Справа № 826/10030/15
Суддя: Ключкович В.Ю.
Дата ухвалення: 2015-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

07 жовтня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ключковича В.Ю.,

суддів Борисюк Л.П.,

Петрика І.Й.,

за участю секретаря Шевчук К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу приватного підприємства "Безпека Бізнесу. Бар'єр" на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 серпня 2015 року у справі за адміністративним позовом приватного підприємства "Безпека Бізнесу. Бар'єр" до Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

Приватне підприємство «Безпека Бізнесу Бар'єр» звернулось до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Державної податкової інспекції у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві, в якому просить визнати недійсним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління Міндоходів у м. Києві від 23.12.2014 р. № форми «Р», яким донараховано податкове зобов'язання по податку на додану вартість у сумі 126 878,00 грн. (у тому числі за основним платежем 101 583,00 грн. та штрафними (фінансовими санкціями 25 395,75 грн.).

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 серпня 2015 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 серпня 2015 скасувати та прийняти нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, думку учасників процесу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 та ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Державною податковою інспекцією у Дарницькому районі ГУ Міндоходів у м. Києві проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПП «Безпека Бізнесу. Бар'єр.» з питань взаємовідносин з ТОВ «Аксон Груп», ТОВ «Про сервіс», ТОВ «Аланта Пром», ПП «Пром-Тех-Снаб» та ТОВ «Стиль Медіа» за період з 01.07.2014 по 31.08.2014.

Перевіркою встановлено порушення ПП «Безпека Бізнесу. Бар'єр»:

ст. 185, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.4, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість на суму 101 582,99 грн., в т.ч. по періодам: липень 2014 р. - 61 416,33 грн., серпень 2014 р. - 40 166,66 грн.

За результатами перевірки складено акт від 03.12.2014 №9852/26-51-22-01/35199239 та винесено податкове повідомлення-рішення від 23.12.2014. № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 126 978,75 грн., в тому числі за основним платежем в розмірі 101 583,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 25 395,75 грн.

За результатами розгляду заперечень на акт перевірки, ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві надано відповідь від 19.12.2014 р. № 14123/10/26-51-22-01, якою висновки акту перевірки від 03.12.2014 р. № 9852/26-51-22-01/35199239 залишено без змін.

За результатами первинного адміністративного оскарження, Головним управлінням ДФС у м. Києві прийнято рішення від 20.02.2015 р. № 2913/10/26-15-10-05-35, яким податкове повідомлення-рішення від 23.12.2014 р. № залишено без змін, а скаргу - без задоволення.

За результатами повторного адміністративного оскарження, Державною фіскальною службою України прийнято рішення від 23.04.2015 р. № 8584/6/99-99-10-01-04-28, яким податкове повідомлення-рішення від 23.12.2014 р. № та рішення, прийняте за результатами розгляду первинної скарги, залишено без змін, а скаргу - без задоволення.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийнято в межах повноважень податкового органу та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, обґрунтовано та правомірно.

Такий висновок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції вважає правильним, з огляду на наступне..

Відповідно до підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до п. 185.1 ст. 185 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України;г) вивезення товарів за межі митної території України;е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Згідно з пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду, зокрема, у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно з пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Згідно з абзацом 11 статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Відповідно до абзацу другого пункту 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за номером 168/704, господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом перевірки стали фінансово-господарські взаємовідносини позивача з ТОВ «Аксон Груп», ТОВ «Про сервіс», ТОВ «Аланта Пром», ПП «Пром-Тех-Снаб» та ТОВ «Стиль Медіа» за період з 01.07.2014 по 31.08.2014.

Щодо господарських взаємовідносин позивача з ТОВ «Про сервіс».

