Справа № 804/5764/15
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2015-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 липня 2015 р. Справа № 804/5764/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2С,
представника позивача представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Мясна фабрика «Фаворит Плюс» до Дніпропетровської митниці Міндоходів України про визнання протиправним та скасування рішення, -
Товариство з обмеженою відповідальністю «Мясна фабрика «Фаворит Плюс» звернулось до суду з адміністративним позовом до Дніпропетровської митниці Міндоходів України в якому просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Дніпропетровської митниці Міндоходів України про визначення митної вартості товару №110100000/2014/200208/1 від 29.10.2014р.;
В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що Дніпропетровською митницею за результатами здійсненого контролю правильності визначення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України, безпідставно застосовано другорядний метод - за ціною договору щодо ідентичних товарів замість заявленого Товариством з обмеженою відповідальністю «Мясна фабрика «Фаворит Плюс» основного методу за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, внаслідок чого неправомірно прийнято рішення про коригування митної вартості товару та картку відмови у прийнятті митної декларації. Позивач зазначає, що надав відповідачу всі необхідні документи для підтвердження заявленої ціни. Позивач вважає, що картка відмови та рішення про коригування митної вартості є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.
Відповідач адміністративний позов не визнав, в обґрунтування заперечень зазначив, що для підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товару позивач надав пакет документів, необхідних для визначення митної вартості за ціною договору, проте вони мали розбіжності, та не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, а саме додаткові нарахування до ціни угоди, витрати на транспортування. Всі обставини справи вказують на наявність встановлених законом причин неможливості застосування методу визначення митної вартості за ціною договору щодо імпортованих товарів. У зв'язку із неможливістю застосування першого методу визначення митної вартості товарів відповідачем послідовно було перейдено до наступного методу визначення митної вартості. Рішення про коригування митної вартості товарів прийнято митницею відповідно до норм чинного законодавства.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив позов задовольнити посилаючись на доводи викладені в ньому.
Представник відповідача в судовому засідання проти задоволення позову заперечував посилаючись на доводи викладені у запереченнях.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, суд приходить до наступних висновків.
11.09.2014 року між позивачем (покупець) та фірмою «Wiesenhof International GmbG» (Німеччина) (продавець) укладено контракт №11/09/14, згідно з умовами якого продавець зобов'язався поставити товар, а покупець прийняти та оплатити його на умовах, зазначених у даному контракті.
Відповідно до специфікації №1 до контракту поставки №11/09/14 від 11.09.2014 р. фірма «Wiesenhof International GmbG» зобовязалась здійснити поставку Товариству з обмеженою відповідальністю «Мясна фабрика «Фаворит Плюс» товару: «Мясо куряче заморожене, механічної обвалки, дрібного помолу (1мм)» у кількості 20 000кг. за загальною ціною 9600,00євро (0,48 EUR/кг).
Згідно з договором доручення №286 від 13.11.2012 р., укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мясна фабрика «Фаворит Плюс» та ТОВ «Гіперіон Д», останнім 29.10.2015 р. шляхом електронного декларування подано митну декларацію від 29.10.2014р. №110100000/2014/229851.
Відповідно до умов договору №27/11/13 від 27.11.2013р. пп.1.2 між ПП «Транс-Логістик» та ТОВ «Мясна фабрика «Фаворит Плюс» та надання послуг по організації та здійсненню перевезення вантажу автомобільним транспортом передбачено надання заявки на перевезення та рахунок-фактуру на оплату цих послуг та довідки про вартість перевезення. Вищезазначені документи не надані для митного оформлення та надана довідка від перевізника ПП «Гроцький транс експедиція», яка не передбачена умовами договору №291013 від 29.10.13р. між «Транс Логістик» та ПП «Гроцький транс експедиція».
За результатами проведеного контролю із застосуванням системи управління ризиками Автоматизованою системою аналізу та управління відповідно до ст.337 Митного кодексу України в автоматизованому порядку за митними деклараціями виявлено ризик щодо можливого заниження митної вартості та сформовано повідомлення щодо необхідності здійснення перевірки правильності визначення митної вартості.
