Справа № 803/418/15-а
Суддя: Рибачук Андрій Іванович
Дата ухвалення: 2015-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2015 року м. Львів Справа № 876/5886/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Рибачука А.І.,

суддів Багрія В.М., Старунського Д.М.,

з участю секретаря Андрушківа І.Я.,

представника позивача ОСОБА_1,

представників відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу першого заступника прокурора Волинської області на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 05 травня 2015 року по справі № 803/418/15-а за позовом прокурора Маневицького району Волинської області в інтересах держави до Маневицької районної ради Волинської області про визнання нечинним пункту рішення, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача управління агропромислового розвитку Маневицької районної державної адміністрації Волинської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Селянське (фермерське) господарство «Росохи», Сільськогосподарський виробничий кооператив «Надія», Сільськогосподарський виробничий кооператив «Зоря», Сільськогосподарський виробничий кооператив «Годомичі», Сільськогосподарський виробничий кооператив «Мрія»,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Маневицького району Волинської області звернувся до суду в інтересах держави з адміністративним позовом до Маневицької районної ради Волинської області, в якому просив визнати нечинним пункт 1 рішення Маневицької районної ради Волинської області від 25 грудня 2014 року № 44/3 «Про надання дозволу сільськогосподарським виробничим кооперативам та фермерському господарству району на неповернення коштів до районного бюджету, виділених рішеннями районної ради від 08.04.2014 року № 36/11 на виконання Комплексної програми розвитку основних галузей агропромислового комплексу району на 2011-2015 роки, затвердженої рішенням районної ради від 30.12.2010 року № 4/5, та відтермінування повернення коштів до районного бюджету».

Позов обґрунтував посиланням на те, що всупереч вимогам статті 17 Бюджетного кодексу України та за відсутності на це повноважень відповідачем дозволено не повертати до районного бюджету кошти, виділені на реалізацію Комплексної програми розвитку основних галузей агропромислового комплексу району на 2011-2015 роки, затвердженої рішенням районної ради від 30 грудня 2010 року № 4/5, та Програми розвитку основних галузей агропромислового комплексу району на 2006-2010 роки, затвердженої рішенням районної ради від 23 грудня 2005 року № 24/7, на суму 150000,00 грн.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 05 травня 2015 року в задоволенні вказаного позову відмовлено.

Перший заступник прокурора Волинської області подав апеляційну скаргу, в якій покликається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції і прийняти нову, якою задовольнити позов.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує посиланням на те, що судом першої інстанції зроблено помилковий висновок про те, що договори позики були укладені управлінням агропромислового розвитку Маневицької районної державної адміністрації Волинської області з приватними сільськогосподарськими підприємствами не на виконання Комплексної програми розвитку основних галузей агропромислового комплексу району на 2011-2015 роки та Програми розвитку основних галузей агропромислового комплексу району на 2006-2010 роки. Також зазначає, що судом першої інстанції при ухваленні рішення не враховано, що головним розпорядником бюджетних коштів, виділених на виконання зазначених вище програм, є управління агропромислового розвитку Маневицької районної державної адміністрації Волинської області як структурний підрозділ місцевої державної адміністрації; що приватними сільськогосподарськими підприємствами не було забезпечено ефективне використання коштів, зокрема, щодо збільшення площі оброблених земель, робочих місць, забезпечення продовольчої безпеки району, що виключало можливість звільнення їх від обовязку повернути отримані кошти.

В судовому засіданні представник позивача підтримала вимоги поданої позивачем апеляційної скарги та просила її задовольнити, посилаючись на викладені в ній доводи.

Представники відповідача в судовому засіданні заперечили проти вимог апеляційної скарги, посилаючись на те, що оскаржуване рішення ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, просили відмовити в її задоволенні.

