Справа № 825/3381/15-а
Суддя: Межевич М.В.
Дата ухвалення: 2015-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 825/3381/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Кашпур О.В.
Суддя-доповідач: Межевич М.В.
У Х В А Л А

Іменем України

06 жовтня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Межевича М.В., суддів Земляної Г.В. та Сорочка Є.О., за участю секретаря судового засідання Кучкарової Я.Д., представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача Богдана Ю.М., розглянувши у відкритому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Чернігівської міської виборчої комісії про визнання рішення виборчої комісії протиправним та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог (а.с. 20), просила:

«Визнати протиправним та скасувати постанову Чернігівської міської виборчої комісії № 40 від 01 жовтня 2015 р. про відмову у реєстрації мене - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, освіта вища, безпартійної, тимчасово не працюю, проживаю в місті Чернігові, кандидатом на посаду Чернігівського міського голови висунутого шляхом самовисування.

Зобов'язати Чернігівську міську виборчу комісію зареєструвати повторно розглянути подані мною документи про реєстрацію повторно розглянути подані мною документи про реєстрацію мене, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, освіта вища, безпартійної, тимчасово не працюю, проживаю в місті Чернігові, кандидатом на посаду Чернігівського міського голови висунутого шляхом самовисування.»

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2015 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Позивач в апеляційній скарзі просить суд скасувати постанову та прийняти нову, якою позов задовольнити, оскільки вважає, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, судом порушено норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що позивач помилково, у зв'язку зі своєю юридичною необізнаністю не вказала свого чоловіка в декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік, при цьому відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону України «Про місцеві вибори» № 595-VIII від 14.07.2015 (далі - Закон № 595-VIII) дана неточність підлягає виправленню та не може бути підставою для відмови у реєстрації; форма декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік, що була подана позивачем, відповідає Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» № 3206-VI від 07.04.2011 (далі - Закон № 3206-VI); квитанція про сплату грошової застави містить підпис позивача. Крім того, позивач наголошує на тому, що судом першої інстанції необґрунтовано відмовлено у задоволенні клопотання про допит у якості свідка секретаря Чернігівської міської виборчої комісії - ОСОБА_6, чим позбавлено можливості надати докази на підтвердження своїх позовних вимог, порушено принципи рівності сторін та змагальності. В апеляційній скарзі позивач також заперечує проти ухвали Чернігівського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2015 року, якою було відмовлено у задоволенні заяви про відвід головуючому судді Кашпур О.В.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що з'явилися в судове засідання, розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 29.09.2015 ОСОБА_4 подано до Чернігівської міської виборчої комісії заяву про реєстрацію її кандидатом на посаду Чернігівського міського голови шляхом самовисування та долучено до неї документи, передбачені статтею 40 Закону України «Про місцеві вибори», а саме: заяву (особисто) про самовисування кандидатом на посаду міського голови та про згоду на оприлюднення біографічних відомостей у зв'язку з участю в місцевих виборах; автобіографію, декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, чотири фотографії розміром 4x6 см, документ про внесення грошової застави, ксерокопію першої та другої сторінок паспорта громадянина України та сторінок, де зазначається місце проживання , що підтверджується довідкою про прийняття документів (а.с. 12).

За результатами розгляду заяви ОСОБА_4 та доданих до неї документів, Чернігівською міською виборчою комісією було прийнято рішення про відмову в реєстрації кандидатом на пост Чернігівського міського голови ОСОБА_4 на чергових виборах депутатів місцевих рад та сільських, селищних, міських голів 25 жовтня 2015 року, оформлене постановою № 40 від 01 жовтня 2015 року (а.с 28).