Між ПП «Безпека Бізнесу. Бар'єр» (замовник) та ТОВ «Про сервіс» (виконавець) укладено договір № 75 про інформаційне - довідкове обслуговування, відповідно до умов якого, замовник в порядку та на умовах, визначених цим договором, дає виконавцеві завдання та зобов'язується оплатити його послуги, а виконавець бере на себе зобов'язання відповідно до завдання замовника забезпечити інформаційне та консультаційно-довідкове обслуговування замовника з інформаційних питань.

На підтвердження виконання вказаного договору позивачем надано акт № ОУ-00302 здачі-прийняття робіт (надання послуг) щодо надання інформаційно-консультативних послуг в липні 2014, акт № ОУ-00224 щодо надання інформаційно-консультативних послуг в серпні 2014 р.; податкову накладну від 31.07.2014 № 302; податкову накладну від 31.08.2014 № 224. Також до суду апеляційної інстанції надано звіт ТОВ «Про сервіс» щодо надання інформаційно-довідкового обслуговуванняг згідно умов цього договору

Між ПП «Безпека Бізнесу. Бар'єр» (замовник) та ТОВ «Про сервіс» (виконавець) укладено договір № 112 від 01.07.2014, відповідно до умов якого виконавець зобов'язується на свій ризик своїми силами та засобами надавати інформаційні послуги замовнику в строки та на умовах, передбачених цим договором, а замовник зобов'язується своєчасно їх прийняти та оплатити. Надання інформаційних послуг замовнику, передбачає одержання останнім від виконавця інформаційних продуктів згідно із додатком № 1, що є невід'ємною частиною цього договору.

На підтвердження виконання договору № 112 від 01.07.2014 позивачем надано суду акт № ОУ-00303 здачі-прийняття робіт (надання послуг) щодо надання консультаційних послуг по організації охорони в липні 2014 р., акт № ОУ-00225 щодо надання консультаційних послуг по організації охорони в серпні 2014 р.; податкову накладну від 31.07.2014 р. № 303, податкову накладну від 31.08.2014 р. № 225. Також до суду апеляційної інстанції надано звіт ТОВ «Про сервіс» щодо надання консультаційних послуг згідно умов цього договору

Між ПП «Безпека Бізнесу. Бар'єр» (замовник) та ТОВ «Про сервіс» (виконавець) укладено договір № 113 від 01.07.2014 р. про надання юридичних послуг, відповідно до умов якого виконавець зобов'язується надавати юридичні послуги замовнику на підставах, в порядку та в обсязі, визначеному у договорі за погодженням сторін. Юридичні послуги, що надаються на підставі цього договору можуть мати одноразовий чи систематичний характер і складаються з комплексу дій чи самостійних операцій, необхідних і достатніх для досягнення мети, поставленої замовником.

На підтвердження виконання договору № 113 від 01.07.2014 р. позивачем надано суду акт № ОУ-00304 здачі-прийняття робіт (надання послуг) щодо надання юридичних послуг в липні 2014 р., акт № ОУ-00226 здачі-прийняття робіт (надання послуг) щодо надання юридичних послуг в серпні 2014 р.; податкову накладну від 31.07.2014 р. № 304; податкову накладну від 31.08.2014 р. № 226.. Також до суду апеляційної інстанції надано звіт ТОВ «Про сервіс» щодо надання юридичних послуг згідно умов цього договору та юридичний звіт до Договору №113 про надання юридичних послуг від 01.07.2014.

Щодо господарських взаємовідносин позивача з ПП «Пром-Тех-Снаб».

Між ПП «Безпека Бізнесу. Бар'єр» (замовник) та ПП «Пром-Тех-Снаб» (виконавець) укладено договір № 141 від 01.08.2014 р. надання послуг контролю за несенням служби охорони, відповідно до умов якого виконавець приймає на себе зобов'язання щодо забезпечення надання замовнику послуг з контролю якості за несенням охорони співробітниками замовника на об'єктах, що охороняються замовником, які визначені в додатках до цього договору та дотримання співробітниками замовника на об'єктах, що охороняються замовником, які визначені в додатках до цього договору та дотримання співробітниками замовника Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з надання послуг, пов'язаних з охороною державної та іншої власності, надання послуг з охорони громадян (наказ МВС від 10.12.2009 р. за № 505).

