Справа № 22-ц-1428/11
Суддя: Голуб С. А.
Дата ухвалення: 2011-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді: Поліщука М.А. суддів: Малорода О.І., Голуб С.А.

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за апеляційною Скаргою Управління Пенсійного фонду України у Вишгородському районі Київської області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 27 липня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Вишгородському районі Київської області про визнання неправомірними дій та зобовязання здійснити виплату недоотриманої суми доплати непрацюючому пенсіонеру, який проживає в зоні посиленого радіоекологічного контролю,

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

встановила:

У грудні 2008 року ОСОБА_1 звернулася до УПФ у Вишгородському районі ^івської області про зобовязання відповідача провести перерахунок та виплатити на його користь щомісячну грошову доплату до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає в зоні посиленого радіологічного контролю в розмірі однієї мінімальної заробітної плати за

період 1999-2008 року в сумі 27 170,60 гри.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 27 липня 2009 року позовні вимоги задоволено частково. Визнано неправомірними дії відповідача щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплаті недоотриманих сум підвищення пенсії непрацюючому пенсіонеру, який проживає в зоні посиленого радіоекологічного контролю. Зобов'язано УПФУ у Вишгородському районі Київської області виплатити на користь ОСОБА_1 4278, 40 грн. недоплаченої суми щомісячної доплати непрацюючому пенсіонеру, який ^оживає в зоні посиленого радіологічного контролю, згідно ст. 39 Закону України "Про ч«^тус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою, УПФУ у Вишгородському районі Київської області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати незаконну, на їх думку, постанову суду першої інстанції В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необгрунтованість та необєктивність рішення суду, неповне зясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, порушення судом першої інстанції норм Матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення. Заслухавши судцю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга піддягає задоволенню частково, виходячи -наступного.

^ По справі встановлено, що позивач перебуває на обліку в УГ1ФУ у Вишгородському районі як непрацюючий пенсіонер, який прпоживає в зоні посиленого радіологічного контролю і відповідно до ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має право на доплату в сумі однієї мінімальної заробітної плати. Однак відповідачем така доплата здійснювалась позивачці у розмірах, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року №836 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

ОСОБА_1., оспорюючи дії відповідача вважала, що вона отримувала доплату значно нищу, ніж це передбачено ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист )мадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у зв'язку з чим звернулася до суду за захистом своїх прав.

При винесенні оскаржуваної постанови суд першої інстанції правомірно прийшов до висновку, що постанова КМ України № 836 "Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", суперечить вимогам ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з огляду на наступне.

Статтею 19 ч.2 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Кабінет Міністрів України у своїй діяльності керується Конституцією та Законами України (ст. 113 Конституції України).

Відповідно до п. 28 розділу 2 Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік" дію положень ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" на 2008 рік було призупинено в частині виплати компенсацій і допомоги у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати.

Згідно з рішеннями Конституційного Суду України від 22.05. 2008 року за № 10 - рп вище вказані положення визнано неконституційними.

Рішення Конституційного Суду України є обовязковим до виконання на всій території України.

Крім того, відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 1 листопада 1996 року N 9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", судам необхідно виходити з того, що нормативно-правові акти будь-якого державного чи іншого органу (акти Президента України, постанови Верховної Ради України, постанови і розпорядження Кабінету Міністрів України, нормативно-правові акти Верховної Ради Автономної Республіки Крим чи рішення Ради міністрів Автономної Республіки Крим, акти органів місцевого самоврядування, накази та інструкції міністерств і відомств, накази керівників підприємств, установ та організацій тощо) підлягають оцінці на відповідність як Конституції, так і закону.

Якщо при розгляді справи буде встановлено, що нормативно-правовий акт, який підлягав застосуванню, не відповідає чи суперечить законові, суд зобов'язаний застосувати закон, який ~чює ці правовідносини.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 року № 8 "Про незалежність судової влади" зазначено, що відповідно до статей 8 та 22 Конституції України не підлягають застосуванню судами закони та інші нормативно-правові акти, якими скасовуються конституційні права і свободи людини та громадянина, а також нові закони, які звужують зміст та обсяг встановлених Конституцією України і чинними законами прав і свобод (абз.1 п.19).