З метою здійснення контролю за правильністю та повнотою визначення декларантом митної вартості товару відповідно до ч.5 ст.54 Митного кодексу України, використовуючи право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, з урахуванням п.3 ст.53 Митного кодексу України, Товариство з обмеженою відповідальністю «Мясна фабрика «Фаворит Плюс» повідомлено про необхідність додаткового подання протягом 10 календарних днів наступних документів (за наявності):
- рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснювалися за умовами, передбаченим договором (угодою, контрактом);
- рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, повязаних з виконанням умов договору;
- виписку з бухгалтерської документації;
- висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Однак, Товариство з обмеженою відповідальністю «Мясна фабрика «Фаворит Плюс» надіслало до Дніпропетровської митниці повідомлення від 29.10.2014р.: «Консультація проведена. З переліком документів ознайомлена. Надати додаткові документи в 10-ти денний термін не має можливості».
За результатами здійснення митним органом перевірки наданих позивачем документів відповідачем прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів №110100000/2014/200208/1 від 29.10.2014р., відповідно до якого митну вартість товару «Мясо куряче заморожене, механічної обвалки, дрібного помолу (1мм)» скориговано до 0,6546 EUR/кг на підставі наявних у митниці відомостей із застосуванням другорядного методу 2а (за ціною договору щодо ідентичних товарів) відповідно до ст. 60 Митного кодексу України.
Митна вартість, визначена митницею, згідно з положеннями ст.59 МКУ, та ґрунтується на раніше визнаних (визначених) органом доходів та зборів митних вартостях: МД 901050000/2014/8403 від 14.08.2014 (ІМ 40 ДЕ) для товару №1 0,83долл.США/кг. Заявлена митна вартість оцінюваного товару становить 0,71долл.США/кг.
За змістом оскаржуваного Рішення про коригування митної вартості товарів №110100000/2014/200208/1 від 29.10.2014р., Дніпропетровською митницею у відповідності до ч.6 ст.54 Митного кодексу України відмовлено у митному оформленні товару «Мясо куряче заморожене, механічної обвалки, дрібного помолу (1мм)» за заявленою Товариством з обмеженою відповідальністю «Мясна фабрика «Фаворит Плюс» митною вартістю за ціною контракту у звязку із неподанням декларантом додаткових документів та відповідно до умов, зазначених у ч. ч. 2-4 ст. 53 Митного кодексу України, зокрема, не підтверджені витрати на транспортування та страхування.
Позивач оформив нову ВМД №110100000/2014/200208/1 від 29.10.2014 року з коригованою ціною товару.
Листом вих. №109 від 05.11.2014 року позивач надав додаткові документи до Дніпропетровської митниці Міндоходів, проте згідно відповіді від 10.11.2014 №7029/04-50-52 рішення про коригування митної вартості від 29.10.2014 року №110100000/2014/200208/1 залишено чинним.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Згідно частини 1 статті 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.
Відповідно до положень статті 52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товарів, зобов'язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
В силу приписів частини 4, 5 статті 58 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.
Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов'язаних із продавцем осіб для виконання зобов'язань продавця.
Частиною 10 статті 58 Митного кодексу України визначено, які витрати (складові митної вартості) додаються при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.
У відповідності до Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року за митними органами зберігається право перевіряти інформацію імпортерів щодо визначення митної вартості, з точки зору її повноти і правильності (стаття 17 та додаток III, параграф 6 Угоди).
Нормами статті 54 Митного кодексу України визначено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Дослідивши матеріали справи, суд погоджується з твердженням відповідача, що подані позивачем документи не підтверджують в повному обсязі числові значення складових митної вартості товарів.
Дані про митну вартість і її складові повинні піддаватися обчисленню, тобто митниця повинна мати можливість їх перевірити (наприклад, чи включені в ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті витрати (за наявності) на страхування, перевантаження, складування, зберігання товару за межами митної території України, повязані з транспортуванням цього товару).
