Справа № 812/953/15
Суддя: І.О. Свергун
Дата ухвалення: 2015-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

06 жовтня 2015 рокуСєвєродонецькСправа № 812/953/15

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Свергун І.О.,

за участі секретаря - Михальченко Д.С.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Лисичанського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення незаконно отриманої допомоги по безробіттю в розмірі 2128,17 грн.,

ВСТАНОВИВ:

19 серпня 2015 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Лисичанського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення незаконно отриманої допомоги по безробіттю в розмірі 2128,17 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає наступне. Відповідно до наказу Луганського обласного центру зайнятості від 15.04.2015 № 62 Лисичанський міський центр зайнятості визнано правонаступником боргових зобов'язань Первомайського міського центру зайнятості. Згідно з актом прийому-передачі дебіторської заборгованості, яка станом на 17.04.2015 обліковується на балансі Первомайського міського центру зайнятості, заборгованість в розмірі 2128,17 грн., яка рахується за ОСОБА_1, передано на баланс Лисичанського міського центру зайнятості.

Відповідач перебував на обліку в Первомайському міському центрі зайнятості як безробітний з 18.07.2013 до 12.11.2013.

З 18.07.2013 ОСОБА_1 надано статус безробітного та з 25.07.2013 призначено допомогу по безробіттю.

Згідно з отриманими даними від державної реєстраційної служби Первомайського міського управління юстиції у Луганській області від 11.11.2013 № 51/02.5-22 встановлено факт, що в момент перебування на обліку в центрі зайнятості та отримання допомоги по безробіттю відповідач був зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності.

Первомайським міським центром зайнятості було проведено розслідування страхового випадку та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення за результатами якого складено акт від 12.11.2013 № 145.

14.08.2015 позивачем прийнято рішення про повернення відповідачем незаконно отриманої допомоги по безробіттю. Загальна сума виплачених коштів ОСОБА_1 складає 2601,17 грн.

В добровільному порядку відповідачем було сплачено кошти в сумі 473,00 грн., сума допомоги по безробіттю, яка залишилася несплаченою та підлягає поверненню складає 2128,17 грн.

На підставі викладеного, позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на користь Лисичанського міського центру зайнятості незаконно отриману допомогу по безробіттю в сумі 2128,17 грн.

Представник позивача в судове засідання не прибув, просив розглянути справу без його участі.

Відповідач у судове засідання не прибув, повідомити про дату, час і місце розгляду справи засобами поштового зв'язку немає можливості, оскільки згідно з листом в.о. директора ЛД УДППЗ Укрпошта від 20 липня 2015 року № 465 з 07 листопада 2014 року не здійснюється пересилання пошти у Луганській області до/з міст обласного значення: Луганськ, Алчевськ, Антрацит, Брянка, Кіровськ, Красний Луч, Краснодон, Первомайськ, Ровеньки, Свердловськ, Стаханів та населених пунктів, підпорядкованих цим міським радам; д/з населених пунктів у районах: Антрацитівський, Краснодонський, Лутугинський, Перевальський, Свердловський, Слов'яносербський. Повідомлення про розгляд справи було розміщено на офіційному веб-сайті Луганського окружного адміністративного суду (http://adm.lg.court.gov.ua).

Суд, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 69-72 Кодексу адміністративного судочинства України, дійшов наступного.

Відносини у сфері загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття врегульовані Законом України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" від 2 березня 2000 року № 1533-ІІІ (надалі - Закон України № 1533-ІІІ).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення» безробітний - особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи.

Відповідно до статті 7 Закону України № 1533-ІІІ одним із видів соціальних послуг, які надаються безробітним, є пошук підходящої роботи та сприяння у працевлаштуванні, у тому числі шляхом надання роботодавцю дотації на створення додаткових робочих місць для працевлаштування безробітних; фінансування організації оплачуваних громадських робіт для безробітних у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 8 ч. 1 статті 31 Закону України № 1533-ІІІ виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі призначення виплати на підставі документів, що містять неправдиві відомості.