На виконання вказаного договору виконавцем було підготовлено план перевірки та контролю охоронників під час служби на об'єктах ПП «Безпека Бізнесу. Бар'єр», погоджений сторонами та складено акт № ОУ-000520 здачі-прийняття робіт (надання послуг) щодо перевірки охоронників під час служби у серпні 2014 р.; податкову накладну від 31.08.2014 р. № 520. Також до суду апеляційної інстанції надано акт про перевірку та контроль охоронників під час служби на об'єктах ПП «Безпека Бізнесу. Бар'єр» від 31.08.2014.

Щодо господарських взаємовідносин позивача з ТОВ «Стиль Медіа».

Між ПП «Безпека Бізнесу. Бар'єр» (замовник) та ТОВ «Стиль Медіа» (виконавець) укладено договір № 114 від 01.08.2014 р. про надання послуг по вивченню ринку з охоронної діяльності, відповідно до умов якого виконавець зобов'язується знайти для замовника потенційних клієнтів (фізичних або юридичних осіб) щодо надання охоронних послуг, визначених у цьому договорі, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити ці послуги.

На підтвердження виконання вказаного договору позивачем надано суду акт № ОУ-000204 про надання послуг по вивченню ринку з охоронної діяльності у серпні 2014 р.; податкову накладну від 31.08.2014 р. № 204. Також до суду апеляційної інстанції надано звіт ТОВ «Стиль Медіа» від 31.08.2014 до цього договору.

Між ПП «Безпека Бізнесу. Бар'єр» (замовник) та ТОВ «Стиль Медіа» (виконавець) укладено договір № 115 від 01.08.2014 р. з організації та проведення рекламної акції, відповідно до умов якого замовник доручає, а виконавець зобов'язується надати послуги з організації та проведення рекламної акції замовника (розміщення реклами на транспорті виконавця).

Між ПП «Безпека Бізнесу. Бар'єр» (замовник) та ТОВ «Стиль Медіа» (виконавець) укладено договір № 29 від 01.02.2014 р. про надання послуг по вивченню ринку з охоронної діяльності, відповідно до умов якого, виконавець зобов'язується знайти для замовника потенційних клієнтів (фізичних або юридичних осіб) щодо надання охоронних послуг, визначених у цьому договорі, а замовник зобов'язується прийняти ці послуги та оплатити їх.

На підтвердження виконання вказаного договору позивачем надано суду акт № ОУ-000349 здачі-прийняття робіт (надання послуг) про надання послуг по вивченню ринку з охоронної діяльності у липні 2014 р., акт № ОУ- 000205 про надання послуг з проведення рекламної акції у серпні 2014 р.; податкову накладну від 31.07.2014 р., податкову накладну від 31.08.2014 р. № 205. Також до суду апеляційної інстанції надано звіт ТОВ «Стиль Медіа» від 31.08.2014 до цього договору.

Також позивачем було укладено договір № 30 від 01.02.2014 р. з організації та проведення рекламної акції, відповідно до умов якого замовник доручає, а виконавець зобов'язується надати послуги з організації та проведення рекламної акції замовника (розміщення реклами на транспорті виконавця).

На підтвердження виконання вказаного договору позивачем надано суду акт № ОУ-000383 здачі-прийняття робіт (надання послуг) про надання послуг з проведення рекламної акції в липні 2014 р.; податкову накладну від 31.07.2014 р. № 383. Також до суду апеляційної інстанції надано звіт ТОВ «Стиль Медіа» від 31.08.2014 до цього договору.

Щодо господарських взаємовідносин позивача з ТОВ «Аланта-Пром».