Відповідно до положень Конституції України, найвищою соціальною цінністю в Україні є людина, її права і свободи та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а їх утвердження і забезпечення є головним обов'язком держави (ст.З), права і свободи людини г^відчужуваними та непорушними (стаття 21), їх зміст і обсяг при прийнятті нових законів а*** внесенні змін до чинних законів не може бути звужений (стаття 22).

Зупинення дії положень законів, якими визначено права і свободи громадян, їх зміст та обсяг, є обмеженням прав і свобод і може мати місце лише у випадках, передбачених Основним Законом України (лише в умовах воєнного або надзвичайного стану на певний строк).

Окрім того, встановлений ч. 2 ст. 95 Конституції України, ч. 2 ст. 38 Бюджетного Кодексу перелік правовідносин, які регулюються Законом про Державний бюджет України, є вичерпним, а тому цей закон не може скасовувати чи змінювати обсяг прав і обов'язків, пільг, компенсацій і гарантій, передбачених іншими законами України, зокрема Законом України "Про статус і соціальний статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської ' дстрофи" та не може будь-яким чином змінювати визначене іншими законами України 7!равове регулювання суспільних відносин.

Ухвалюючи постанову про часткове задоволення позову, суд обґрунтовано виходив з положень ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та засад пріоритетності законів над підзаконними актами та прийшов до правильного висновку про те, що при розрахунку доплати до заробітної плати, передбаченої ст.39 Закону, наведеного вище, застосуванню підлягають саме положення вказаного закону, а не постанова Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року №836 836 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Оскільки, з урахуванням вище викладеного встановлення конкретних (зменшення) сум обчислення грошової допомоги КМУ є не виконанням норм Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», тому що вказані дії КМУ не реалізують, встановлені Законом права та гарантії, а змінюють та коректують, встановлені цим Законом права та гарантії в бік їх зменшення, чим, в свою чергу, порушують його норми, так як статтею 71 цього ж Закону чітко встановлено, що дія положень Закону не може призупинятися іншими законами, крім законів про внесення змін до цього Закону.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правомірно прийшов до висновку щодо того, що позивач має право на перерахунок і виплату недоотриманої суми щомісячної трощової доплати, але не в сумі однієї мінімальної заробітної плати як непрацюючий на Григорії радіоактивного забруднення згідно ч. 1 ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а згідно ч. 2 ст. 39 цього ж Закону - як непрацюючий пенсіонер, який проживає у зоні радіоактивного -абруднення в оскільки відповідно до пенсійного посвідчення № 433811 (а.с.4) є пенсіонером ^ 27.05.2003 року.

Разом з тим, колегія суддів не може погодитися з висновком суду першої інстанції щодо зобов»язання відповідача виплатити на користь позивача недоплачену суму щомісячної доплати як непрацюючому в зоні посиленого радіологічного контролю в сумі 4278, 40 гри., оскільки вчинення цієї дії щодо нарахування, перерахунку та виплати конкретних сум з урахуванням раніше виплачених сум є виключною компетенцією тільки УПФУ у Вишгородському районі Київської області.

За таких підстав апеляційна скарга УПФУ у Київській області підлягає частковому задоволенню та прийняттю нової постанови..

^ Керуючись ст.ст. 304-1, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів,

постановила:

апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Вишгородському районі Київської області задовольнити частково.

Постанову Київського окружного адміністративного суду Київської області від 27 липня 2009 року в частині зобов»язання Управління Пенсійного фонду України у Вишгородському районі Київської області виплатити на користь ОСОБА_1 недоплачену суму щомісячної доплати як непрацюючому пенсіонеру, який проживає в зоні посиленого радіологічного контролю в сумі 4278грн. 40 коп. скасувати та прийняти в цій частині нову постанову.

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог щодо 4обов»язання відповідача виплати на її користь недоплачену суму щомісячної доплати як непрацюючому пенсіонеру в зоні посиленого радіологічного контролю в сумі 4278 грн. 40 коп.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Вишгородському районі Київської області перерахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 недоплачену суму щомісячної доплати як непрацюючому пенсіонеру, який проживає в зоні посиленого радіологічного контролю заборгованість з підвищення до пенсії згідно ч. Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року.

Головуючий

Судді