Справа № 9249/10/2070
Суддя: Самойлова В.В.
Дата ухвалення: 2010-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" вересня 2010 р. № 2а- 9249/10/2070

Харківський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Самойлової В.В.

при секретарі-Скляр С.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за адміністративним позовом

товариства з обмеженою відповідальністю "Анграм Україна" до Вовчанської міжрайонної державної податкової інспекції у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до належного суду з адміністративним позовом, в якому просить скасувати податкове повідомлення - рішення Вовчанської міжрайонної державної податкової інспекції у Харківській області № /0 від 19.05.2010 р., прийняте щодо нього, посилаючись на те, що відповідно до Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" під витратами розуміється в тому числі і розмір будь-якої заборгованості, в забезпечення якої вексель був отриманий платником податку, а особа, яка одержує вексель від емітента має право відобразити в окремому податковому обліку витрати, пов'язані з придбанням такого цінного папера, в т.ч. і витрати у розмірі заборгованості, в забезпечення якої був отриманий вексель.

Також позивач вказав, що ухвалою Господарського суду Харківської області від 11.11.2008 р. у справі № Б-19/96-08 ліквідовано юридичну особу - ТОВ "Хімтехкомплект" та встановлено, що майнові вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Анграм Україна" у розмірі 1253397,87 грн., які не задоволені за недостатністю майна, вважаються погашеними згідно з п. 6. ст. 31 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", в зв'язку з чим, дебіторська заборгованість ТОВ "Хімтехкомплект" перед ТОВ "Анграм Україна" вважається безнадійною в силу п. 1.25 ст. 1 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", а тому ним правомірно було відображено у складі валових витрат суми дебіторської заборгованості ТОВ "Хімтехкомплект" у розмірі 160000,00 грн. у 4 кварталі 2009 р. на підставі п. 5.2.8 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", у зв"язку з чим оскаржуване рішення на його думку є незаконним.

В судовому засіданні представник позивача за довіреністю ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Представники відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3 проти позову заперечували посилаючись на те, що під час проведеної перевірки позивача було встановлено порушення а саме: заниження задекларованих підприємством показників у рядку 01.4 Декларації "прибуток від операцій з цінними паперами, фондовими та товарними деривативами" за 4 квартал 2009 р. в сумі 12000 грн., у зв'язку з тим, що отриманий позивачем вексель, емітований ТОВ "Інвестиційний союз" в рахунок погашення заборгованості за частку в статутному фонді позивача, потрапив на підприємство як забезпечення заборгованості за здійснені раніше операції з продажу корпоративних прав, у зв'язку з чим зазначену операцію не можна розглядати як торгівлю цінними паперами, зокрема, їх купівлю.

Також позивачем на їх думку було завищено валові витрати на 160000 грн. Вказане порушення пов'язано з тим, що дебіторська заборгованість по ТОВ "Хімтехкомплект", яка виникла в результаті здійснення операцій з продажу векселів згідно з договором №34/2К від 12.09.2005 р. та залишилась не погашеною після визнання ТОВ "Хімтехкомплект" банкрутом, є заборгованістю за операцією купівлі - продажу векселів, облік якої має відбуватися в порядку, передбаченому п. 7.6. ст.7 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", тому підстав для відображення у складі валових витрат зазначеної заборгованості у позивача не було.

Заслухавши сторони, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що уповноваженими особами Вовчанської МДПІ у Харківській області була проведена планова виїзна перевірка товариства з обмеженою відповідальністю "Анграм Україна" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2007 року по 31.12.2009 року, за результатами якої 07.05.2010 р. було складено акт перевірки № 534/23-32212419 та винесено податкове повідомлення-рішення № /0, яким позивачу визначено суму податкового зобов'язання з податку на прибуток у розмірі 54416,00 грн. (в т.ч. основний платіж - 45024 грн., штрафні санкції - 9392,00 грн.) за порушення вимог Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", а саме: в періоді що перевірявся занижено податок на прибуток на загальну суму 45024,00 грн.

Із зазначеним рішенням суб'єкта владних повноважень суд не погоджується, виходячи з наступного.

Так, відповідно до вимог статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, де передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В даному випадку зазначена відповідна сторона не надала належних доказів правомірності оскаржуваного рішення, оскільки, як вбачається з наявних письмових доказів факт вказаного порушення позивачем вимог податкового законодавства не знайшов свого підтвердження при судовому розгляді та спростовується наступним.

Із матеріалів справи вбачається, що перевіркою встановлено заниження задекларованих підприємством показників у рядку 01.4 Декларації "прибуток від операцій з цінними паперами, фондовими та товарними деривативами" за 4 квартал 2009 р. в сумі 12000 грн. Зазначене порушення, на думку відповідача, виникло у зв'язку з тим, що отриманий позивачем вексель, емітований ТОВ "Інвестиційний союз" в рахунок погашення заборгованості за частку в статутному фонді позивача, потрапив на підприємство як забезпечення заборгованості за здійснені раніше операції з продажу корпоративних прав, у зв'язку з чим зазначену операцію не можна розглядати як торгівлю цінними паперами, зокрема, їх купівлю.

Однак, суд не погоджується з таким висновком відповідача з огляду на наступне.