Між ПП «Безпека Бізнесу. Бар'єр» (замовник) та ТОВ «Аланта-Пром» (виконавець) укладено договір № 27 від 01.08.2014 р. пошук потенційних клієнтів, відповідно до умов якого, виконавець зобов'язується знайти для замовника потенційних клієнтів (фізичних та юридичних осіб) щодо надання охоронних послуг, визначених в цьому договорі, а замовник зобов'язується прийняти ці послуги та оплатити їх.

На підтвердження виконання вказаного договору позивачем надано суду акт № ОУ-000049 здачі-прийняття робіт (надання послуг) з надання послуг щодо пошуку потенційних клієнтів у серпні 2014 р.; податкову накладну від 31.08.2014 р. № 49.

Також позивачем було укладено з ТОВ «Аланта-Пром» договір № 28 від 01.08.2014 р. про надання поліграфічних послуг, відповідно до умов якого виконавець за завданням і за рахунок замовника надає послуги з поліграфії.

На підтвердження виконання вказаного договору позивачем надано суду акт № ОУ-000050 здачі-прийняття робіт (надання послуг) з надання поліграфічних послуг в серпні 2014 р.; податкову накладну від 31.08.2014 р. № 50. Також до суду апеляційної інстанції надано макети №1-4.

Щодо господарських взаємовідносин позивача з ТОВ «Аксон Груп».

Між ПП «Безпека Бізнесу. Бар'єр» (замовник) та ТОВ «Аксон Груп» (виконавець) укладено договір № 94 від 01.07.2014 р. пошук потенційних клієнтів, відповідно до умов якого виконавець зобов'язується знайти для замовника потенційних клієнтів (фізичних та юридичних осіб) щодо надання охоронних послуг, визначених у цьому договорі, а замовник зобов'язується прийняти ці послуги та оплатити їх.

На підтвердження виконання вказаного договору позивачем надано суду акт № ОУ-00004 здачі-прийняття робіт (надання послуг) про виконання робіт з пошуку потенційних клієнтів у липні 2014 р.; податкову накладну від 31.07.2014 р. № 4.

Між ПП «Безпека Бізнесу. Бар'єр» (замовник) та ТОВ «Аксон Груп» (виконавець) укладено договір № 95 від 01.07.2014 р. на надання поліграфічних послуг, відповідно до умов якого виконавець за завданням і за рахунок замовника надає послуги з поліграфії.

На підтвердження виконання вказаного договору позивачем надано суду акт № ОУ-00021 здачі-прийняття робіт (надання послуг) про надання послуг поліграфії у липні 2014 р.; податкову накладну від 31.07.2014 р. № 21. Також до суду апеляційної інстанції надано макети №1-5.

Також між ПП «Безпека Бізнесу. Бар'єр» (замовник) та ТОВ «Аксон Груп» (виконавець) укладено договір № 97 від 01.07.2014 р. надання послуг контролю за несенням служби охорони, відповідно до умов якого, виконавець приймає на себе зобов'язання щодо забезпечення надання замовнику послуг з контролю якості за несенням охорони співробітниками замовника.

На підтвердження виконання вказаного договору позивачем надано суду акт № ОУ-00005 здачі-прийняття робіт (надання послуг) щодо виконання робіт з перевірки охоронників під час служби в липні 2014 р.; податкову накладну від 31.07.2014 р. № 5.

На підтвердження руху активів між позивачем та ТОВ «Аксон Груп», ТОВ «Про сервіс», ТОВ «Аланта Пром», ПП «Пром-Тех-Снаб» та ТОВ «Стиль Медіа», позивачем надано суду банківські виписки.

На підтвердження реальності здійснення господарської операції між позивачем та контрагентами, позивач надав до суду ряд договорів охорони об'єктів, які в повному обсязі досліджені судом апеляційної інстанції та містяться в матеріалах.

Також позивач, обґрунтовуючи свою правову позицію посилається на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 03.11.2014 р. по справі № 826/15382/14, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду м. Києва від 24.02.2015.