Інші особи, які беруть участь у справі в судове засідання не зявилися, хоча їх належним чином було повідомлено про дату, час та місце апеляційного розгляду, що відповідно до частини 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що рішенням Маневицької районної ради Волинської області від 23 грудня 2005 року № 24/7 затверджено Програму розвитку основних галузей агропромислового комплексу району на 2006-2010 роки, а рішенням від 30 грудня 2010 року № 4/5 - Комплексну програму розвитку основних галузей агропромислового комплексу району на 2011-2015 роки.

Відповідно до Програми розвитку основних галузей агропромислового комплексу району на 2006-2010 роки на здійснення напрямів розвитку агропромислового комплексу необхідно затратити щорічно 3,0 млн грн., що здійснюватиметься за рахунок: надходження коштів з державного бюджету на виконання цільових програм в межах 2,35 тис грн., коштів обласного бюджету 100 тис грн., коштів районного бюджету 50 тис грн., кредитів банків і коштів інвесторів 500 тис грн.

На виконання вказаної програми між СВК «Годомичі» як позичальником та управлінням агропромислового розвитку Маневицької районної державної адміністрації Волинської області як позикодавцем укладено договір позики від 14 червня 2010 року, згідно з яким позикодавець передав у власність позичальника грошові кошти в розмірі 50000,00 грн., а позичальник зобовязався повернути цю суму грошових коштів в порядку та на умовах, визначених цим договором. Строк надання позики становив 3 роки.

Згідно з протоколом засідання комісії з надання та використання коштів районного бюджету на реалізацію Комплексної програми розвитку основних галузей агропромислового комплексу району на 2011-2015 роки від 22 квітня 2014 року № 1 вирішено включити в реєстр сільськогосподарських підприємств та фермерських господарств, що займаються виробництвом зерна ярих зернових культур під урожай 2014 року і мають право на отримання коштів районного бюджету на поворотній основі СВК «Мрія», СВК «Годомичі», СВК «Зоря», СФГ «Росохи», СВК «Надія», сума такої дотації визначена в розмірі 10000,00 грн.

На виконання зазначеної програми на 2011-2015 роки управлінням агропромислового розвитку Маневицької районної державної адміністрації Волинської області як позикодавцем укладено договори позики від 29 квітня 2014 року з СВК «Мрія», СВК «Годомичі», СВК «Зоря», СФГ «Росохи», СВК «Надія» як позичальниками, відповідно до умов яких позикодавець передав у власність позичальників грошові кошти, зокрема, СВК «Мрія» у розмірі 21290,00 грн., СВК «Годомичі» у розмірі 27780,00 грн., СВК «Зоря» у розмірі 27780,00 грн., СФГ «Росохи» у розмірі 9260,00 грн., СВК «Надія» у розмірі 13890,00 грн., а позичальники зобовязалися повернути цю суму грошових коштів в порядку та на умовах, визначених цим договором. Строк надання позики становить 7 місяців, остаточною датою повернення позики вмзначено 30 листопада 2014 року.

Рішенням Маневицької районної ради Волинської області від 25 грудня 2014 року № 44/3 «Про надання дозволу сільськогосподарським виробничим кооперативам та фермерському господарству району на неповернення коштів до районного бюджету, виділених рішеннями районної ради від 08.04.2014 року № 36/11 на виконання Комплексної програми розвитку основних галузей агропромислового комплексу району на 2011-2015 роки, затвердженої рішенням районної ради від 30.12.2010 року № 4/5, та відтермінування повернення коштів до районного бюджету», яке прийняте на підставі частини 2 статті 43 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», дозволено не повертати до районного бюджету кошти, виділені рішенням районної ради від 08 квітня 2014 року № 36/11 на реалізацію Комплексної програми розвитку основних галузей агропромислового комплексу району на 2011-2015 роки, затвердженої рішенням районної ради від 30 грудня 2010 року № 4/5, для посіву ярих зернових культур урожаю 2014 року у розмірах: СВК «Мрія» - 21290,00 грн., СВК «Годомичі» - 27780,00 грн., СВК «Зоря» - 27780,00 грн., СВК «Надія» - 13890,00 грн., ФГ «Росохи» - 9260,00 грн., а також дозволено не повертати до районного бюджету кошти, виділені СВК «Годомичі» рішенням районної ради від 10 червня 2010 року № 31/4 на реалізацію Програми розвитку основних галузей агропромислового комплексу району на 2006-2010 року, затвердженої рішенням районної ради від 23 грудня 2005 року № 24/7, згідно з укладеним договором із управлінням агропромислового розвитку Маневицької районної державної адміністрації Волинської області від 14 червня 2010 року на суму 50000,00 грн. (пункт 1 рішення).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що грошові кошти в розмірі 150000,00 грн., що були предметом позики, виділені сільськогосподарським підприємствам на реалізацію програм розвитку основних галузей агропромислового комплексу району, однак, надану позику не можна вважати державними чи місцевими гарантіями, що в свою чергу виключає можливість застосування до спірних правовідносин вимог статті 17 Бюджетного кодексу України та свідчить про наявність у відповідача права на списання заборгованості за наданими кредитами з коштів районного бюджету.

