної плати та рахунки даного підприємства арештовані.

У зв'язку із чим центр зайнятості, на підставі ч. 1 ст. 87 Закону України «Про виконавче провадження» звернувся до суду із позовом про стягнення цих коштів (боргу) з комунального підприємства.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 липня 2015 року у задоволенні позовних вимог відмовлено у повному обсязі.

В апеляційній скарзі Южноукраїнський міський центр зайнятості, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог.

Сторони у справі в судове засідання не з'явились, хоча належним чином були сповіщені про дату, час та місце судового засідання, про причини неявки суд не сповістили, тому відповідно до ст. 197 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи спір по суті та відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що неперерахування коштів на рахунок позивача сталося не з вини відповідача, а через незалежні від нього обставини, отже вимоги центру зайнятості є безпідставними.

Проте, колегія суддів такий висновок суду першої інстанції вважає помилковим, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно із ч. 2 ст. 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Частиною 2 ст. 17 КАС України визначено, що до публічно-правових спорів, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів, відносяться спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України.

Отже, визначальним при визначенні характеру звернення суб'єкта владних повноважень як публічно-правового є саме встановлення судом, що це звернення ініційовано виконанням органом державної влади владних управлінських функцій, наділених йому Конституцією та законами України і в такому випадку звернення суб'єкта владних повноважень розглядається за правилами КАС України.

В свою чергу, відповідно до п. п. 1, 7 Положення про Державну службу зайнятості України, затвердженого Указом Президента України від 16.01.2013 року № 19/2013, державна служба зайнятості України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики України, здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах, районах у містах, а також через міжрегіональні територіальні органи Служби.

Згідно із п.п. 30 п. 4, п.п. 7, 8 п. 6 цього Положення служба відповідно до покладених на неї завдань здійснює контроль за використанням коштів Фонду, застосовує в установленому законодавством порядку фінансові санкції та накладає адміністративні штрафи, у зв'язку із чим має право проводити в установленому порядку перевірку цільового використання коштів Фонду, які спрямовуються на надання соціальних послуг, виплату матеріального забезпечення, здійснення заходів щодо сприяння зайнятості населення, достовірності відомостей, поданих роботодавцем для отримання коштів Фонду, додержання порядку використання роботодавцем виділених йому коштів Фонду та зупиняти виплати з Фонду в разі відмови або перешкоджання з боку роботодавця у проведенні перевірки, виявлення фактів подання ним Службі недостовірних відомостей або порушення порядку використання роботодавцем коштів Фонду; отримувати необхідні пояснення (у тому числі в письмовій формі) з питань, що виникають під час проведення перевірки; стягувати відповідно до закону кошти Фонду, виплачені особам, зареєстрованим як безробітні, у вигляді матеріального забезпечення на випадок безробіття та витрачені на надання соціальних послуг безробітним у разі встановлення факту їх отримання на підставі недостовірних відомостей, поданих особою, а також несплачені у добровільному порядку штрафи, накладені відповідно до Закону України «Про зайнятість населення» та статті 24-1 Закону України «Про рекламу».

Звертаючись до суду із цим позовом, Южноукраїнський міський центр зайнятості керувався ч. 1 ст. 87 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року № 606-XIV, згідно якої стягувач має право звернутися з позовом до юридичної особи, зазначеної у статті 3 цього Закону, яка зобов'язана здійснити стягнення коштів з боржника, у разі невиконання рішення з вини такої юридичної особи.

Тобто, правила цієї статті наділяють стягувача правом на звернення з позовом до юридичної особи, яка зобов'язана провадити стягнення коштів з боржника, та поширюються на випадки невиконання юридичними особами рішень про стягнення аліментів, а також рішень, на підставі яких здійснюється утримання за виконавчими документами із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника.

За змістом цієї норми відповідальність юридичної особи може застосовуватись як при неможливості, так і при ускладненні виконання рішення з вини зазначеної особи.

При цьому, до юридичної особи не переходять зобов'язання боржника за виконавчим документом, звернення стягувача до цієї особи може мати лише компенсаційний характер.

Разом з цим, обов'язок особи відшкодувати матеріальну та моральну шкоду передбачено положеннями ст. ст. 1166, 1167 Цивільного кодексу України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 15 Цивільно процесуального кодексу України захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають, зокрема, із цивільних відносин, належить до компетенції судів загальної юрисдикції.

Наведені норми законодавства та обставини справи дають підстави для висновку, що даний спір не випливає із здійснення органом державної влади своїх владних управлінських функцій, а направлений на захист порушених прав та інтересів центру зайнятості, що виникають із цивільних відносин.

Проте, суд першої інстанції не звернув уваги на зазначені норми закону, не надав належної правової оцінки характеру спору, що призвело до вирішення справи судом, до компетенції якого не входить вирішення цього спору.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

З огляду на викладене, оскільки вказану справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, колегія суддів відповідно до ч. 1 ст. 203 КАС України приходить до висновку про скасування судового рішення та прийняття нового про закриття провадження у справі.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 157, ст. 197, ч. 1 ст. 203, п. 4 ч. 1 ст. 205, ст.ст. 206, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Южноукраїнського міського центру зайнятості - задовольнити частково.

Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 липня 2015 року - скасувати.

Провадження у справі за адміністративним позовом Южноукраїнського міського центру зайнятості до Комунального підприємства «Вознесенська друкарня» про стягнення боргу - закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через 5 днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, однак може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів після набрання законної сили безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Суддя-доповідач: І.П. Косцова

Судді: Ю.М. Градовський

К.В. Кравченко