Даючи оцінку обставинам справи у взаємозв'язку з доказами, що містяться в матеріалах справи, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про не підтвердження реальності фінансово-господарських взаємовідносин позивача з його контрагентами, про що слід зазначити наступне.

З укладених договорів вбачається, що їх предметом є послуги з інформаційно-довідкового обслуговування, консультаційні послуги по організації охорони, юридичні послуги, послуги контролю за несенням служби охорони, послуги з вивчення ринку з охоронної діяльності, організація та проведення рекламних акцій, поліграфічні послуги, пошук потенційних клієнтів.

Щодо надання інформаційно-довідкових послуг судом першої інстанції правильно зауважено, що згідно умов договору, вказаний вид послуг передбачає розробку конструктивних, параметричних, методологічних моделей можливого вирішення проблем на основі інформаційних даних, прогнозування науково-технічної ситуації, формування еталонного уявлення про об'єкти, які розробляються за завданням замовника; інформаційну експертизу - перевірку достовірності інформації, зокрема, шляхом зіставлення отриманих результатів (на всіх стадіях розробки) з інформаційними даними.

Разом з тим, з наданих позивачем доказів, зокрема, з наданих актів виконаних робіт (надання послуг) не можливо визначити, пошук яких саме відомостей було здійснено виконавцем та відповідно встановити, - чи було здійснено надання замовникові одноразових консультаційно-довідкових послуг із обумовлених договорами інформаційних питань. Водночас позивачем не надано суду завдань із формулюванням критеріїв інформації, яка його цікавить, вихідних даних для виконавця.

Щодо надання консультаційних послуг по організації охорони судом також правильно зауважено, що у відповідності до умов укладених договорів, під консультаційними послугами слід розуміти документовані відомості або події, явища, що відбуваються або відбувалися на охороняємих об'єктах замовника. Інформаційна продукція - це матеріалізований результат інформаційної діяльності, призначений для задоволення інформаційних потреб громадян, державних органів, підприємств, установ, організацій. Позивачем надано суду перелік можливих напрямків консультацій.

Водночас, на думку суду, оскільки консультаційні послуги можуть надаватися як в письмовій так і в усній формі, сторони, складаючи документи, що підтверджують надання таких послуг, повинні зазначати, які саме послуги надавалися (їх вид, об'єм, понесені витрати, їх вартість, трудові ресурси, які були залучені до виконання робіт).

Натомість з наданих позивачем актів здачі-прийняття виконаних робіт (надання послуг) не можливо визначити, які саме консультації надавалися виконавцем, їх вид, об'єм тощо. Зокрема, позивачем не надано суду інших документів, які б свідчили про отримання таких послуг (схем, графіків тощо). Аналогічна ситуація і щодо надання юридичних послуг. З наданих позивачем актів здачі-прийняття робіт не можливо визначити, які саме юридичні послуги надавалися виконавцем, зокрема, чи було підготовлено аналітичні висновки з питань застосування законодавства, чи були підготовлені проекти договорів та процесуальних та інших документів тощо, тобто не можливо визначити їх вид, характер, обсяг, окрему вартість, період виконання.

Щодо надання послуг контролю за несенням служби охорони, то, як вірно зауважено судом першої інстанції, що мета надання послуг з контролю якості за несенням охорони - висловлення незалежної професійної думки у формі висновку стосовно відповідності несення співробітниками замовника охорони вимогам чинного законодавства та загального рівня технічної та теоретичної підготовленості зазначених співробітників. Позивачем надано суду План перевірки та контролю охоронників під час служби на об'єктах ПП «Безпека Бізнесу. Бар'єр». Разом з тим, з наданих позивачем доказів неможливо встановити, якими членами комісії згідно із вказаним планом здійснювалася перевірка, підсумки роботи комісії; не вказано, які саме об'єкти було перевірено комісією виконавця, графік перевірки об'єктів, не надано доказів проведення інструктажу, складання відповідних висновків.

