Справа № 2-а/2508/8627/2011
Суддя: Степанюк А.Г.
Дата ухвалення: 2015-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа 2-а/2508/8627/2011
У Х В А Л А

16 вересня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі судді Степанюка А.Г., перевіривши матеріали апеляційної скарги Управління праці та соціального захисту населення Козелецької районної державної адміністрації Чернігівської області на постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 09 грудня 2011 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Козелецькому районі Чернігівської області та Управління праці та соціального захисту населення Козелецької районної державної адміністрації Чернігівської області про визнання протиправними дій і бездіяльності та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2011 року ОСОБА_1 (далі - Позивач, ОСОБА_1) звернувся до Козелецького районного суду Чернігівської області з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Козелецькому районі Чернігівської області (далі - Відповідач-1, УПФ України в Козелецькому районі) та Управління праці та соціального захисту населення Козелецької районної державної адміністрації Чернігівської області (далі - Відповідач-2, УПСЗН Козелецької РДА) про:

- визнання незаконними дій та бездіяльності відповідачів щодо не нарахування та невиплати за період з 2010 по 2011 року додаткової пенсії у розмірі 15% мінімальної пенсії за віком, підвищення до пенсії в розмірі 1 мінімальної заробітної плати як особі, віднесеної до категорії 1, нарахування і виплата яких передбачена ст. ст. 39, 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;

- визнання незаконними дій та бездіяльності Відповідача-2 щодо не нарахування і невиплати за період з 2010 по 2011 року щомісячної грошової допомоги у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства у розмірі 30% від мінімальної заробітної плати, як особі, віднесеної до категорії 4, нарахування і виплата яких передбачена ст. 37 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;

- зобов'язання Відповідача-1 здійснити нарахування додаткової пенсії у розмірі 15 мінімальної пенсії за віком та підвищення до пенсії у розмірі 1 мінімальної заробітної плати як особі, віднесеної до категорії 4, нарахування і виплата яких передбачена ст. ст. 39, 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та забезпечити виплати вказаних додаткової пенсії і підвищення, врахувавши суми вже виплачених додаткової пенсії і підвищення до пенсії, в межах строку звернення до суду, встановлених ст. ст. 39, 51 і 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;

- зобов'язання Відповідача-2 здійснити нарахування щомісячної грошової допомоги у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства у розмірі 30% від мінімальної заробітної плати як особі, віднесеної до категорії 4, нарахування і виплата якої передбачена ст. 37 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та забезпечити виплати вказаних додаткової пенсії і підвищення, врахувавши суми вже виплаченої допомоги, в межах строку звернення до суду, встановленої ст. 37 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;

Постановою Козелецького районного суду Чернігівської області від 26.01.2012 року позов задоволено частково - визнано незаконними дії Відповідача-2 щодо вимови у здійсненні перерахунку та виплати Позивачу щомісячної грошової допомоги у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування, передбаченої ч. 1 ст. 37 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; визнано незаконними дії Відповідача-1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової пенсії, підвищення до пенсії, встановлених ст. ст. 39, 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; зобов'язано Відповідача-1 здійснити перерахунок та забезпечити виплату Позивачу з урахуванням положень ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у розмірі 15% мінімальної пенсії за віком, здійснити перерахунок та забезпечити виплату підвищення до пенсії, відповідно до ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у розмірі однієї мінімальної заробітної плати, починаючи з 15.03.2011 року по 22.07.2011 року включно, з урахуванням вже сплачених сум; зобов'язано Відповідача-2 здійснити перерахунок та виплату Позивачу щомісячної грошової допомоги у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування, передбаченої ст. 37 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», за період з 15.03.2011 року по 09.12.2011 року включно, у розмірі 30% мінімальної заробітної плати, з урахуванням фактично виплачених коштів.

Не погоджуючись із вказаною постановою суду першої інстанції, Відповідач-2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Перевіривши апеляційну скаргу, суд ухвалою від 29.07.2015 року залишив її без руху, оскільки вона не відповідала вимогам статей 186, 187, 189 КАС України, а саме подана з порушенням десятиденного строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, а також до апеляційної скарги не було додано документ про сплату судового збору.

Як вбачається за матеріалів справи, Апелянт копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху отримав 04.08.2015 року, про що свідчить наявна у матеріалах справи копія роздруківки з Інтернет сторінки Укрпошти про відстеження поштового відправлення за штрихкодовим ідентифікатором 770. Водночас, протягом встановленого абз. 1 ч. 4 ст. 189 КАС України тридцятиденного строку з моменту отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху Апелянт не використав своє право на звернення до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строків, а також не подав доказів поважності пропуску строку на апеляційне оскарження постанови Козелецького районного суду Чернігівської області.

Крім того, Відповідачем-2 не було усунуто й інші недоліки, визначені ухвалою від 29.07.2015 року, а саме до апеляційної скарги не додано документ про сплату судового збору.

Відповідно до абз. 2 ч. 4 ст. 189 КАС України якщо заяву не буде подано особою у встановлений абз. 1 ч. 4 ст. 189 КАС України строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Підсумовуючи наведене та керуючись приписами Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне у відкритті апеляційного провадження відмовити та повернути апеляційну скаргу Апелянту.

Керуючись ст.ст. 186, 189, 212 КАС України, суддя, -

У Х В А Л И В:

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Управління праці та соціального захисту населення Козелецької районної державної адміністрації Чернігівської області на постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 09 грудня 2011 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Козелецькому районі Чернігівської області та Управління праці та соціального захисту населення Козелецької районної державної адміністрації Чернігівської області про визнання протиправними дій і бездіяльності та зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Повернути Апелянту матеріали апеляційної скарги.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, визначені ст. ст. 211, 212 КАС України.

Суддя А.Г. Степанюк