Справа № 539/2295/15-а
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2015-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2015 р. Справа № 539/2295/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Перцової Т.С.

Суддів: Дюкарєвої С.В. , Жигилія С.П.

за участю секретаря судового засідання Мороз Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в м. Лубнах та Лубенському районі Полтавської області за участю особи, яка приєдналася до апеляційної скарги - Публічне акціонерне товариство "Лубнифарм" на постанову Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 03.08.2015р. по справі № 539/2295/15-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в м. Лубнах та Лубенському районі Полтавської області третя особа Публічне акціонерне товариство "Лубнифарм"

про визнання рішення нечинним,

ВСТАНОВИЛА

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Лубнах та Лубенському районі Полтавської області (далі по тексту УПФУ в м. Лубнах та Лубенському районі, відповідач) за участю третьої особи Приватного акціонерного товариства «Лубнифарм» (далі по тексту ПАТ «Лубнифарм»), в якому просила суд визнати нечинним рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Лубнах та Лубенському районі про утримання надміру виплачених сум пенсії від 26.05.2015 р. № 235 з позивача ОСОБА_1

Постановою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 03.08.2015 року по справі № 539/2295/15-а адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Лубнах та Лубенському районі про визнання рішення нечинним задоволено.

Визнано нечинним рішення №235 від 26.05.2015 року Управління Пенсійного фонду України в м. Лубнах та Лубенському районі про утримання з ОСОБА_1 надміру виплачених сум пенсії в розмірі 14 439 грн. 50 коп. за період з 01.01.2004 року по 31.05.2015 року.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 73 грн. 08 коп.

Відповідач, не погодившись із вказаною постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції постанову Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 03.08.2015 року по справі № 539/2295/15-а скасувати та прийняти нове рішення, відмовивши позивачу в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги пояснив, що в ході контрольних заходів УПФУ в м. Лубнах та Лубенському районі була проведена перевірка даних довідки про заробітну плату від 05.11.2003 року № 552, виданої ПАТ «Лубнифарм» для перерахунку пенсії. В ході перевірки було встановлено розбіжність між даними довідки та даними особових рахунків по нарахуванню заробітної плати. З огляду на викладене, з посиланням на ст.66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ч.1 ст.50 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» стверджує про наявність у відповідача права на стягнення переплати в сумі 14439,50 грн. з пенсії ОСОБА_1, оскільки така переплата утворилася внаслідок подання страхувальником недостовірних даних. У звязку з чим, вважає оскаржуване рішення відповідача правомірним та не вбачає підстав для його скасування.

Третя особа ПАТ «Лубнифарм» подала заяву про приєднання до апеляційної скарги УПФУ в м. Лубнах та Лубенському районі.

Позивач в надісланих до суду письмових запереченнях просила суд апеляційної інстанції вимоги апеляційної скарги залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду першої інстанції без змін. Стверджує, що жодних зловживань з приводу нарахування пенсії нею допущено не було, що у відповідності до ст.1215 Цивільного кодексу України виключає можливість стягнення з неї коштів. Наполягає на тому, що уточнююча довідка про заробітну плату ОСОБА_1 № 162 від 27.05.2014 року була складена без участі позивача та є неправильною. Враховуючи викладене, вважає рішення УПФУ в м. Лубнах та Лубенському районі № 235 від 26.05.2015 року таким, що підлягає скасуванню.

Сторони в судове засідання апеляційної інстанції не зявилися, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Згідно з ч. 1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_1 знаходиться на обліку в УПФУ в м. Лубнах та Лубенському районі і отримує пенсію за віком.

Листом від 27.05.2015 року відповідачем повідомлено позивача про те, що в зв"язку з недостовірністю довідки про заробітну плату, відповідно до якої було проведено нарахування та виплату пенсії позивачу, розмір пенсії зменшився та виникла переплата пенсії за період з 01.01.2004 року по 31.05.2015 року в розмірі 14 439 грн. 50 коп.

26.05.2015 року УПФУ в м. Лубнах та Лубенському районі прийнято рішення від №235 про утримання надміру виплачених сум пенсії ОСОБА_1 по 20 відсотків від її розміру до повного погашення заборгованості.

Не погодившись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом про його оскарження.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з протиправності оскаржуваного рішення № 235 від 27.05.2015 року, оскільки ОСОБА_1 є добросовісним набувачем переплачених коштів, відповідачем у встановленому законом порядку не доведено факт зловживань з боку позивача, його винності чи недобросовісності щодо надання недостовірних даних та отримання переплати пенсії, а тому сума в розмірі 14439,50 грн. не підлягає поверненню.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

У відповідності до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як встановлено статтею 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення», органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Статтею 102 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що пенсіонери зобов'язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати.

