Справа № 2а-4283/10/0770
Суддя: Тракало В.В.
Дата ухвалення: 2015-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2015 року м. Київ К/800/58621/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого - судді суддівТракало В.В., Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2011 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 1 листопада 2013 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Державної митної служби України, Виноградівської митниці про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та виплату середньомісячної заробітної плати за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2010 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідачів. Уточнивши позовні вимоги, просив визнати протиправним та скасувати абзац 2 пункту 1 наказу Державної митної служби України від 15 жовтня 2010 року № 1956-к в частині звільнення із займаної посади ОСОБА_4, інспектора відділу митного оформлення № 3 митного поста «Вилок» Виноградівської митниці; визнати протиправним та скасувати наказ Виноградівської митниці від 18 жовтня 2010 року № 1047-к; поновити його на посаді інспектора відділу митного оформлення № 3 митного поста «Вилок» Виноградівської митниці; допустити негайне виконання постанови суду в частині зобов'язання Виноградівської митниці (або її правонаступника) поновити позивача на посаді інспектора відділу митного оформлення № 3 митного поста «Вилок» Виноградівської митниці та на державній службі з 16 жовтня 2010 року, стягнути з Виноградівської митниці середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 16 жовтня 2010 року в сумі 20457 грн. 12 коп.

Позовні вимоги обгрунтовував тим, що службове розслідування, на підставі якого видано наказ про застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з роботи, було проведено формально, внаслідок чого зазначений наказ не відповідає вимогам Дисциплінарного статуту митної служби України.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2011 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 1 листопада 2013 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ставиться питання про скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій з підстав порушення норм матеріального та процесуального права та направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі у межах, встановлених статтею 220 КАС України, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що наказом Державної митної служби України № 1956-к від 15 жовтня 2010 року на підставі статей 21, 22, п.п. 4, 5, 6 ст. 23, п. 1 ст. 28 Закону України «Про дисциплінарний статут митної служби України» за несумлінне та неналежне виконання службових обов'язків, що призвело до порушення вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань митної справи, невиконання завдань, покладених на митний пост, заподіяння матеріальних збитків державі, звільнено з митних органів інспектора відділу митного оформлення № 3 митного поста «Вилок» Виноградівської митниці ОСОБА_4 з 15 жовтня 2010 року.

18 жовтня 2010 року на виконання зазначеного наказу Виноградівська митниця видала наказ № 1047 «Про проведення розрахунку у зв'язку із звільненням з роботи».

Підставою притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_4 у вигляді звільнення з роботи став висновок службового розслідування, проведеного відповідно до наказу Державної митної служби України № 1184 від 7 жовтня 2010 року з метою з'ясування обставин митного контролю та митного оформлення автомобіля марки «Мерседес Бенц 200», державний знак НОМЕР_1, в якому після виїзду із митного поста «Вилок» 5 жовтня 2010 року близько 22 год. працівниками УСБУ в Закарпатській області при попередньому огляді та усному опитуванні водія ОСОБА_5 виявлено 26 мобільних телефонів марки «Nокіа», а при ретельному огляді - 160 мобільних телефонів марок «Nокіа», «Soni» та «Soni Erikson».

Службовим розслідуванням встановлено, що митне оформлення вказаного транспортного засобу як такого, що не містив товарів, які підлягають оподаткуванню та декларуванню, здійснив інспектор відділу митного оформлення №3 митного поста «Вилок» Виноградівської митниці ОСОБА_4 При цьому митний контроль та митне оформлення позивачем було здійснено без огляду транспортного засобу, не виходячи із службового приміщення (кабіни), в якій розміщується посадова особа підрозділу з охорони державного кордону та посадова особа митного органу. У випадку митного оформлення вказаних мобільних телефонів та аксесуарів до них у встановленому законом порядку сума обов'язкових платежів до Державного бюджету України склала б 27702 грн. 55 коп.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив з доведеності факту неналежного виконання позивачем службових обов'язків, що призвело до заподіяння матеріальних збитків державі, а відтак - із правомірності дій відповідачів та оскаржуваних наказів. Зокрема, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, зазначив, що вказане незаконне переміщення товарів через митний кордон України та заподіяння матеріальних збитків державі в розмірі 27702 грн. 55 коп., порушення вимог статей 40, 41, 70 Митного кодексу України стало можливим внаслідок неналежного виконання ОСОБА_4 своїх посадових обов'язків, передбачених п.2.3, п.2.4, п.2.5, п.2.28 посадової інструкції інспектора відділу митного оформлення № 4 митного поста «Вилок», а також порушення п. 3.4.1.5, п.3.4.1.8, п.3.4.1.9 Технологічної схеми пропуску через державний кордон осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна в пункті пропуску для автомобільного сполучення «Вилок», затвердженої спільним наказом Виноградівської митниці та Мукачівського прикордонного загону від 3 листопада 2008 року № 731/1503.

Згідно п. 3.4.1.5 Технологічної схеми пропуску через державний кордон осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна в пункті пропуску для автомобільного сполучення «Вилок», затвердженої спільним наказом Виноградівської митниці та Мукачівським прикордонним загоном від 3 листопада 2008 року № 731/503, митний контроль здійснюється шляхом візуального огляду транспортного засобу, перевірки документів що підтверджують право власності на транспортний засіб (або користування ним), реєстраційних (технічних) документів, документів, що підтверджують постійне місце проживання особи, а також внесення до відповідного електронного журналу відповідних відомостей.

Під час проведення прикордонного та митного контролю, з метою виявлення можливих місць укриття порушників кордону, контрабанди зброї, вибухових речовин, наркотиків, матеріалів та предметів, заборонених до ввезення в Україну або вивезення з України, предметів, що підлягають письмовому декларуванню та оподаткуванню або переміщуються з порушенням митного законодавства, відповідно до вимог п.3.4.1.8 вказаної Технологічної схеми здійснюється візуальний огляд транспортного засобу, та відповідно до п.3.4.1.9 на підставі результатів аналізу та оцінки ризиків, транспортний засіб виводиться із загального потоку і перенаправляється зі смуги руху «зелений коридор» на смугу руху «червоний коридор», або в місце здійснення митного контролю та митного оформлення для проведення митного огляду.

За таких обставин, коли факт неналежного виконання позивачем службових обов'язків доведено, то суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов обґрунтованого висновку, що накладення на ОСОБА_4 дисциплінароного стягнення у вигляді звільнення є правомірним, у зв'язку з чим позовні вимоги задоволенню не підялгають.

Мотиви та доводи касаційної скарги висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують.

Згідно частини 1 статті 220 КАС України суд касаційної інстанції не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

За правилами статті 224 цього Кодексу суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Доводи касаційної скарги про незаконність судових рішень, порушення норм матеріального та процесуального права безпідставні, не ґрунтуються на доказах та матеріалах справи.

Тому колегія суддів, перевіривши у межах доводів касаційної скарги правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, приходить до висновку, що касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2011 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 1 листопада 2013 року - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: В.В. Тракало

Судді: Я.Л. Іваненко

М.І. Мойсюк