Згідно з п. 6 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 13.02.2009 № 7-1 у разі встановлення центром зайнятості відповідно до цього Порядку належності безробітної особи до категорії зайнятих така особа знімається з обліку як безробітна в установленому законодавством порядку та повертає суму незаконно отриманого матеріального забезпечення і вартості наданих соціальних послуг з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг.

Згідно з п. 7 Порядку рішення про повернення коштів особою чи роботодавцем оформлюється наказом. Протягом двох робочих днів після прийняття рішення центр зайнятості надсилає особі чи роботодавцю рекомендованим листом повідомлення про необхідність протягом 15 календарних днів з дня отримання повідомлення повернути незаконно виплачені кошти.

Судом установлено, що відповідно до п. 8 наказу Луганського обласного центру зайнятості від 15.04.2015 № 62 Лисичанський міський центр зайнятості визнано правонаступником боргових зобов'язань Первомайського міського центру зайнятості.

18.07.2013 відповідач звернувся до Первомайського міського центру зайнятості за сприянням у працевлаштуванні та в зв'язку з відсутністю підходящої роботи ОСОБА_1 з 18.07.2013 надано статус безробітного (арк. справи 15-16).

Відповідно до наказу Первомайського міського центру зайнятості від 25.07.2013 № НТ130725 відповідачу призначено допомогу по безробіттю та розпочато виплату. Наказом від 13.11.2013 № НТ131113 ОСОБА_1 припинено виплату допомоги по безробіттю, в зв'язку з призначенням виплати на підставі документів, що містять неправдиві відомості(арк. справи 17).

Судом установлено, що відповідно до спеціального витягу з ЄДРЮОФОП Реєстраційної служби Первомайського міського управління юстиції Луганської області ОСОБА_1 зареєстровано в якості фізичної особи-підприємця 24.05.2001, припинено підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_1 05.03.2015 за № 3005175 (арк. справи 37).

Відповідно до частини другої та третьої статті 36 Закону України № 1533-ІІІ передбачено наступне: застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Первомайським міським центром зайнятості проведено розслідування страхового випадку та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення, за результати якого складено акт від 12.11.2013 № 145. Розслідуванням встановлено, що відповідно до листа відділу реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 11.11.2013 № 51/02.5-22 ОСОБА_1 зареєстровано в якості фізичної особи-підприємця 24.05.2001. Таким чином, на момент реєстрації ОСОБА_1 - 18.07.2013, він не мав права на статус безробітного та призначення допомоги по безробіттю (арк. справи 13).

Таким чином, відповідач не повідомив Первомайський МЦЗ, що на час звернення до центру зайнятості він був зареєстрований в якості фізичної особи-підприємця, внаслідок чого отримав допомогу по безробіттю на підставі неправдивих відомостей. Сума виплаченої допомоги по безробіттю склала 2601,17 грн.

13.11.2013 Первомайський міський центр зайнятості видав наказ № НТ131113 про повернення коштів ОСОБА_1 (арк. справи 17). Наказ Первомайського міського центру зайнятості про повернення коштів від 13.11.2013 № НТ131113 відповідач не оскаржив.

В добровільному порядку відповідачем було сплачено кошти в сумі 473,00 грн. (арк. справи 11). Сума допомоги по безробіттю, яка залишається несплаченою ОСОБА_1 та підлягає поверненню складає 2128,17 грн. (арк. справи 19).

Таким чином, у судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт порушення ОСОБА_1 вимог статті 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», тому суд вважає позовні вимоги обґрунтованими й такими, які слід задовольнити повністю.

Питання по судових витратах не вирішується, оскільки на час звернення до суду позивач був звільнений від їх сплати в установленому порядку, а статтею 94 КАС України не передбачено їх стягнення у даних випадках.

Керуючись статтями 9, 10, 11, 17, 18, 71, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Лисичанського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення незаконно отриманої допомоги по безробіттю в розмірі 2128,17 грн. задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (іден. № НОМЕР_1) на користь Лисичанського міського центру зайнятості суму незаконно отриманої допомоги по безробіттю в розмірі 2128,17 грн. (дві тисячі сто двадцять вісім грн. 17 коп.).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Повний текст постанови складено 06 жовтня 2015 року.

Суддя І.О. Свергун