Справа № 815/5108/14
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2015-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2015 р.м.ОдесаСправа № 815/5108/14

Категорія: 6.1 Головуючий в 1 інстанції: Левчук О. А.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Крусяна А.В.

- Шляхтицького О.І.

при секретарі - Філімович І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2015 року у справі за позовом Одеської міської ради до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області, Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, третя особа на стороні відповідача - ОСОБА_4, про визнання протиправними дій та зобов'язання скасувати реєстрацію декларації,

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся з даним позовом до суду та, уточнивши позовні вимоги, просить суд визнати протиправними дії Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області щодо прийняття та реєстрації декларації від 12.05.2014 року № ОД63 про готовність об'єкта до експлуатації після реконструкції квартири АДРЕСА_5, за замовленням ОСОБА_4; зобов'язати Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області скасувати реєстрацію декларації від 12.05.2014 року № ОД63 про готовність об'єкта до експлуатації після реконструкції квартири АДРЕСА_5, за замовленням ОСОБА_4. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області спірна декларація була зареєстрована з суттєвим порушенням вимог Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», Порядку виконання будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року № 466, Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року № 461, оскільки містить недостовірні, на думку позивача, відомості щодо зазначеної в декларації площі реконструйованої квартири під нежитлове приміщення офісу без зміни геометричних розмірів. Крім того, позивач вважає, що забудова земельної ділянки відбувається з порушенням вимог Земельного кодексу України, оскільки, як зазначає позивач, ОСОБА_4 здійснила прибудову до квартири, яка належить їй на праві власності, на земельній ділянці, яка Одеської міською радою ані у власність ані у користування їй не передавалась. Таким чином, позивач вважає, що при прийнятті та реєстрації декларації від 12.05.2014 року № ОД63 про готовність об'єкта до експлуатації після реконструкції квартири АДРЕСА_5, за замовленням ОСОБА_4, Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області не було перевірено повноту та достовірність даних, викладених в ній та, відповідно, порушено п.21 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 р. № 461.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити його в повному обсязі.

Представник відповідача Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області надав письмові заперечення, в яких просить відмовити у задоволенні позовних вимог Одеської міської ради, оскільки дії Інспекції ДАБК в Одеській області щодо прийняття та реєстрації декларації від 12.05.2014 року № ОД63 про готовність об'єкта до експлуатації після реконструкції квартири АДРЕСА_5, за замовленням ОСОБА_4 є законними та обґрунтованими, здійсненими у відповідності до вимог чинного законодавства. Представник відповідача Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області до судового засідання не з`явився, про явку сповіщений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Третя особа - ОСОБА_4 до судового засідання не з`явилась, про дату, час та місце слухання справи повідомлялась належним чином та своєчасно, причини не явки до судового засідання не повідомила, письмових заперечень на адміністративний позов не надала.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2015 року адміністративний позов задоволено в повному обсязі. Визнано протиправними дії Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області щодо прийняття та реєстрації декларації від 12.05.2014 року № ОД 63 про готовність об`єкта до експлуатації після реконструкції квартири № 1б під нежитлове приміщення офісу без зміни геометричних розмірів в АДРЕСА_1 за замовленням ОСОБА_4. Зобов`язано Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області скасувати реєстрацію декларації від 12.05.2014 року № ОД 63 про готовність об`єкта до експлуатації після реконструкції квартири № 1б під нежитлове приміщення офісу без зміни геометричних розмірів в АДРЕСА_1 за замовленням ОСОБА_4.

Не погодившись з таким рішенням Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області звернувся до суду з апеляційною скаргою на зазначену постанову. Апелянт просить скасувати постанову суду та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Колегією суддів встановлено, що розпорядженням Приморської районної адміністрації Одеської міської ради від 02.11.2012 року «Про затвердження висновку та проекту поділу квартири АДРЕСА_1, на: самостійну житлову квартиру, загальною площею 36,8 кв.м, в т.ч. житлова - 20,6 кв.м, власником якої в цілому став громадянин ОСОБА_5. Залишено зазначеній самостійній квартирі № 1 а; самостійну житлову квартиру, загальною площею 48,9 кв.м, в т.ч. житлова - 43,8 кв.м, власником якої в цілому стала громадянка ОСОБА_4. Присвоєно зазначеній самостійній квартирі № 1-б.

26.11.2012 року КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» виготовлений технічний паспорт на житлову квартиру, загальною площею 48,9 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2, в якому ОСОБА_4 зазначена користувачем квартири (а.с. 94, 95).

Департаментом комунальної власності Одеської міської ради 31.03.2014 року та 01.04.2014 року спільно з представниками ЄКС «Фонтанський», інспекції з благоустрою міста та працівників правоохоронних органів проведено комісійне обстеження земельної ділянки за адресою, м. Одеса, АДРЕСА_1, в ході якого встановлено факт самовільного зайняття земельної ділянки при встановленні огородження за адресою: АДРЕСА_1 про що, було складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства № 000181 (а.с. 89).

В акті зазначено, що при обстеженні зазначеної земельної ділянки, інспекційною комісією зафіксована зведена на прибудинковій фасадній території огорожа, орієнтовна площа якої складає 60 м.кв. Власником квартири за вказаною адресою будь-які дозвільні документи щодо встановлення огородження та використання зазначеної земельної ділянки не надані.