Суд вважає, що такий висновок суду першої інстанції є помилковим з огляду на наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 2 статті 143 Конституції України обласні та районні ради затверджують програми соціально-економічного та культурного розвитку відповідних областей і районів та контролюють їх виконання; затверджують районні і обласні бюджети, які формуються з коштів державного бюджету для їх відповідного розподілу між територіальними громадами або для виконання спільних проектів та з коштів, залучених на договірних засадах з місцевих бюджетів для реалізації спільних соціально-економічних і культурних програм, та контролюють їх виконання; вирішують інші питання, віднесені законом до їхньої компетенції.

Відносини, що виникають у процесі складання, розгляду, затвердження, виконання бюджетів, звітування про їх виконання та контролю за дотриманням бюджетного законодавства врегульовані Бюджетним кодексом України.

Пунктом 31 частини 1 статті 2 Бюджетного кодексу України передбачено, що кредитування бюджету це операції з надання коштів з бюджету на умовах повернення, платності та строковості, внаслідок чого виникають зобов'язання перед бюджетом (надання кредитів з бюджету), та операції з повернення таких коштів до бюджету (повернення кредитів до бюджету). Для цілей цього Кодексу до кредитів з бюджету також належать бюджетні позички та фінансова допомога з бюджету на поворотній основі.

Згідно з статтею 5 Бюджетного кодексу України бюджетна система України складається з державного бюджету та місцевих бюджетів. Місцевими бюджетами є бюджет Автономної Республіки Крим, обласні, районні бюджети та бюджети місцевого самоврядування.

Згідно з частиною 1 статті 22 Бюджетного кодексу України для здійснення програм та заходів, які реалізуються за рахунок коштів бюджету, бюджетні асигнування надаються розпорядникам бюджетних коштів. За обсягом наданих прав розпорядники бюджетних коштів поділяються на головних розпорядників бюджетних коштів та розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня.

Головний розпорядник бюджетних коштів здійснює контроль за своєчасним поверненням у повному обсязі до бюджету коштів, наданих за операціями з кредитування бюджету, а також кредитів (позик), отриманих державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста), та коштів, наданих під державні (місцеві) гарантії (пункт 8 частини 5 статті 22 Бюджетного кодексу України).

Абзацом 2 пункту 10.1 Порядку казначейського обслуговування місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 23 серпня 2012 року № 938, передбачено, що відповідно до встановлених повноважень органи Казначейства здійснюють контроль за наявністю відповідних бюджетних асигнувань для взяття бюджетних зобов'язань та відповідністю взятих бюджетних зобов'язань певним бюджетним асигнуванням за відповідними кодами економічної класифікації видатків та паспорту бюджетної програми (у разі застосування програмно-цільового методу у бюджетному процесі). Відповідальність за взяті з порушенням бюджетного законодавства бюджетні зобов'язання та нецільове використання бюджетних коштів несуть розпорядники бюджетних коштів та одержувачі бюджетних коштів згідно із законом.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку, що у випадку надання кредиту з бюджету на головного розпорядника таких коштів покладається обовязок здійснювати контроль за своєчасним поверненням їх до бюджету в повному обсязі.