Не погоджуючись з таким рішенням, позивач звернулася з даним позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що декларація про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік подана позивачем не за формою, встановленою Законом № 3206-VI, що є порушенням статті 45 Закону № 595-VIII; квитанція № 0.0..1 від 29.09.2015, яка надана ОСОБА_4, як платіжний документ про внесення грошової застави, не містить підпису платника, що є обов'язковим реквізитом платіжного документа, передбаченого абз.1 п.1.3 розділу IV Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженою Постановою Національного банку України від 01.06.2011 № 174, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 25.06.2011 за № 790/19528 (далі - Інструкція № 174). Оскільки вищевказані документи в сукупності не відповідають вимогам, передбаченим Закону № 595-VIII, вони не можуть вважатися документами в розумінні пунктів 6,7,9 статті 40 Закону № 595-VIII, що відповідно перешкоджає в реєстрації ОСОБА_4 кандидатом на посаду Чернігівського міського голови, а тому відсутність вказаних документів є порушенням вимог пункту 2 частини першої статті 46 Закону № 595-VIII, що є підставою для відмови в реєстрації ОСОБА_4 кандидатом на посаду Чернігівського міського голови.

Вирішуючи спір, колегія суддів апеляційного суду виходить з наступного.

За змістом п. 6 ч. 1 ст. 40 Закону № 595-VIII, відповідна територіальна виборча комісія реєструє кандидата на посаду сільського, селищного, міського голови, старости, висунутого місцевою організацією партії, за умови подання до комісії, зокрема, автобіографії кандидата на посаду сільського, селищного, міського голови, старости, що обов'язково повинна містити: прізвище, власне ім'я (усі власні імена) та по батькові (за наявності), число, місяць, рік і місце народження, відомості про громадянство, освіту, трудову діяльність, посаду, місце роботи (заняття), громадську роботу (в тому числі на виборних посадах), партійність, склад сім'ї, місце проживання, контактний телефон, наявність чи відсутність представницького мандата та судимості за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину, злочину проти виборчих прав громадян чи корупційного злочину.

З матеріалів справи вбачається, що автобіографія позивача (а.с. 39) не містить обов'язкових «відомостей про наявність чи відсутність судимості за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину, злочину проти виборчих прав громадян чи корупційного злочину», при цьому вказано лише «відомості про наявність чи відсутність судимості».

Таким чином, подана позивачем автобіографія не містить всіх обов'язкових відомостей, передбачених абз п. 6 ч. 1 ст. 40 Закону № 595-VIII, а тому не може вважатися допустимим документом, поданим на виконання названого пункту частини статті Закону № 595-VIII.

За змістом п. 7 ч. 1 ст. 40 Закону № 595-VIII, відповідна територіальна виборча комісія реєструє кандидата на посаду сільського, селищного, міського голови, старости, висунутого місцевою організацією партії, за умови подання до комісії, зокрема, декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру кандидата на посаду сільського, селищного, міського голови, старости відповідно до статті 45 цього Закону.

Згідно ч. 1 ст. 45 Закону № 595-VIII, декларація про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за рік, що передує року початку виборчого процесу, подається кандидатом у депутати, кандидатом на посаду сільського, селищного, міського голови, старости за формою, встановленою Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції».

Відповідно до п. 13 Приміток до Декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, що є додатком до Закону № 3206-VI, бланки декларації виготовляються у визначеному Кабінетом Міністрів України порядку.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 2012 року № 64 «Про виготовлення бланків декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру», бланки декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру виготовляються особами, які відповідно до Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» заповнюють і подають декларації, шляхом роздрукування або копіювання їх на папері формату А4 за формою, наведеною в додатку до зазначеного Закону (включаючи примітку). Бланк складається з 10 сторінок.

З матеріалів справи вбачається, що декларація позивача складається з 9 сторінок із зазначенням лише першого пункту примітки (а.с. 40-48).

Крім того, позивачем не заперечується та підтверджується її автобіографією копією паспорта (а.с. 50), що до сім'ї ОСОБА_4 входять мати - ОСОБА_5 та чоловік - ОСОБА_7

Разом з цим, до 4 позиції поданої позивачем декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік не було включено відомості про чоловіка - ОСОБА_7, його реєстраційний номер облікової картки платника податків/серії та номеру паспорта громадянина України.

Крім того, форма поданої позивачем декларації не відповідає чинній станом на момент її подання, відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реалізації державної антикорупційної політики» № 224-VII від 14.05.2013.