Відповідно до пп. 7.6.3 п. 7.6. ст. 7 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", під терміном "витрати" слід розуміти суму коштів або вартість майна, сплачену (нараховану) платником податку продавцю цінних паперів та деривативів як компенсація їх вартості. До складу витрат включається також сума будь-якої заборгованості покупця, яка виникає в зв'язку з таким придбанням.

Таким чином, під витратами у п.7.6.3 ст. 7 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" розуміється в тому числі і розмір будь-якої заборгованості, в забезпечення якої вексель був отриманий платником податку.

Закон України "Про оподаткування прибутку підприємств", а саме: пп. 7.6.1. п.7.6. ст. 7 містить вичерпний перелік операцій з цінними паперами, на які не поширюється порядок ведення податкового обліку операцій з цінними паперами, встановлений п. 7.6 ст. 7 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств".

Такими операціями, зокрема, є операції з емісії корпоративних прав або інших цінних паперів, що здійснюються платником податку, а також з їх зворотного викупу або погашення таким платником податку.

Наведені норми стосуються виключно емітента (векселедавця), тобто особи, яка здійснює емісію (що прямо випливає безпосередньо з норм цього підпункту). На першого векселедержателя вони не поширюються внаслідок того, що перший векселедержатель не здійснює емісію (емітентом не є). Отже, особа, яка одержує вексель від емітента, повинна керуватися загальними положеннями п. 7.6 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" та має право відобразити в окремому податковому обліку витрати, пов'язані з придбанням такого цінного папера, в т.ч. і витрати у розмірі заборгованості, в забезпечення якої був отриманий вексель.

Стосовно встановленого податковим органом порушення позивачем вимог пп.5.2.1. п. 5.2 ст. 5 та п.7.6. ст. 7 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" у зв'язку з завищенням валових витрат на 160000 грн., то суд зазначає, що Законом України "Про оподаткування прибутку підприємств", а саме: пп. 5.2.8 п.5.2. ст. 5, передбачено, що до складу валових витрат включаються суми безнадійної заборгованості в частині, що не була віднесена до валових витрат, у разі коли відповідні заходи щодо стягнення таких боргів не привели до позитивного наслідку.

Згідно п. 1.25 ст.1 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", безнадійна заборгованість - заборгованість, яка відповідає будь-якій з наведених нижче ознак:

заборгованість по зобов'язаннях, за якою минув строк позовної давності;

прострочена заборгованість, яка виявилася непогашеною внаслідок недостатності майна фізичної особи, за умови, що дії кредитора, направлені на примусове стягнення майна позичальника, не призвели до повного погашення заборгованості;

заборгованість, яка виявилася непогашеною внаслідок недостатності майна: фізичної особи, на яке відповідно до закону може бути спрямовано стягнення;

фізичної особи - суб'єкта підприємницької діяльності або юридичної особи, оголошених банкрутами у порядку, встановленому законом, або при їх ліквідації (зняття з реєстрації як суб'єкта підприємницької діяльності) тощо.

Так, постановою Господарського суду Харківської області від 17.07.2008 р. у справі N Б-19/96-08 ТОВ "Хімтехкомплєкт", визнане банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. Ухвалою Господарського суду Харківської області від 11.11.2008 р. у справі № Б-19/96-08 ліквідовано юридичну особу - ТОВ "Хімтехкомплект" та встановлено, що майнові вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Анграм Україна" у розмірі 1253397,87 грн., які не задоволені за недостатністю майна, вважають погашеними згідно з п. 6. ст. 31 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Таким чином, дебіторська заборгованість ТОВ "Хімтехкомплект" перед позивачем вважається безнадійною в силу п. 1.25 ст. 1 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств". З метою стягнення вказаної заборгованості позивачем були вжиті всі можливі заходи, однак, такі заходи не призвели до позитивного наслідку.

Отже, ТОВ "Анграм Україна" правомірно було відображено у складі валових витрат суми дебіторської заборгованості ТОВ "Хімтехкомплект" у розмірі 160000,00 грн. у 4 кварталі 2009 р. на підставі п. 5.2.8 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств".

Відповідно до ст. 19 ч.2 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1, ч. 2 статті 9 КАСУ суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ст. 2 КАСУ завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, відповідна сторона - Вовчанська МДПІ у Харківській області не дотримала вимоги закону про захист охороняємих прав та інтересів юридичної особи у сфері публічно-правових відносин, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому її рішення як суб'єкта владних повноважень є неправомірними, що є правовою підставою для задоволення адміністративного позову.

Керуючись ст. ст. 9, 11, 159, 160 КАСУ, ст. 19 Конституції України, Законом України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", Законом України "Про оподаткування прибутку підприємств", суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення - рішення Вовчанської міжрайонної державної податкової інспекції у Харківській області № /0 від 19.05.2010 р., прийняте щодо товариства з обмеженою відповідальністю "Анграм Україна".

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд протягом 10 днів з дня її проголошення, а в разі складання постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАСУ-з дня складання постанови в повному обсязі шляхом подання апеляційної скарги, з направленням її копії до апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 30.09.10 р.

Суддя Самойлова В.В.