Щодо надання послуг по вивченню ринку з охоронної діяльності та пошуку потенційних клієнтів слід зазначити наступне.

Як вже зазначалось, методами та способами пошуку потенційних клієнтів є аналіз ринку попиту на охоронні послуги (фізичних та юридичних осіб), комплексне вивчення та аналіз вітчизняних та зарубіжних ринків послуг з охоронної діяльності, перспектив їх розвитку з метою одержання інформації щодо співвідношення попиту і пропозиції, рівні цін на охоронні послуги, можливість замовлень, стратегії і тактики їх діяльності тощо. Однак, з наданих позивачем актів здачі-приймання виконаних робіт не можливо визначити результати пошуку клієнтів, оскільки останні не містять відомостей щодо останніх.

За таких обставин суд не може прийняти до уваги доводи позивача, що на виконання саме укладених договорів з інформаційно-довідкового обслуговування, надання консультаційних послуг по організації охорони, юридичних послуг, послуг контролю за несенням служби охорони, послуг з вивчення ринку з охоронної діяльності, організації та проведення рекламних акцій, поліграфічних послуг, пошуку потенційних клієнтів було укладено ряд договорів охорони об'єктів на які посилається позивач та, які є його основним видом діяльності.

Крім того, судом апеляційної інстанції звернуто увагу і на те, що договори охорони об'єктів ( центрів зайнятості), на які посилається позивач, стверджуючи, що їх укладання є наслідком надання контрагентами послуг по спірним операціям, укладалися між позивачем і відповідними центрами зайнятості в період, що передував отриманню позивачем послуг по спірним операціям. Факт укладення таких договорів охорони об'єктів (центрів зайнятості)у тому числі і у період до отримання спірних послуг ,зокрема, у червні 2014 року, підтверджується виписками з рахунків позивача (Т.1 а.с184зв.).

Щодо укладених договорів з організації та проведення рекламних акцій, виготовлення поліграфічної продукції, слід звернути увагу на те, що позивачем не надано суду доказів проведення рекламних акцій, зокрема, рекламно-інформаційних матеріалів, макетів, технічного завдання, доказів розміщення рекламно-інформаційних матеріалів тощо, саме контрагентами позивача.

Зважаючи на викладене вище, суд приходить до висновку, що надані позивачем акти здачі-приймання послуг, укладені з ТОВ «Аксон Груп», ТОВ «Про сервіс», ТОВ «Аланта Пром», ПП «Пром-Тех-Снаб» та ТОВ «Стиль Медіа», не містять достатньої та необхідної інформації щодо отриманих послуг, а тому не можуть бути прийняті судом в якості належних доказів, які свідчать про виконання укладених договорів з його контрагентами.

Таким чином, суд не може встановити зв'язок, оскільки такий позивачем належними доказами не доведено та який би вказував на те, що договори на охорону об'єктів, укладені позивачем в іншому ланцюгу постачання послуг, є безпосереднім наслідком виконання укладених договорів з ТОВ «Аксон Груп», ТОВ «Про сервіс», ТОВ «Аланта Пром», ПП «Пром-Тех-Снаб» та ТОВ «Стиль Медіа».

Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що необхідними та достатніми підставами для включення позивачем до складу податкового кредиту відповідних сум податку на додану вартість є: придбання ним товару чи послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності; сплата чи нарахування сум податку на додану вартість у зв'язку з таким придбанням.

При цьому, наявність належним чином оформлених податкових накладних є обов'язковою, але не вичерпною обставиною для формування податкового кредиту. Зокрема, якщо наведені у договорах товари чи послуги фактично не поставлялися, то, відповідно, придбання таких товарів або послуг не відбулося, право на податковий кредит у такого платника податків не виникає, оскільки при цьому не дотримано обов'язкових умов для виникнення такого права на придбання товарів (послуг) з метою їх використання у господарській діяльності.