У разі невиконання цього обов'язку і одержання у зв'язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду.

Відповідно до ч.1 ст.103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, над міру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

Частиною 1 статті 50 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» встановлено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Зі змісту вищенаведених норм випливає, що обовязковою умовою стягнення з пенсіонера сум надмірно виплаченої пенсії є допущення зловживань з боку пенсіонера.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, підставою для висновку відповідача про наявність переплати пенсії ОСОБА_1 у розмірі 14439,50 грн. слугувало виявлення недостовірних, на думку відповідача, даних, зазначених колишнім роботодавцем позивачки ПАТ «Лубнифарм» у довідці про заробітну плату ОСОБА_1, а не повідомлення позивачкою недостовірних відомостей або подання підроблених документів тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

При цьому, в силу приписів ч. 4 ст. 11 КАС України суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для зясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Згідно зі ст.69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

За приписами ч.ч.1, 2, 4 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Колегія суддів зазначає, що відповідачем як субєктом владних повноважень не надано жодних доказів того, що переплата в розмірі 14439,50 грн. утворилася внаслідок зловживань з боку позивача ОСОБА_1, які б призвели до виплати пенсії в більшому розмірі. Отже, підстави для стягнення визначеної суми переплати з ОСОБА_1 відсутні.

Крім того, колегія суддів відмічає, що відповідно до п.1 ч.1 ст.1215 Цивільного кодексу України не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Враховуючи викладене, за відсутності недобросовісності з боку позивача отримані нею суми пенсії не підлягають поверненню.

Також колегія суддів відмічає, що Управлінням Пенсійного фонду України в м. Лубнах та Лубенському районі паралельно з винесенням рішення про утримання коштів з ОСОБА_1 було подано до Господарського суду Полтавської області позов про стягнення з ПАТ «Лубнифарм» суми в розмірі 14439,50 грн. переплати пенсії.

Наявність чинного і не скасованого рішення УПФУ в м. Лубнах і Лубенському районі про утримання коштів з ОСОБА_1 у разі ймовірного задоволення Господарським судом Полтавської області вищевказаного позову призвело б до подвійного отримання відповідачем суми в розмірі 14439,50 грн.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність рішення УПФУ в м. Лубнах і Лубенському районі № 235 від 26.05.2015 року.

Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідно до п.п. 10.2 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 р. №7 «Про судове рішення в адміністративній справі», у разі визнання акта незаконним, суд повинен скасувати його, якщо він є актом індивідуальної дії, або визнати нечинним, якщо він є нормативно-правовим актом, про що зазначити у резолютивній частині постанови.

Беручи до уваги, що оскаржуване позивачем рішення не є нормативно-правовим актом, вимоги про визнання його нечинним не можуть бути задоволені.

Згідно з ч.2 ст.11 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Отже, беручи до уваги протиправність оскаржуваного рішення, колегія суддів приходить до висновку, що належним способом захисту прав позивача у спірних відносинах є визнання протиправним та скасування рішення УПФУ в м. Лубнах та Лубенському районі № 235 від 26.05.2015 року.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.201 КАС України правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права є підставою для зміни постанови суду першої інстанції.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає, що постанова Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 03.08.2015 року по справі № 539/2295/15-а підлягає зміні шляхом викладення абзацу 2 резолютивної частини постанови в наступній редакції : «Визнати протиправним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Лубнах та Лубенському районі № 235 від 26.05.2015 року про утримання з ОСОБА_1 надміру виплачених сум пенсії в розмірі 14439 грн. 50 коп. за період з 01.01.2004 року по 31.05.2015 року».

Керуючись ст.ст.41 160, 167, 195, 196, 201, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Лубнах та Лубенському районі Полтавської області - залишити без задоволення.

Постанову Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 03.08.2015 р. по справі № 539/2295/15-а змінити шляхом викладення абзацу 2 резолютивної частини постанови в наступній редакції : Визнати протиправним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Лубнах та Лубенському районі № 235 від 26.05.2015 року про утримання з ОСОБА_1 надміру виплачених сум пенсії в розмірі 14439 грн. 50 коп. за період з 01.01.2004 року по 31.05.2015 року.

В іншій частині постанову Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 03.08.2015 р. по справі № 539/2295/15-а залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_2
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_3 ОСОБА_4
Повний текст постанови виготовлений та підписаний 15.09.2015 р.