Відповідно до умов договору №27/11/13 від 27.11.2013р. пп.1.2 між ПП «Транс-Логістик» та ТОВ «Мясна фабрика «Фаворит Плюс» а надання послуг по організації та здійсненню перевезення вантажу автомобільним транспортом передбачено надання заявки на перевезення та рахунок-фактуру на оплату цих послуг та довідки про вартість перевезення. Вказані документи не надані для митного оформлення та надана довідка від перевізника ПП «Гроцький транс експедиція», яка не передбачена умовами договору №291013 від 29.10.13р. між «Транс Логістик» та ПП «Гроцький транс експедиція».
Листом №109 від 05.11.2014р. для підтвердження заявленої митної вартості підприємством ТОВ «Мясна фабрика «Фаворит Плюс» надіслано до митниці документи, що надавались при здійсненні митного контролю та випуску товару у вільний обіг за зазначеною у цьому листі митною декларацією, заявка на перевезення вантажу автомобільним транспортом від 20.10.2014, договір страхування та договір доручення.
Відповідно до офіційних правил Міжнародної торгової палати для тлумачення торговельних термінів (Інкотермс), на заявлених умовах поставки FСА DE Lohne покупець зобов'язаний за власний рахунок укласти договір перевезення товару та понести витрати, пов'язані з доставкою товару до місця призначення.
Відповідно до п.1 ст.53 МКУ, у випадках, передбачених МКУ, одночасно з митною декларацією декларант подає документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Згідно п.2 ст.53 МКУ серед документів, що підтверджують митну вартість товарів, є транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.
До митного оформлення декларантом надано договір перевезення вантажу від 27.11.2013 №27/11/13, укладений між клієнтом ТОВ «М'ясна фабрика «Фаворит плюс» та виконавцем ПП «Транс Логістик», та договір про надання послуг з транспортного обслуговування від 29.10.2013 №291013, укладений між замовником ПП «Транс Логістик» та виконавцем ПП «Гроцький Транс».
Згідно відомостей наданої декларантом транспортної накладної СМR (гр.16) за зазначеною митною декларацією, відсутні будь-які відмітки про безпосереднього перевізника товару.
Договором перевезення вантажу від 27.11.2013 №27/11/13, укладеним між клієнтом ТОВ «М'ясна фабрика «Фаворит плюс» та виконавцем ПП «Транс Логістик», передбачено здійснення оплати на підставі рахунку та акту здачі-приймання наданих послуг. Розділом 3 зазначеного договору перевезення вантажу від 27.11.2013 №27/11/13 передбачена плата експедитору за надані послуги, яка є частиною загальної оплати експедитору. До митного оформлення надано довідку ПП «Гроцький Транс» від 27.10.2014 №118, згідно якої сума послуг ПП «Гроцький Транс», зазначена у довідці, відповідає визначеній заявкою від 20.10.2014 вартості послуг з транспортування вантажу.
Плата експедитору за надання ним послуг з організації та забезпечення перевезень імпортованих вантажів на умовах поставки, які передбачають оплату транспортних витрат за рахунок покупця товару, в тому числі на всьому шляху прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту призначення, нерозділеної до та після перетину митного кордону України, є частина загальних витрат на транспортування, тому в межах вимог законодавства з питань державної митної справи (ст.58 МКУ), Податкового кодексу України (п. 190.1 ст.190) є обов'язковою для включення до бази оподаткування товарів.
Документальне підтвердження витрат ПП «Гроцький Транс», з урахуванням положень договору про надання послуг з транспортного обслуговування від 29.10.2013 №291013, до митного оформлення та листом від 05.11.2014 № 109 не надано.
Пунктом 2.2 договору перевезення вантажу від 27.11.2013 №27/11/13, укладеного між клієнтом ТОВ «М'ясна фабрика «Фаворит плюс» та виконавцем ПП «Транс Логістик», передбачено, що клієнт здійснює вантажно-розвантажувальні роботи.