В апеляційній скарзі позивач звертає увагу на те, що вона помилково, у зв'язку зі своєю юридичною необізнаністю не вказала свого чоловіка в декларації.

Однак, відповідно до ст. 68 Конституції України, кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Таким чином, юридична необізнаність не може бути підставою для невиконання вимог закону та звільнення від юридичної відповідальності, яка в даному випадку виражена у вигляді відмови у реєстрації кандидатом на пост Чернігівського міського голови.

Відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону № 595-VIII, помилки і неточності, виявлені в декларації, не є підставою для відмови в реєстрації чи скасування реєстрації кандидата в депутати, кандидата на посаду сільського, селищного, міського голови, старости та підлягають виправленню.

Колегія суддів звертає увагу на те, що позивач помилково ототожнює поняття «неточність» та «помилка» з «недостовірністю» та «неповнотою». Недоліки декларації позивача не відносяться до неточностей чи помилок, оскільки, як вірно зазначено судом першої інстанції, відповідно до Словника української мови (Словник української мови, тт. 1- 11. - Київ: Наукова думка, 1970- 1980) під «неточністю» слід розуміти відхилення від істини, від норми, помилку, неправильність, а «помилка», у свою чергу, - це неправильність у підрахунках, написанні слова. Таким чином, ч. 3 ст. 45 Закону № 595-VIII у даному випадку застосуванню не підлягає.

Враховуючи викладене, подана позивачем декларація містить недостовірні, неповні відомості, не відповідає вимогам Закону № 3206-VI, з огляду на що не може вважатися допустимим документом, поданим на виконання п. 7 ч. 1 ст. 40 Закону № 595-VIII.

Твердження представника позивача про те, що декларація була прийнята у 10 аркушах, що підтверджується довідкою про прийняття документів (а.с. 12), колегія суддів оцінює критично, оскільки з вказаної довідки не вбачається прийняття цієї декларації саме на 10 аркушах. Крім того, при прийомі відповідних документів перевірці підлягає тільки їх наявність Разом з тим вони оглядаються та досліджуються безпосередньо виборчою комісією як колегіальним органом, що підтверджується копією протоколу (а.с. 30-35).

За змістом п. 9 ч. 1 ст. 40 Закону № 595-VIII, відповідна територіальна виборча комісія реєструє кандидата на посаду сільського, селищного, міського голови, старости, висунутого місцевою організацією партії, за умови подання до комісії, зокрема, документа про внесення грошової застави (у випадках, передбачених статтею 44 цього Закону).

Відповідно до абз.1 п. 1.3 розділу IV Інструкції №174, касові документи мають містити такі обов'язкові реквізити: найменування банку, який здійснює касову операцію, дату здійснення операції, зазначення платника та отримувача, суму касової операції, призначення платежу, підписи платника або отримувача та працівників банку, уповноважених здійснювати касову операцію.

З матеріалів справи вбачається, що квитанція про сплату грошової застави (а.с. 36) містить два підписи. Разом з тим, жоден з цих підписів візуально не співпадає з підписом ОСОБА_4, що мається на позовній заяві (а.с. 11), довідці про прийняття документів (а.с. 12), заяві (а.с. 13, 38), договорі про надання правової допомоги (а.с. 14), заяві про зміну позовних вимог (а.с. 21), автобіографії (а.с. 39), декларації (а.с. 48).

З огляду на наведене, колегія суддів критично оцінює посилання позивача в апеляційній скарзі на те, що квитанція про сплату грошової застави містить її підпис. А тому, названа квитанція не може вважатися допустимим документом, поданим на виконання п. 9 ч. 1 ст. 40 Закону № 595-VIII, оскільки не містить всіх обов'язкових реквізитів, передбачених абз.1 п. 1.3 розділу IV Інструкції №174.

Твердження представника позивача про те, що підпис ОСОБА_4 на вказаній квитанції не належить їй не підтверджено експертним висновком, колегія суддів оцінює критично, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 81 КАС України, для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд може призначити експертизу. Однак, як зазначено вище, невідповідність підпису ОСОБА_4 вбачається з візуального порівняння його на інших документах та не потребує спеціальних знань.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 46 Закону № 595-VIII, територіальна виборча комісія відмовляє в реєстрації кандидата в депутати, кандидата на посаду сільського, селищного, міського голови, старости в разі відсутності передбачених цим Законом документів для реєстрації особи кандидатом.