У той же час, правові наслідки у вигляді виникнення у покупця права на формування податкових вигод виникають за наявності сукупності обставин та підстав, з якими наведені вище норми податкового законодавства пов'язують можливість формування спірних сум податкового кредиту та які є передумовою їх формування.

Зокрема, такі правові наслідки наступають у разі: (1) фактичного (реального) здійснення господарських операцій, які є об'єктом оподаткування; (2) документального підтвердження реального здійснення господарських операцій сукупністю юридично значимих (дійсних) первинних та інших документів, які зазвичай супроводжують операції певного виду (в залежності від характеру певних операцій) та які містять інформацію про зміст та обсяг операції, підписані уповноваженими особами; (3) придбання товарів/робіт/послуг з метою їх використання у власній господарській діяльності; (4) наявності у сторін спеціальної податкової правосуб'єктності (особа, що видає податкову накладну, повинна бути зареєстрованою як платник ПДВ); (5) наявності у покупця податкової накладної, яка відповідає вимогам ст. 201 ПК України та підписана уповноваженою особою, (6) наявності ділової мети, розумних економічних причин (причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності - п/п. 14.1.231. ПК України).

При цьому, суть останнього, слід розуміти так, що діяльність платника податків не ставиться під сумнів, якщо у неї є розумна ділова мета. Податкова економія при цьому діловою метою не визнається. В іншому випадку податкові наслідки переосмислюються у відповідності з економічною суттю операцій.

Недоведеність наявності зазначених чинників, з якими наведені вище норми законодавства пов'язують можливість формування платником податків податкових вигод, зокрема, недоведеність фактичного здійснення певних операцій (нездійснення операцій), позбавляє первинні документи юридичної значимості для цілей формування податкових вигод, а покупця - права на формування цих податкових вигод, навіть за наявності правильно оформлених за зовнішніми ознаками та формою, але недостовірних та у зв'язку з цим юридично дефектних первинних документів, та незважаючи на наявність у платника податку доказів сплати продавцеві вартості товарів/робіт/послуг, якщо рух коштів не забезпечений зв'язком з господарською діяльністю учасників певних операцій. При цьому, відсутність ділової мети також є підставою для відмови у наданні податкових вигод.

В даному випадку, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про недоведеність фактичного виконання спірних операцій, про відсутність у зв'язку з цим у первинних документів юридичної значимості для формування спірних сум податкових вигод, а отже і про відсутність правових підстав для формування спірних сум податкових вигод.

З урахуванням наведеного у сукупності суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що за спірними операціями лише оформлювались окремі первинні документи та податкові накладні без фактичного виконання контрагентом обумовлених операцій, чим створювалась видимість (зовнішні ознаки) реального здійснення операцій та правомірності формування спірних сум податкових вигод, наслідком чого є отримання позивачем необґрунтованої податкової вигоди. Складені за такими операціями первинні документи та податкові накладні, внаслідок того, що спірні операції фактично контрагентом не виконувались, є юридично дефектними та не створюються правових наслідків для цілей формування спірних сум податкових вигод, що, відповідно, зумовлює висновок суду про відсутність у позивача підстав для формування спірних сум податкових вигод.

Надані позивачем та досліджені судом документи, наведені позивачем доводи, не спростовують наведених висновків суду першої інстанції.

За правилами частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, який відповідачем в даному випадку виконано.

Згідно зі ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, що на думку колегії апеляційного адміністративного суду, дотримано судом першої інстанції.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального та матеріального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, у зв'язку з чим підстав для скасування постанови суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст.ст. 160,198,200, 205,206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу приватного підприємства "Безпека Бізнесу. Бар'єр" - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 серпня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали складено та підписано 07.10.2015.

Головуючий суддя: В.Ю. Ключкович

Судді: Л.П. Борисюк

І.Й. Петрик

.

Головуючий суддя Ключкович В.Ю.

Судді: Петрик І.Й.

Борисюк Л.П.