Таким чином, до заявленої ціни товару не включено витрати на вантажно-розвантажувальні роботи.
Виявлені розбіжності позивачем не були усунуті. Враховуючи зазначені результати перевірки, невідповідності відомостей у наданих документах, виявлені під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості та за результатами розгляду додатково наданих документів, неможливість проведення обчислення заявленого рівня митної вартості на підставі наданих документів, неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно зі сформованим митницею переліком, у відповідача відсутні були підстави для визнання заявленої декларантом митної вартості та скасування рішення про коригування митної вартості.
Статтею 57 Митного кодексу України закріплено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції) (ч. 2 ст. 57 Митного кодексу України).
Відповідно до частини 3 статті 57 Митного кодексу України кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Згідно частини 2 статті 58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.
У разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статті 58 цього Кодексу, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього (ч. 1 ст. 59 Митного кодексу України).
За приписами частини 2 статті 59 Митного кодексу України при застосуванні цього методу визначення митної вартості за основу береться прийнята органом доходів і зборів вартість операції з ідентичними товарами з дотриманням умов, зазначених у цій статті. При цьому під ідентичними розуміються товари, однакові за всіма ознаками з оцінюваними товарами, у тому числі за такими, як: 1) фізичні характеристики; 2) якість та репутація на ринку; 3) країна виробництва; 4) виробник.
Як встановлено в судовому засіданні, додаткового розрахунку митним органом не здійснювалось, а використовувалась митна вартість, зазначена у митній декларації від 14.08.2014 №901050000/2014/008403, за якою здійснювалось митне оформлення ідентичних товарів.
Зазначені товари є ідентичними, адже є однаковими за всіма ознаками з оцінюваними товарами, зокрема мають однакові фізичні характеристики, вироблені одним і тим самим виробником (компанія WIESENHOF INTERNATIONAL GMBH&CO), а також приблизно однакової ваги (19 966 кг та 19 947,5 кг відповідно).
У митній декларації від 14.08.2014 №901050000/2014/008403 вартість за товарами розраховувалась наступним чином: 216 683,29 грн (гр.45 «коригування») : 19 966 кг (гр.38 «вага нетто»), 17,49748800грн/Євро (гр.23 «курс валюти») = 0,62 Євро/кг = 0,83 дол.США/кг.
Тобто ціна за одиницю товару за митною декларацією від 14.08.2014 №901050000/2014/008403, на основі якої здійснювалося коригування митної вартості, складає 0,83 дол.США/кг, а заявлена позивачем складає 0,71 дол.США/кг.
Таким чином, у відповідності до ст.59 МКУ відповідачем була застосована митна вартість, визначена митною декларацією 14.08.2014 №901050000/2014/008403, у зв'язку з неможливістю застосувати перший метод визначення митної вартості товарів.
Згідно частини 1 статті 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Таким чином, митницею дотримано послідовність застосування методів визначення митної вартості, що відображено в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів.
Відповідно до частини 12 статті 264 Митного кодексу України у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері фінансів. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі. Інформація про відмову у прийнятті для оформлення електронної митної декларації надсилається декларанту електронним повідомленням, засвідченим електронним цифровим підписом посадової особи митного органу.
На підставі викладеного суд дійшов висновку, що Рішення про коригування митної вартості товарів прийнято митницею із урахуванням наданих декларантом документів та відповідно до норм чинного законодавства, враховуючи що декларантом надано документи, за якими неможливо встановити достовірність відомостей про визначення митної вартості за основним методом, митним органом правомірно застосовано другорядний метод визначення митної вартості товару 2-а за ціною договору щодо ідентичних товарів, відповідно не підлягає стягненню з Державного бюджету України сплачені позивачем податки та митні платежі, а позовні вимоги є такими що задоволенню не підлягають.
Керуючись ст.158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Мясна фабрика «Фаворит Плюс» до Дніпропетровської митниці Міндоходів України про визнання протиправним та скасування рішення, - відмовити.
Постанова суду набирає законної сили та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя ОСОБА_1