Справа № 2а-1870/1858/12
Суддя: І.Г. Шевченко
Дата ухвалення: 2012-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

14 березня 2012 р. Справа № 2a-1870/1858/12

Суддя Сумського окружного адміністративного суду Шевченко І.Г., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до прокуратури Краснопільського району про відшкодування шкоди, зобовязати вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Сумського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до прокуратури Краснопільського району, в якому просив:

- визнати значною шкоду, заподіяну його конституційним правам незаконними діями прокурора району ОСОБА_2;

- стягнути з відповідача 22500 грн. в рахунок компенсації витрат на лікування та забезпечення захисту його законних прав та інтересів та 1700 грн. в рахунок відшкодування нематеріальної шкоди у вигляді репутаційних та морально-психологічних втрат;

- зобовязати відповідача принести публічне вибачення за завдання образи честі і гідності у встановлений законом спосіб і адекватно нанесеній шкоді.

Перевіривши матеріали поданого позову, вбачається необхідним відмовити у відкритті провадженні у справі, приймаючи до уваги наступне.

Згідно зі статтею 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Компетенція (юрисдикція) судів щодо розгляду таких справ визначається процесуальними законами.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший субєкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з вимогами частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до частини 2 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких встановлений інший порядок судового вирішення.

З матеріалів справи вбачається, що вимоги позивача стосуються, зокрема, стягнення майнової і моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями і діями прокуратури Краснопільського району Сумської області, що фактично виразилось у незаконно складеному відповідачем протоколі про вчинення адміністративного корупційного правопорушення, та у звязку з цим звільненні з органів внутрішніх справ згідно наказу від 19.09.2011р. за №1225.

Так, з матеріалів позову вбачається, що за результатами проведеної працівниками ВВБ в Сумській області ДВБ МВС України, спільно з працівниками ВІОС УКЗ УМВС перевірки Краснопільського РВ, були зібрані та направлені матеріали до прокуратури Краснопільського району, в ході вивчення яких відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне корупційне правопорушення за ч.2 ст. 172-2 КУпАП. 09.09.2011р. даний протокол направлено до Краснопільського районного суду для прийняття рішення.

Також з матеріалів позову вбачається, що до прийняття судом рішенням за результатами розгляду поданого вище протоколу, позивач згідно наказів УМВС України в Сумській області від 19.09.2011р. за №1225, який був оголошений особову складу органів та підрозділів внутрішніх справ, та від 28.09.2011р. за №195 о/с був звільнений за п.64 «є» (за порушення дисципліни) з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил.

14.10.2011р. постановою Краснопільського районного суду Сумської області було закрито провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст. 172-2 КУпАП, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наявність вказаної постанови, ОСОБА_1 вважає, що відповідачем було завдано йому збитки майнового і немайнового характеру, які виникли у звязку з незаконним рішенням прокуратури району, яка оприлюднила через наказ №1225 відомості, які ганьблять імя позивача в середовищі, де він тривалий час працював. Крім того у звязку з необґрунтованим звинуваченням, ОСОБА_1 перебував на стаціонарному та амбулаторному лікуванні, придбавав ліки. Втрату фізичного і психічного здоровя, а також необхідність забезпечення захисту законних прав, позивач оцінює в 22500грн. Незаконні дії відповідача, які полягали, як стверджує ОСОБА_1, у фальсифікації документування правопорушень, завдали позивачу непоправних репутаційних втрат, що вплинуло на його марально-психологічний стан, які він оцінює в 1700грн.

При цьому, як вбачається з позову, позивач як на правову підставу звернення з позовної заявою, вказує, зокрема, на Цивільний кодекс України, Цивільно-процесуальний кодекс України, Закон України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду».

Дійсно, відповідно до пункту 4 статті 2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» передбачено, що право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадках закриття справи про адміністративне правопорушення, що має місце в даному випадку. В той же час відповідно до частини 2 статті 13 цього Закону, розмір моральної шкоди визначається з урахуванням обставин справи в межах, встановлених цивільним законодавством.

Згідно статті 1167 Цивільного кодексу України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, здійснюється в порядку визначеному статтею 1176 Цивільного кодексу України, відповідно до частини 1 якої, шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування як запобіжного заходу тримання під вартою або підписки про невиїзд, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою в повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу дізнання, попереднього ( досудового ) слідства, прокуратури або суду.

Таким чином, спір у справі, що стосується позовних вимог про визнання значною шкоду, заподіяну конституційним правам позивача незаконними діями прокурора району ОСОБА_2, стягнення з відповідача 22500 грн. в рахунок компенсації витрат на лікування та забезпечення захисту законних прав та інтересів позивача , а також 1700 грн. в рахунок відшкодування нематеріальної шкоди у вигляді репутаційних та морально-психологічних втрат, є цивільним і підлягає розгляду в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Крім того, згідно ч.2 ст.21 КАС України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства .

При цьому інша позовна вимога - про зобовязання відповідача принести публічне вибачення за завдання образи честі і гідності у встановлений законом спосіб і адекватно нанесеній шкоди, не має публічно-правового характеру, приймаючи до уваги наступне.

Як випливає із змісту вказаної вимоги, вона спрямована на захист гідності та честі, а також ділової репутації позивача.

В той же час, як вже було зазначено вище відповідно до вимог частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України суди загальної юрисдикції розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Статтею 297 Цивільного кодексу України встановлено, що кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Відповідно до ст. 299 Цивільного кодексу України фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації.

Згідно із ст. 275 Цивільного кодексу України фізична особа має право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб. Захист особистого немайнового права здійснюється способами, встановленими главою 3 цього Кодексу. Захист особистого немайнового права може здійснюватися також іншим способом відповідно до змісту цього права, способу його порушення та наслідків, що їх спричинило це порушення.

Способи захисту цивільних прав та інтересів передбачено ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України, серед яких такі способи захисту як відшкодування моральної (немайнової) шкоди та визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Аналізуючи наведені правові норми у взаємозвязку з фактичними обставинами викладеними у позові, вбачається що має місце цивільно-правовий характер спірних правовідносин, незважаючи на те, що стороною таких відносин є субєкт владних повноважень.

Відповідно до п. 1ч.1ст. 109 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

За таких обставин суддя приходить до висновку про необхідність відмовити у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 до прокуратури Краснопільського району про відшкодування шкоди, зобовязати вчинити дії та роз'яснює позивачу його право на звернення з таким позовом до суду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. ст. 107,109,186 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до прокуратури Краснопільського району про відшкодування шкоди, зобовязати вчинити дії.

Розяснити позивачу, що розгляд таких справ віднесено до юрисдикції загальних судів в порядку цивільного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в пятиденний строк з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис) І.Г. Шевченко

З оригіналом згідно

Суддя І.Г. Шевченко