12 травня 2014 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області зареєстровано декларацію від 12.05.2014 року № ОД63 про готовність об'єкта до експлуатації після реконструкції квартири АДРЕСА_5, за замовленням ОСОБА_4. Загальна площа приміщення складає 86,2 м.кв. (а.с.10-12). З'ясувавши обставини справи, дослідивши докази на їх підтвердження, суд першої інстанції дійшов до висновку про необхідність задовольнити адміністративний позов в повному обсязі.

Відповідно до вимог ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій, чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед Законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Згідно з вимогами ч.2 ст.2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень.

Згідно до вимог ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ч.ч. 1 та 2 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Процедура прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів визначена Порядком прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 461 від 13.04.2011 року (далі - Порядок).

Згідно до вимог п. п. 17, 19, 20 Порядку реєстрація декларації здійснюється з дотриманням вимог Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності». Декларація приймається в дозвільному центрі за місцезнаходженням об'єкта. Реєстрацію декларації здійснює Інспекція за місцезнаходженням об'єкта на безоплатній основі. Замовник (його уповноважена особа) подає особисто або надсилає рекомендованим листом з описом вкладення до Інспекції два примірники декларації за формою згідно з додатком 1. Замовник відповідно до закону відповідає за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації. Інспекція перевіряє протягом десяти робочих днів з дати подання (надходження) до неї декларації повноту даних, зазначених у ній, та реєструє декларацію.

Згідно до вимог п.21 Порядку у разі коли декларація подана чи оформлена з порушенням установлених вимог, Інспекція повертає її на доопрацювання з обґрунтуванням підстав повернення у строк, передбачений для її реєстрації. Після усунення недоліків, що стали підставою для повернення декларації на доопрацювання, замовник може повторно звернутися до Інспекції для реєстрації декларації. Як вбачається зі змісту вказаної декларації від 12.05.2014 року № ОД63 про готовність об'єкта до експлуатації, заповненої ОСОБА_4, проведена реконструкція квартири №1-б під нежитлове приміщення офісу без зміни геометричних розмірів за адресою м. Одеса, АДРЕСА_1, категорія складності ІІ.

В п.11 вказаної Декларації ОСОБА_4 зазначила, що дата початку будівництва 22.11.2006 року, а закінчення 20.04.2014 року.

В п.10 «Інформація про дозвільні документи (повідомлення про початок виконання будівельних робіт, декларація про початок виконання будівельних робіт, інші документи у разі їх наявності)» вищезазначеної декларації зазначено дозвіл на початок виконання будівельних робіт Інспекції ДАБК в Одеській області при УАМ від 22.11.2006 року № 128/06.

Разом з тим, розпорядження Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, яким затверджено висновок та проект поділу квартири № 1а, розташованої в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1, на: самостійну житлову квартиру, якій залишено № 1а, загальною площею 36,8 кв.м, в т.ч. житлова - 20,6 кв.м, власником якої в цілому став громадянин ОСОБА_5 та самостійну житлову квартиру, якій присвоєно № 1-б загальною площею 48,9 кв.м, в т.ч. житлова - 43,8 кв.м, власником якої в цілому стала громадянка ОСОБА_4, прийнято 02 листопада 2012 року, а в пункті 10 Декларації зазначено, що дозвіл на початок виконання будівельних робіт по зазначеному адресу Інспекцією ДАБК в Одеській області при УАМ надано 22 листопада 2006 року, тобто значно раніше ніж об`єкту, який зазначений в декларації була присвоєна адреса АДРЕСА_3 (а.с. 97). Крім цього, згідно інформаційної довідки реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції ГУЮ в Одеській області у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Державному реєстрі права власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відомості щодо об`єкта нерухомого майна квартири за адресою АДРЕСА_4 відсутні.(а.с.173-174).

На час початку будівельних робіт в 2006 року порядок та умови надання дозволу на виконання будівельних робіт з нового будівництва, розширення, реконструкції, технічного переоснащення, реставрації та капітального ремонту об'єктів регулювались Положенням про порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт затвердженого Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 5 грудня 2000 року N 273 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25 грудня 2000 р. за № 945/5166).

Відповідно до вимог п.1.1 Положення про порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт затвердженого Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 5 грудня 2000 року № 273 дозвіл на виконання будівельних робіт з нового будівництва, реконструкції, реставрації та капітального ремонту будинків, споруд та інших об'єктів, розширення і технічного переоснащення (далі - роботи з будівництва) є документом, що посвідчує право забудовника (замовника) та генерального підрядника на виконання будівельних робіт, у відповідності до затвердженої проектної документації, підключення до інженерних мереж та споруд та надає право відповідним службам на видачу ордера на проведення земляних робіт.

Дозвіл на виконання будівельних робіт надається інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю, які одночасно ведуть реєстр наданих дозволів.

Виконання будівельних робіт без вищезазначеного дозволу забороняється.