Враховуючи, що позивачем для реєстрації кандидата на посаду міського голови не подано всіх необхідних документів у встановленій законом формі, з усіма обов'язковими реквізитами та з зазначенням достовірних відомостей, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та вважає прийняте відповідачем рішення правомірним, обґрунтованим та таким, що не підлягає скасуванню.

Крім того, як вірно зазначено судом першої інстанції, хоча відповідачем і не спростовані доводи позивача про відсутність порушень ОСОБА_4 п. 1 ч. 1 ст. 46 Закону № 595-VIII, але це не є підставою для скасування по суті вірно прийнятої постанови відповідача, оскільки підставою для відмови позивачу в реєстрації кандидатом на посаду міського голови у даному випадку є п. 2 ч. 1 ст. 46 Закону № 595-VIII.

Щодо заперечень позивача в апеляційній скарзі на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2015 року, якою було відмовлено у задоволенні заяви про відвід головуючому судді Кашпур О.В., колегія суддів апеляційного суду звертає увагу на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що під час розгляду справи в суді першої інстанції, представник позивача ОСОБА_2 заявив клопотання про відвід головуючому судді Кашпур О.В., посилаючись на те, що суддя приймала участь у розгляді справи № 825/3380/15-а за адміністративним позовом ОСОБА_7 до того самого відповідача з тим самим предметом позову. В задоволенні позову ОСОБА_7 було відмовлено. Враховуючи наведене, позивач вважає, що головуючий по справі є упередженим.

Разом з цим, стаття 27 Кодексу адміністративного судочинства України № 2747-IV від 06.07.2005 (далі - КАС України) містить перелік підстав для відводу (самовідводу) судді.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 27 КАС України, суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і відводиться: якщо він брав участь у розгляді цієї справи або пов'язаної з нею справи як представник, секретар судового засідання, свідок, експерт, спеціаліст, перекладач; якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; якщо він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших осіб, які беруть участь у справі; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді; у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого частиною третьою статті 151 цього Кодексу.

З аналізу наведеної статті, колегія суддів дійшла висновку, що твердження про те, що участь судді Кашпур О.В. у розгляді справи № 825/3380/15-а за адміністративним позовом чоловіка позивача до того самого відповідача з тим самим предметом позову унеможливлює його участь у розгляді даної справи є необґрунтованим, оскільки такої підстави для відводу (самовідводу) судді норми КАС України не передбачають.

Крім того, у даній справі оскаржується постанова Чернігівської міської виборчої комісії № 40 від 01 жовтня 2015 року, а у справі № 825/3380/15-а постанова Чернігівської міської виборчої комісії № 38 від 01 жовтня 2015 року, тобто предмет позову не є тотожним.

Позивач в апеляційній скарзі звертає увагу на те, що суд першої інстанції необґрунтовано відхилив клопотання про допит у якості свідка секретаря Чернігівської міської виборчої комісії - ОСОБА_6, чим позбавив позивача можливості надати докази на підтвердження своїх позовних вимог, порушено принципи рівності сторін та змагальності.

Разом з цим, колегія суддів звертає увагу на те, що нормами КАС України не передбачено обов'язку суду задовольняти клопотання про допит свідків, це є виключно правом суду, яке він може використати за своїм внутрішнім переконанням з урахуванням наявності відповідних доказів в матеріалах справи, а також враховуючи важливість та належність відомостей, які може повідомити свідок.

Підсумовуючи викладене, враховуючи, що судове рішення ухвалене судом першої інстанції відповідно до норм матеріального права, при дотриманні норм процесуального права, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у справі, підтвердженими доказами, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, суд апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2015 року - без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя М.В. Межевич

Суддя Г.В. Земляна

Суддя Є.О. Сорочко

.

Головуючий суддя Межевич М.В.

Судді: Земляна Г.В.

Сорочко Є.О.