Крім цього, слід зазначити, що відповідно до статті 50 Бюджетного кодексу України у разі надання кредитів з бюджету у позичальників виникає заборгованість перед бюджетом. З моменту надання кредитів з бюджету на суму отриманих з бюджету коштів права кредитора та право вимагати від позичальників повернення таких кредитів до бюджету у повному обсязі переходять до держави (Автономної Республіки Крим, територіальної громади).

Вказана норма кореспондує з положеннями частини 14 статті 17 Бюджетного кодексу України, відповідно до якої забороняється списання заборгованості суб'єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, кредитами з бюджету, крім заборгованості суб'єктів господарювання, визнаних у встановленому порядку банкрутами, вимоги щодо погашення заборгованості яких не були задоволені у зв'язку з недостатністю їхніх активів і стосовно яких проведено державну реєстрацію припинення юридичної особи у зв'язку з визнанням її банкрутом, а також крім заборгованості, щодо стягнення якої судом прийнято рішення не на користь держави, яке набрало законної сили, та/або стягнення якої в судовому порядку є неможливим або недоцільним. Порядок списання такої заборгованості визначається Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, чинним законодавством закріплений обовязок позичальника щодо повернення отриманого кредиту з бюджету та передбачено виключний перелік підстав для списання заборгованості суб'єктів господарювання перед державою чи територіальною громадою за кредитами з бюджету.

Як видно з матеріалів справи, позика СВК «Годомичі» була надана управлінням агропромислового розвитку Маневицької районної державної адміністрації Волинської області за договором від 14 червня 2010 року.

Згідно з розподілами по управлінню агропромислового розвитку Маневицької районної державної адміністрації Волинської області коштів районного бюджету по програмі «Основні напрямки розвитку агропромислового комплексу району» на період 2006-2010 роки від 23 червня 2010 року № 6, від 20 липня 2010 року № 10, від 06 серпня 2010 року № 19 СВК «Годомичі» було перераховано 50000,00 грн.

На момент укладення згаданого договору та його виконання було чинним рішення Маневицької районної ради Волинської області від 10 червня 2010 року № 31/4 «Про внесення змін до рішення районної ради від 14.05.2010 року № 30/4 «Про районний бюджет на 2010 рік», яким затверджено перелік державних та регіональних програм районного бюджету на 2010 рік (додаток № 7), згідно з яким із загального фонду виділено кошти у розмірі 52000,00 грн. на реалізацію Програми розвитку основних галузей агропромислового комплексу району на 20062010 роки, головним розпорядником яких є управління агропромислового розвитку Маневицької районної державної адміністрації Волинської області.

Що стосується договорів позики від 29 квітня 2014 року, укладених управлінням агропромислового розвитку Маневицької районної державної адміністрації Волинської області з СВК «Мрія», СВК «Годомичі», СВК «Зоря», СФГ «Росохи», СВК «Надія», то слід зазначити, що згідно з розподілами виділених бюджетних асигнувань, розпорядником яких є управління агропромислового розвитку Маневицької районної державної адміністрації Волинської області, від 06 травня 2014 року № 2, від 07 травня 2014 року № 3 на рахунки вказаних сільськогосподарських підприємств перераховано 100000,00 грн., в примітці до яких вказано призначення - Комплексна програма розвитку основних галузей агропромислового комплексу району на 2011-2015 роки.

Рішенням Маневицької районної ради Волинської області від 08 квітня 2014 року № 36/11 «Про внесення змін до рішення районної ради від 11.02.2014 року № 34/2 «Про районний бюджет на 2014 рік» затверджено перелік програм, які фінансуватимуться за рахунок коштів районного бюджету у 2014 році (додаток № 8), відповідно до якого на реалізацію заходів Комплексної програми розвитку основних галузей агропромислового комплексу району на 2011-2015 роки із загального фонду виділено кошти на виробництво зерна ярих зернових культур у розмірі 100000,00 грн., розпорядником яких визначено управління агропромислового розвитку Маневицької районної державної адміністрації Волинської області.