Згідно п.5.1. Положення виконання будівельних робіт на об'єктах без одержання дозволу або його завчасної перереєстрації, а також виконання не зазначених у дозволі будівельних робіт уважається самовільним і тягне за собою відповідальність згідно з чинним законодавством.

Як зазначалось вище, в пункті 10 Декларації зазначено, що Інспекцією ДАБК в Одеській області при УАМ 22 листопада 2006 року надано дозвіл на початок виконання будівельних робіт №128/06 (замовник - ОСОБА_4.)

Однак, як вбачається, з листа Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради №01-11/126 від 26.01.2015 року, інформація про видачу дозволу на початок виконання будівельних робіт від 22.11.2006 року № 128/06. на об'єкт містобудування за адресою: АДРЕСА_2 відсутня. Разом з тим, в цьому ж листі зазначено про те, що під № 128/06 від 22.03.2006 року інспекцією ДАБК м. Одеси зареєстровано та видано дозвіл на будівництво виставочного салону - магазину по АДРЕСА_6 (замовник - ВКП «Варта») (а.с. 126, 127).

Жодних доказів на спростування зазначених відомостей відповідачем та третьою особою ОСОБА_4 судам першої та апеляційної інстанції надано не було.

Отже, за таких підстав колегією суддів встановлено, що п.10 Декларації містить недостовірні відомості щодо дозвільних документів на початок виконання будівельних робіт.

Згідно до вимог ч.4. ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» реконструкцію, реставрацію або капітальний ремонт об'єктів будівництва без зміни зовнішніх геометричних розмірів їх фундаментів у плані, а також реконструкцію або капітальний ремонт автомобільних доріг, залізничних колій, ліній електропередачі, зв'язку, трубопроводів, інших лінійних комунікацій у межах земель їх розміщення, а так само нове будівництво відповідно до містобудівної документації об'єктів інженерно-транспортної інфраструктури на замовлення органів державної влади та органів місцевого самоврядування на відповідних землях державної чи комунальної власності може бути проведено за відсутності документа, що засвідчує право власності чи користування земельною ділянкою.

Так, згідно розпорядження Приморської районної адміністрації Одеської міської ради від 02.11.2012 року, яким було затверджено висновок та проект поділу квартири № 1а, розташованої в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1, квартиру, якій присвоєно № 1-б та власником якої є ОСОБА_4, має загальну площу 48,9 кв.м, в т.ч. житлову - 43,8 кв.м, проте в п.12 та 13 декларації ОСОБА_4 зазначила, що загальна площа нежитлових приміщень складає 86,2 кв.м.

Жодних належних доказів на підтвердження наявності правових підстав збільшення ОСОБА_4 площі зазначеної квартири до 86,2 кв.м., реконструкція якої, як зазначено в декларації, проводилась без зміни геометричних розмірів, а також доказів реконструкції зазначеної квартири без зміни її зовнішніх геометричних розмірів суду не надано.

Також у п.11.1 Декларації, де зазначається інформація про документ, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або договір суперфіцію, договір про право встановлення земельного сервітуту щодо будівництва об'єктів інженерно-транспортної інфраструктури» ОСОБА_4 зазначено наступне: «витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та обтяжень індексний номер витягу № 4813905 від 13.06.2013 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 1, або може не зазначатись згідно Постанови № 446 п.4 від 13.04.2011 року».

Отже із зазначеного ОСОБА_4 запису у п.11.1.Декларації не вбачається який же безпосередньо документ посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, на якій розташований об`єкт, реконструкція якого здійснювалась ОСОБА_4, та стосовно якого подана декларація про готовність до експлуатації.

Згідно до вимог ст. 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: а) розпорядження землями територіальних громад; б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; в) надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч.4 ст.26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.

Згідно до вимог ч. 2 ст. 116 Земельного кодексу України набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. В статті 125 ЗК України зазначено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно до вимог ст. 126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Як зазначає позивач, Одеською міською радою рішення про передачу гр. ОСОБА_4 у власність або у користування земельної ділянки по АДРЕСА_1 у м. Одесі на пленарному засіданні сесії Одеської міської ради не приймалось.

Відповідно до вимог ч.6 ст.39 Закону України № 3038-V от 17.02.2011 «Про регулювання містобудівної діяльності», інспекції державного архітектурно-будівельного контролю відмовляють у реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації, якщо така декларація подана чи оформлена з порушенням встановлених вимог.

Відповідач Інспекція ДАБК в Одеській області в порушення п. 21 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року №461, Земельного кодексу України не перевірив повноту та достовірність даних, викладених в ній, зареєстрував зазначену декларацію, а не повернув її як таку, що подана чи оформлена з порушенням установлених вимог.

Таким чином, на підставі наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно дійшов висновку про те, що адміністративний позов Одеської міської ради є обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Колегія суддів вважає наведені висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71 КАС України та не приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення та надання відповідних доказів покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Такий обов'язок відсутній, якщо відповідач визнає позов.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195; 196; 198; 200; 205; 206; 254 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2015 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом 20 днів.

Повний текст судового рішення виготовлений 05.10.2015 року.

Головуючий: О.В. Джабурія

Суддя: А.В. Крусян

Суддя: О.І. Шляхтицький