Визначення зазначеними рішеннями головним розпорядником бюджетних коштів саме управління агропромислового розвитку Маневицької районної державної адміністрації Волинської області відповідає Положенню про управління агропромислового розвитку Маневицької районної державної адміністрації Волинської області, затвердженому розпорядженням голови Маневицької районної державної адміністрації Волинської області від 17 липня 2013 року № 286, згідно з підпунктом 22 пункту 5 якого управління здійснює контроль за використанням коштів, що виділяються на фінансування цільових програм з обласного чи районного бюджету.

Відтак, надані згаданим вище сільськогосподарським підприємствам кошти є кредитуванням бюджету, а управління агропромислового розвитку Маневицької районної державної адміністрації Волинської області виступає головним розпорядником таких коштів, що покладає на нього обовязок здійснювати контроль щодо їх повернення до бюджету.

В свою чергу, списання 150000,00 грн. кредиту з бюджету, який отримали СВК «Мрія», СВК «Годомичі», СВК «Зоря», СФГ «Росохи», СВК «Надія», можливе лише у виключних випадках за наявності встановлених чинним законодавством підстав.

Натомість, Маневицька районна рада Волинської області, керуючись частиною 2 статті 43 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», згідно з якою районні і обласні ради можуть розглядати і вирішувати на пленарних засіданнях й інші питання, віднесені до їх відання цим та іншими законами, за відсутності посилання на норми інших законів, які передбачають таке право, своїм рішенням дозволила не повертати до районного бюджету кошти, виділені на реалізацію Комплексної програми розвитку основних галузей агропромислового комплексу району на 2011-2015 роки, в розмірі 100000,00 грн. та в розмірі 50000,00 грн., виділені на реалізацію Програми розвитку основних галузей агропромислового комплексу району на 2006-2010 роки.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач при прийнятті оскаржуваного пункту рішення діяв не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, пункт 1 рішення від 25 грудня 2014 року № 44/3 «Про надання дозволу сільськогосподарським виробничим кооперативам та фермерському господарству району на неповернення коштів до районного бюджету, виділених рішеннями районної ради від 08.04.2014 року № 36/11 на виконання Комплексної програми розвитку основних галузей агропромислового комплексу району на 2011-2015 роки, затвердженої рішенням районної ради від 30.12.2010 року № 4/5, та відтермінування повернення коштів до районного бюджету» прийнятий Маневицькою районною радою Волинської області за відсутності для того правових підстав та не породжує жодних правових наслідків від моменту його прийняття, а відповідно є таким, що підлягає визнанню протиправним та скасуванню, а не визнанню нечинним, як просив позивач в поданій ним позовній заяві.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, що відповідно до пункту 4 статті 202 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування оскаржуваної постанови та ухвалення нового рішення про часткове задоволення позову.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Волинської області задовольнити частково.

Постанову Волинського окружного адміністративного суду від 05 травня 2015 року по справі № 803/418/15-а скасувати та прийняти нову, якою позов прокурора Маневицького району Волинської області до Маневицької районної ради Волинської області про визнання нечинним пункту рішення задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати пункт 1 рішення Маневицької районної ради Волинської області від 25 грудня 2014 року № 44/3 «Про надання дозволу сільськогосподарським виробничим кооперативам та фермерському господарству району на неповернення коштів до районного бюджету, виділених рішеннями районної ради від 18.04.2014 року № 36/11 на виконання Комплексної програми розвитку основних галузей агропромислового комплексу району на 2011-2015 роки, затвердженої рішенням районної ради від 30.12.2010 № 4/5, та відтермінування повернення коштів до районного бюджету».

В решті позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання постанови в повному обсязі, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: А.І. Рибачук

Судді В.М. Багрій

ОСОБА_4

Повний текст постанови виготовлено 22 вересня 2015 року.